prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — 1994/95:19 den offentiigasektom och det lokda närmgslivet, samt en samverkan över kommun- ochlänsgränser kommer att vara av stor vUct för att kunna åsfadkomma en ekonomiskt bärkraftig regional utvecklmg. Danska erfarenhetervisar att det i stor utsfräckning beror på kommunema själva hur de vUl utayttjaoch förvalfa de möjligheter som ett medlemskap gen Ett medlemskap kommer att irmebära att kommunerut fårmöjlighet att delfa i EG:s olUca utvecklingsprogram och projektarbeten.Sfruktarfondema blfr tillgängliga för ansökningar. Principema om partnerskapoch s.k. additionditet i stödpolitiken konuner att iimebära nya samarbetsmönster raellan lokd, regional och nationell mvå.VUka orgamsationer och onuåden som berörs beror på programarbetetskaraktär. Ett svenskt medlemskap öppnar också möjlighetenför kommuner och landsting att bliförefrädda i Regionala konumttén sora består av politiskt valdaledamöter som representerar raedlerasländemas korarauner och regionenKomraittéri skall höras av konunissionen och rådet i frågor av särskiltinfresse för lokala och regionala rayndigheter Ett särskUt informations- och samrådsorgan har imätfats momregeringskansliet för hitoörande frågor Subsidiaritetsprincipeniimebär att beslut mte skall fattos på en högre mvå än nödvändigt. Det betyder att besluten i allt väsentiigt kommeratt ligga kvar på lokd och regional mvå. Den inre marknaden öppnar möjligheter att forma koalitioner, etoblerasamarbete och knyto regioner eller orter närmare varandra övernationsgränser utifrån olika infressen. 33.4 Utredningsväsendet,remissförfarande och intresseorganisationemas roll Det svenska ufredmngsväsendet harsin befästo plats i vårt konstitationella system och utgör alltjämt etteffektivt medel för att to fram underlag för stotsmaktemas beslut.Uttedmngsväsendet har betydelse mte bara när det gäller att mhämto ochanalysera fdcfa utan spelar också en viktigroll i den politiska beslutsprocessen. Genom de offentiiga utteddngamafår regeringen kunskap om olUca mttesse-grappermgarsåsikter och anspråk och vilket politiskt stöd ett förslag kan väntos få. Utmärkande för det svenska kommittéväsendet äratt kommittéerna i prmcip är fristeende organ som arbetar självstendigt och utan annan styrning än den som ges i regermgens ufredningsduektiv. I andra länder har stetsmaktema i alhnänhet ett mera dfrekt övermseende och en starkare konfroll över beredningen av ärendena. Det är heller inte lika vadigt som i att den politiska oppositionen och inttesse- organisationema på dette sätt medverkar i beredningsarbetet. Denna medverkan bidrar tillsammans med offentiighetsprmcipen tiU en jämförelsevis hög grad av öppenhet i beredningsprocessen. Koramittéeraas självstendiga stellmng ger också goda föratsättningar att ._ knyte kvalificerad oberoendeexpertis till utteddngsarbetet, vUket bidrar tiU att uttedmngsresultetet kanhålla hög mvå. Utrymmet fördet traditionella uttedningsväsendet kommer mte, som ibland gjorts gdlande, attminska om blfr medlem i EU. Tidsramarna i EU-arbetet är i allmänhet mteså snäva att kommittéarbetet måste ersättas av departementda arbetsgrappereller av perraanenfa beredmngsorgan under regermgens dfrekfa ledning. Det svenska ufredmngsväsendet kan och kommer attbehållas även efter ett svenskt infräde i EU. Detfa gäller också för desektorer som omfatfas av EU:s behörighet. Uttedningsväsendet kannaturligtvis konuna att få en delvis annan inriktning men det konuner inte att minskavare sig i omfattning eller betydelse. Inom EG harkonumssionen ensamrätt när det gäUer att fa imtiativ till nya eller ändraderegien I praktUcen är kommissionens mitiativ ofta resultotet av impulser och påtryckningar från medlemsstotema eUer från infresseorganisationenÄven konuner att ha mttesse av att koramissionen utorbetar förslag medviss mriktning i för oss betydelsefiilla frågor För att skdl kunna fåinflytande i denna process behövs ett gediget sakunderlag och en väl underbyggdargumentering. I det sammanhanget har det traditionella svenskauttedningsväsendet sin givna plats. Kvalificerade ufredningsresurser kommerockså att behövas när det gdler att införliva ny EG-rätt med den nationellasvenska rättsordmngen. Att så är fallet bekräftas av erfarenhetema från desenaste årens lagstiftningsarbete tUl följd av EES-avtelet. Berednings- ochbeslutsprocessen inom EU tar ofta . är i och för sig namriigt ochföljdrUrtigt eftersom EU:s demokratiska uppbyggnadnödvändiggör att hänsyn tes till många olika infressen. Även efter detatt koramissionen har lämnat ett förslag till rådet kan det te åtskillig tid,ibland år, innan ett defidtivt beslut kan fattes. Detta visar att det normdtfinns tillräcklig tid för en omsorgsfull nationell berednmg av EU-frågoma. I denna nationeUabereclmngsprcx:ess konuner ut-rednuigsväsendet även framgent att ha envUctig funktion att fylla. Det i etteuropeiskt perspektiv väl utvecklade svenska uttedmngsväsendet utgör entUlgång när representanter skall söka få genomslag för svenskaståndpunkter och värdermgar i EU-samarbetet. Det ligger i regeringens infresseatt så ofte som det är motiverat använda sig av denna tUlgång i EU-arbetet.Rätt utoyttjat kan det svenska kommittéväsendetutgöra ett medel i det arbetet som kan gynna svenska infressen och varatill fördel för . Vad som sagts om raöjlighetema att utoyttjauttedmngsväsendet i EU-sammanhang gäller i huvudsak också remissförfdandet. En på nationell mvå väl förankrad handlingslinje i olika frågor är nödvändig. Den ger stöd åt regeringens stendpunktstoganden i EU-arbetet och inger förtroende hos de andra medlemsstetema. Självfdlet kan remiss- förfärandet behöva kompletteras med andra beredningsformer, särskilt om det uppkommer sitaationer där regeringen snabbt måste ge uttryck för inställnmg. På det hela teget kommer dock remissförfarandet att ha kvar sin betydelsefulla roll i det svenska berednmgsarbetet. Remissförfarandet är i Sverigegrandlagsfäst. Edigt 7 kap. 2 § regermgsformen skall vid berednmg av regermgsärendenbehövliga Prop. 1994/95:19 upplysmngar och yttranden inhämtos från berördamyndigheten I den omfettnmg som behövsskall vidare tillfdle länmas sammanslutningar och enskilda att yttra sig. Infresseorgamsationema spelar en väsenthg ochvärdefdl roll i svenskt samhdlsliv och opinionsbUdning. Den roUen kommerorgamsationema att behåUa även vid ett svenskt medlemskap i . LUcsom hittUls kommer infresseorganisationema att varaförefrädcfa i kommittéer och uttedningar av olUca slag och de kommer attvara remissorgan vid regermgens beredningav ärenden i ungefär samma omfettnmg sora . Vad sora i dette sammanhang förtjänar att särskUtpoängteras är att infresseorganisationema vid ett medlemskap får endubbel möjlighet att påverka EU:s berednings- (x:h beslutsprocess: dels genomatt medverka i den intema svenska processsom leder till att regeringen tar ett imtiativ eller beslutar ora en svenskförhandlingsposition, dels genom att dfrekt påverka EU-organen. Det sist nämnda kan ske på flera sätt och i mångasammanhang. Bland annat konuner förettädare för infresseorganisationer attberedas plats sora ledaraöter i en rad koramittéer och arbetsgrapperunder kommissionen. Kommissionen tar så gott som dltid hjdp av oberoendeexperter under arbetet med att uterbete förslag till rådet. Dessa experterbetelas över EG:s budget och utses mte för att de förefräder ett visstmedlemsland utan på grand av sinexpertkapacitet. Experterna kommer ofta från uittesseorganisationer imedlemsstotema och har goda möjligheter att påverka berednmgs- ochbeslutsprocessen i konumssionen. Avgörande idet sararamanhanget är nämligen inte expertens formeUa stellning eller tillhörighetutan den persodiga korapetens (x:h de erfarenheter och den argumentetion soraexperten kan redovisa. De svenska inttesse-orgadsationemas förefrädare har oftabred kompetens och är högt kvalificerade på de områden som för dem är viktiga,t.ex. ttafiksäkerhet, medicuisk forskmng, bamsäkerhet, arbetarskydd och natar-och mUjöfrågon Kommissionenoch rådet sänder offa utkast till beslut på remiss till berördainfresseorganisationer i raedlerasländema. Deras synpunkter inhärates också under hand vid dfrektkontaktermeUan förettädare för kommissionen eller rådet och mfresseorgamsationema. Detfinns vidare mom EU många olUca slag av formaliserad samverkan meUan institationema och mfresseorgamsationema.Dessutom kan mfresseorgamsationema utöva uiflytande genom duekticontakter medbesluts-fattama mom EU:s orgamsation. Det kan ske antingen duekt genomden svenska mttesseorganisationen eller genom europeiska santerbetsorgan med stetionering i . Sammanteget innebärdette att inttesse-orgadsationema även i fortsätttiingen får mycket godamöjligheter tdl reellt inflytande i för dem vitela frågor om blfrmedlem i EU. 33.5 Offentlighet och sekretess Prop. Offentiighetsprmcipen kan defimerassom den grandsats edigt vUken samhdlsorganens verksanihet skall utövas underalhnän msyn och konfroll. För att en offentiighelsprincip skall anses råda isamhdlet räcker det mte med att myndighetema lämnar medborgarna en vidsttäcktinformation om sitt arbete. Den offentiiga verksamheten måste också ligga öppenför medborgarna och de nyhetsförmedlande organen på ett sådant sätt att dessakan skaffa sig upplysningar i skUda angelägenheter efter eget val, oberoende avmyndighetemas uiformationsgivning. Man brakar säga att offentiighetsprincipenfyller fre huvudändamd. Den utgör en garanti för rättssäkerhet, effektivitet iförvdtningen och effektivitet i foUcstyret. I förste handförkmppas offendighetsprincipen med den i 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen(TF) fasflagda gmndsatsen om allmärma handlingarsoffentUghet. Det sägs där att varje raedborgare tUl främjande av ett frittmeningsutbyte och en dlsidig upplysning skall ha rätt att fa del av alhnännahandlmgar. Härigenom markeras art handlmgsoffendigheten utgör ert inslagi den medborgerliga ytaande- och informationsfriheten och därmed en avbetingelserna för den fria demokratiska åsikts-bUdningen. Ert annat inslagi offentiighetsprmcipen utgör den medborgerliga yttrandefrihet som gäller ocksåsom grandsats för de tjänsteraän och andra som är verksamma hos det aUmänna ochsom omfattar också den information somdessa offentiiga fiinktionärer förfogar över i denna verksamhet. Av mttesse ärvidare reglema om meddelarfrihet, dvs. rätten för var och en att lämna uppgifter i vUket ämne som helst för publicering.Dessa regler kan ses som en del avdet regelverk genom vUket offentiighetsprincipen förverkligas. Även om offentiighetsprincipen, de offentiigafunktionärernas ytaande-frihet och meddelarfriheten är omistiiga mslag ivår rättsorddng kan de emellertid inte vara utan undanteg. Inskränkningari rätten att te del av allmänna handlingar får göras om det är påkdlat avhänsyn tUl vissa i 2 kap. 2 § TF angivna infressen, där behovet av sekretess är särskilt starkt. Vid varje bedömning av om offentiighetsmfresset skall få vUca för ett sådantsekretessbehov måste en infresseavvägninggöras. När det finns ett beaktansvärt inttesse av allmän insyn böroffenfligheten få vika endast om det framstår som nödvändigt av hänsyn tUlvUctiga raotsteende mfressen. Begränsningar av rätten att te del av dlmännahandlingar skdl edigt 2 kap. 2 § TF noga anges i en särskUd lag eller i annanlag som den särskilda lagen hänvisar tUl. Den särskUda lag sora avses är sekretesslagen(1980:100). mnebär att det i sekretesslagen i så precisa ordalagsora möjligt anges för viUca slag av uppgifter som det gäller sekretess. Sekretesslagen reglerar också den tystoadsplUasom utgör undanteg från de offentiiga funktionärernas yttrandefrUiet. Sekretess används i lagen 460 som en gemensam beteckning påbegränsning i handlingsoffentiigheten I 16 kap. sekretesslagen anges vissa tysötedsplUcts- Prop.1994/95:19 föreskriftersom gäller sora uncfanfag från prmcipen om meddelarfrihet medan denna prmcip ter över övriga tystoadspliktsbestämmelsen 33.5.2 Offentlighet och sekretess i några av EU:s Principen ora fri tUlgång till de dlmänna organenshandlingar har gdlt ivårt land i över 200 ån Den har därigenom satt sin prägel på den svenska förvaltningen och påverkatattityder och värderingar i samhäUet. och Fmland har länge varit ensamma om att tUlämpadenna princip menpå senare år har även andra länder, t.ex. , , och Nederländema,adagt samma synsätt. är dock såvitt bekant fortfiu-ande ensamt ora att ha prtocipengrundlagsfäst. Det svenskaregelverket på området framstår som mycket detdjerat vUket har föradetts av ett önskemål att ilagstiftnmgen så noga sora möjligt reglera imdantegen frånoffentiighetsprincipen för att inte lämna rayndighetema ett utrymrae för attskönsraässigt avgöra vilken insyn som skall finnas i deras verksanihet. I andra länder är utgångspunktenden omvända. Särskilt tydligt är dette it.ex. Storbritaimien där prmcipen i stellet är att dia allmänna handlingar är hemliga, ora inte ett särskUtbeslut ora offendiggörande fattes. 33.5.3 Offentlighet och sekretess mom EU har flera beslut fattets i syfte att ökaallmänhetens insyn i EU:sarbete. Ett vUrtigt steg i denna riköiing är rådets antegande av en uppförandekod ''Code of conductconceming public access to Council and Commission documems" . Idenna slås fast att dbnänhetenskall ha störste möjliga msyn i dokument som förvaras hos kommissionen och rådet. Fråndenna huvudregel görs undanteg för sådana uppgifter som rör t.ex. allmän säkerhet,privatiivets helgd och affärshemligheten En ansökan om att få te del avhandlmgar skall edigt principförklaringenvara skrifdig. Är det fråga om uppgifter som kommer från någon annan skall manhänvisa tUl den urspranglige uppgifts-lämnaren. Avslagsbeslut skdl vara raotiverade och haftillföljds-hänvisning.Det berörda EG-organet kan vidare föreskriva att den som får ut en handlmg intefår sprida den i kommersiellt syfte. En ansökan skall besvaras mom en månad. Rådet antog de nu angivnaprincipema genora beslut (93/731/EG). Konunissionen tillärapar sedan den 15febraari 1994 de av rådet antegna principema. skall det ske enutvärdermg. En principiellt vUrtig skillnadmellan den svenska handlings offentiigheten ochöppenheten inom EU har varit att man i har rätt att skaffaupplysnuigar efter eget vd, raedan man frara tUl dess uppförandekodenantegits har varit beroende av olika tjänstemäns egen 45 bedömntog för att få uppgifter ur dokument hoskommissionen och rådet. När det gdlerverksamheten inom EU:s mstitationer finns dltså drag Prop. 1994/95:19 avsåvd öppenhet som slutenhet. Ser man tUl det löpande arbetet i EU-organen ärdet sällan svårt att få tillgång till relevant materid. Den faktiska öppenhetenär betydande. Offentiighetsreglema ser aUtså olika ut i EU:smedlemsländer och mom EU som sådan. EU inte krav på attraedlerasländemas regler skaU harraomseras utan varje land bestämmer självständigtden lagstiftning som passar förhållandena i det landet bäst. På vissa håU i finns emeUertidsekretessregler som medlemsländema -utifrån sina skUda utgångspunkter - måste anpassa sin lagstiftnmg tiU.Det gdler firamför aUt sekretess befräffande de överväganden som görs vidrådets möten (x;h för uppgifter som enskUda är skyldiga att lämna tillkommissionen eUer tUl nationella myndigheter om sina ekononuska förhållanden. Igemenskapsrätten finns vissa specifika inskränkningar vad gäller graden avöppenhet såväl i primärtätten som i regler på de olika sakområdena.Sekretessreglerna är i stor utsttäckning dfrekt tUlämpliga och raåste såledesrespekteras även inom medlemsländerna. De grandläggande fördragen innehåUer vissaartiklar som anknyter tUl alhnänhetens möjlighet tUl insyn igemenskaperna. Bland dessa kan nämnas artiklama 214 och 223 i ,artiklama 13, 24 och 194 i Euratomförcfraget samt artikel F iMaasttichtfördraget. Inora sekundärrätten finns också bestämmelser omtystnadsplUrt för berörda EG-tjänstemän och/eUer för fiinktionärer vidnationeUa tUlsynsrayndigheten Dessabestänunelser brukar emellertid vara mycket allmänt hållna. De kan t.ex. ange att tystnadsplUct råder i fråga omsekretessbelagd information utan att det telas om vUken information sora skallvara sekretessbelagd. Vidare finns det i bl.a. arkivförorddngen, EEG/83/354,bestämmelser om allmänhetens tillgång till Europeiska gemenskapens och Euratomshistoriska arkiv. I enskilda dfrektiv finns också regler som avseratt säkerstdla öppenhet och insyn i beslutsprocessen. gäller t.ex.på miljöområdet. Institationema har även imemt reglerat hminformation, handlingar cx;h upplysningar skall hanteras. Grandläggandebestämmelser om tystoads-plUct finns t.ex. i för tjänstemäni Europeiska gemenskapema {Staff Regulations for Officiab of the EuropeanCommunities). 33.5.4 Offentlighetsprincipen vid ettsvenskt EU-medlemskap Redan vidmedleraskapsförhandlmgamas början lade regeringen i ett uttdande fast den svenska linjen att offentiighetsprincipen ochmeddelarfrUieten kommer att beste vid ett svenskt medlemskap. Denna linje har fullföljtsgenom en till ansluöungsakten fogad svensk förklaring. I förklaruigenvälkomnar den utvecklmg mot ökad öppenhet och insyn som pågår inom EU. förklarar att offentiighetsprmcipen och då särskilt rätten att te del av allmänna handlingar och grandlagsskyddet för meddelarfriheten är och förblfr " grandläggande prtociper ochelement i konstitationeUa, politiska Prop. 1994/95:19 ochkulttuella arv. I en egenförklarmg noterar EU-sidan det svenska uttelandet och utgår från att Sverigehärvidlag kommer att följa regelverket. Någraremissytaanden över departementsproraemorian har uttryckt osäkerhet om den rättsliga innebörden avförklarmgen om offentiighetsprincipen. Bland dessa kan näranasStockholms tingsrätt. Edigt Kammarrätten i är det mte möjligt attha en heh säker mening om huravicfa möjlighetema tUl insyn i beslutsfatfandetkommer att minska, även om kammarrätten gör bedömningen att så kommer att ske.Hovrätten över och delar inte den optimism som kommit tUl utfryck under förhandlmgama om raöjlighetemaatt slå vakt ora offentiighetsprincipen cx;h raeddelarfriheten men ansermte detfa vara något avgörande hinder mot ett EU-medlemskap. Fleraremissinstanser framhåller att de avser att återkomma till frågan i samband medatt de besvarar remissen över betenkandet Ufrikessekretessen (SOU 1994:49). Offentiighetsprincipens tUlämpning har inte varitnågot änrne i medlemskapsförhandlingama. Utbytet av förklaringar utttycker inteheller någon för partema bmdande överenskommelse i denna fråga. Densvenska förklarmgen uttrycker emellertid regeringens faste föresats att vid ettmedlemskap slå vakt om de pruiciper som är grandläggande för den svenska öppenheten. De nuvarandemedlemsländemas svarsförklaring mnebär att de inte sett ett bevarande avdessa prmciper som oföredigt med ett medlemskap. konsteterar de attförklarmgen mte innebär något undanteg frånexisterande undanteg har mte heller åsyftats. Hade detvarit regermgens avsUct att utverka undanteg från regelverket hade frågan fåtttes upp i förhandlingsarbetet. Förklaringenmgår emellertid i slutakten och är därvid en del av föratsättmngama för ettsvenskt medlemskap. Den utgör därmed - sora Tidningsutgivarna framhållit - enplattform från vilken ett aktivt försvar av våra grandläggande principer kanföras om dette skulle akmaliseras vid eneventaell normkonflUrt. Som framgår av det anförda och som också Tidningsutgivarna påpekar påverkasemellertid mte den svenska offentiighetsprincipen som sådan av ettmedlemskap i . Den övervägande delen avden uiformation som finns hos våra stetliga och kommunala myndigheter berörs mte av gemenskapsrätten, som uite heller kommeratt påverka våra intema inrikespolitiska beslutsprocessen Även vid den svenskaberedningen av beslut med anknytning tUl EU kommer i huvudsak det svenskaregelsystemet att tillämpas. I EU-samarbetetär det eraellertid uppenbart att geraenskapens rättsregler ora offentiighet och sekretess måste iakttes inom EG-rättensolUca sakområden. En del av de EG-rättsliga sekretessreglerna är dfrekttillämpliga. Desekretesskrav sora finns inora sekundärrätten har sina motsvarigheter redan i den nu gällande svenska sekretesslagstiftningen. Det bör alltså inte bli fråga ora att uppgifter sora varit offentiiga hos oss blfr henUiga vid ett raedleraskap. I fråga ora den politiskaberednings- och beslutsprocessen kan vissa skUtoader konuna att mttäda. DenvUctigaste skillnaden kommer Prop. 1994/95:19 anfagligen bli att underlaget fördet offendiga samfalet i lagstiftningsfrågor kan komma att bli mmcfreorafattande än nu på grand av att redovismngen av de överväganden som lett framtiU ett beslut torde komma att bli mindre utförliga än vi är vana vid. Deförslag tiU beslut som EG-komraissionen presenterar är dltid offentiiga.Beslutsgången har i EU, precis som här berama, olika skeden sora är ömsom öppnaömsom slutoa. Här finns dock raöjlighet för att själv påverka förhållandenagenom att sfräva efter så öppna former som möjligt för den del av beslutsprocessensom äger ram i här i landet och att driva på arbetet mot ökad öppenhet i EU:sinstitationer I syfte att motverka att de svenska reglema omufrUcessekretess vid ett EU-medlemskap leder tiU obefogad sekretesstUUcdlade sfatsrådet en särskUd uttedare med uppgiftatt se över reglema om uttikessekretessen. Ufredama har i betänkandetUfrUcessekretessen (SOU 1994:49) föreslagit ett enhetiigt rakt skaderekvisitför hela uttikessekretessens område. Därigenom skulle utgångspunkten vara offentiighet också inora ufrUcesförvaltningen. Betänkandetär nu föremål för remissbehandling. Det är regeringens avsUct att på grundvalav betänkandet lägga fram en proposition i sådan tid att kan tostellning tUl en förändring av reglema om ufrikessekretess under hösten 1994.Det kan då finnas adednmg att återkomma tUl dessa frågor 33.5.5 Skyddet för den personligamtegriteten på data- InomEG pågår ett arbete med att te fram ett dfrektiv om dateskydd. Bakgrandenär bl.a. tillkomsten av den mre marknaden som fömtsätter att personuppgifter kan föras fritt från ettmedlemsland tUl ett annat. SkUtoaderi integritetsskyddet mellan de olika ländema kan mnebära hinder mot sådanafria flöden. Det finns därför en sttävan efter att komma fram till en enhetiigmvå på integritetsskyddet mom hela EU. antog ettförslag tUl dfrektiv om skydd för enskilda vid behandling avpersonuppgiften Förslaget utsattes för hårdkritUc bl.a. av . Under EG:s historia har mte något dfrektivförslag från kommissionen lett tillså många ändrmgsförslag från parlamentet som detfa. ladekommissionen fram ett nytt förslag. Det nya förslaget - förslag till dfrektivora skydd för enskUda vid behandling av personuppgifter och ora det fria flödetför sådana uppgifter (COM (92) 422 final - SYN 287) - bereds för närvarandeinom en arbetsgmpp under nudsterrådet. Osäkerheten ärfortfd-ande mycket stor om hur ett dfrektiv slutiigen kan konuna att utformas. Hos medlemsländema finns det olika uppfattmngar ora behovet av att anfa ett dfrektiv på området. Oenighet råder också om vilken omfattaing cx:hutformning ett dfrektiv skall ges. Detto har lett till att tidsplanen för antegandet av dfrektivet ständigt har förskjutits. Såvitt nu är känt förväntes inte rådet te slutiig stellningtill "'* dfrektivförslaget förrän tidigast under förste hdvåret1995. För det fall EG antar ettdfrektiv på området är detfa bindande i fråga om det resultet som skaU uppnås men medlemsländemaskaU sjdva för egendel bestämma om form cx;h medel för detto. Det är i dette sammanhang värt att notera attSveriges deltogande i EES-samarbetet sannolUrt skuUe göra det nödvändigt förSverige att införa en motsvarande anpassning som vid medlemskap. Vid ett mecUemskap fär viemeUertid en reeU möjlighetatt påverka dfrektivens slutiiga utformning. 465 30 1994/95. 1 saml Nr 19. Regeringens bedömning: Ibestämmelsema om unions-medborgarskapunderstryks åter det vUctiga målet att förverkUga fri rörlighet förpersonen återfinns här regler om rätt att vända sig till den ombudsman som skaU utse samt rätt tUl skydd från andra medlemsländers konsuläramyndigheter i vissa fdl. är ett steg i rikttimg mot en ökadmtegration mom umonen.