prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Kommissionen skall i samarbete med medlemsstatemafortlöpande granska alla stödprogram som förekommer i dessa stater. Den skall till medlemsstatema lämna förslag till lämpligaåtgärder som krävs med hänsyn till den pågåendeutvecklingen eller den gemensamma marknadens funktion. , efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, finner att stöd som lämnas av en stateller med statliga medel inte är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92, eller att sådant stöd missbrukas, skall den besluta om att staten i fråga skall upphäva eller ändra dessa stödåtgärder inomden tidsfrist som kommis sionen fastställer. Om staten i fråga inte rättar sig efter dettabeslut inom föreskriven tid får kommissionen eller andra berörda stater,med avvikelse från artiklarna 169 och 170,hänskjuta ärendet direkt till domstolen. På begäran av en medlemsstat kan rådet enhälligtbesluta att stöd som denna stat lämnar eller avser att lämna skall anses varaförenligt med den gemensammamarknaden, med avvikelse från bestänunelsema i artikel 92 eller deförordningar som avses i artikel 94, om ett sådant beslut är motiverat på grand av exceptionellaomständigheter. Om kommissionen beträffande ett sådant stöd redan harinlett det förfarande som avses i första stycket av denna punkt, skallkommissionen - i sådana fall där staten harlämnat in en begäran till rådet - skjuta upp förfarandet till dess rädethar tagh ställning tiU statens begäran. Om rådet intehar tagit ställning till nämnda begäran Bilaga 14 efterdet att den inlämnats, skall kommissionen fatta beslut i ärendet. Kommissionen skall underrättas i så god tid att den kan yttra sig om allaplaner på att vidta eller ändra stödåtgärder. Om den anser att någon sådan planinte är förenlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 92, skallden utan dröjsmål mleda det förfarande som anges i punkt 2. Medlemsstaten ifråga får mte genomföra åtgärden fönän detta förfarande lett till ettslutgiltigt beslut. Rådetfår med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta deförordningar som behövs för tillämpningen av artiklarna 92 och 93 och får särskilt fastställa villkoren förtillämpningen av artikel 93.3 och vilkaslag av stödåtgärder som skall vara undantagna från detta förfarande. Bestämmelserom skatter och avgifter Ingenmedlemsstat skall, direkt eller indirekt, på varor från andra medlemsstater lägga intema skatter eller avgifter,av vilket slag de än är, som är högre än de skatter eller avgifter somdirekt eller indirekt läggs på liknande inhemska varor. Vidare skall ingen medlemsstat på varor från andramedlemsstater lägga sådana intema skatter eller avgifter som är av sådanart att de indirekt skyddar andra varor. Medlemsstatemaskall senast vid den andra etappens början upphäva eller ändra de bestämmelser som gäller när detta fördrag träder i kraftoch som strider mot dessa regler. Förvaror som exporteras till någon annan medlemsstats territorium får återbetalning av intema skatter eller avgifterinte ske med belopp som överstigerde intema skatter eller avgifter som direkt eller indirekt lagts på varoma. Medlemsstatersom tar ut omsättningsskatt kumulativt i flera led får i fråga omintema skatter eller avgifter som de lägger på importerade varor eller 47 i fråga om återbetalning som demedger för exporterade varor, fastställa Prop. 1994/95:19 genomsnittligaskattesatser för varor eller grapper av varor, föratsatt att Bilaga 14 dettainte strider mot principema i artiklama 95 och 96. Om de genomsmttiiga skattesatser som enmedlemsstat fastställt inte överensstämmermed dessa principer, skall kommissionen utfärda lämpliga direktiv ellerbeslut riktade till den staten. Vad bettäffar andra skatter elleravgifter än omsättningsskatter, punktskatteroch andra indirekta skatter eller avgifter får befrielse och återbetalning vid export till andra medlemsstatermedges och utjämningsskatter ellerutjämningsavgifter vid import från medlemsstatema tas ut, endast om rådet i förväg med kvalificerad majoritet påförslag från kommissionen för enbegränsad tid har godkänt de planerade åtgärdema. Kommissionenskall undersöka på vilket sätt de olika medlemsstatemas lagstiftning om omsättningsskatt, punktskatt ochandra indirekta skatter elleravgifter, häri inbegripna utjämningsåtgärder tillämpliga på handeln mellan medlemsstatema, kan harmoniseras i dengemensamma marknadens intresse. Kommissionenskall förelägga rådet förslag som enhälligt skall fatta beslut utan att det påverkar tillämpningen av artiklama100 och 101. Rådetskall enhälligt på förslag från kommissionen utfärda direktiv om tillnärmningav sådana bestämmelser i medlemsstatemas lagar och andra författningarsom direkt inverkar på den gemensamma marknadens upprättande eller funktion. Församlingen och Ekonomiska och sociala kommitténskall höras om sådana direktivvilkas genomförande skulle innebära lagändring i en eller fleramedlemsstater. finner att en skillnad mellan bestämmelserna i medlemsstatemas lagar eller andra författningarframkallar en snedvridning av konkunensvillkorenpå den gemensamma marknaden som behöver undanröjas, skall den samråda medde medlemsstater som saken gäller. Om samrådet inte leder till ett avtal somundanröjer snedvridningen skall Bikiga 14 rådet, under den förstaetappen enhälligt och därefter med kvalificerad majoritet, på förslag frånkommissionen utfärda nödvändiga direktiv. Kommissionenoch rådet får vidta alla övriga lämpliga åtgärder enligt detta fördrag. När det finns anledning att befara att införandeteller ändrmgen av en bestämmelse i lag eller annan författnmg skall framkalla en snedvridning enligt artikel 101, skall denmedlemsstat som vill vidta åtgärden samråda med kommissionen. Efter samråd med medlemsstatema skall kommissionen rekommendera de berörda medlemsstatema lämpliga åtgärder för att undvika snedvridningen. Om en medlemsstat som vill införa eller ändranationella bestämmelser inte följer den rekommendation somkommissionen riktat till den, skall det vid tillämpningen av artikel 101 intekrävas av de övriga medlemsstatema att de ändrar sina nationellabestämmelser för att eliminera snedvridningen. Bestämmelsema i artikel 101 skallinte tillämpas, om en medlemsstat som har underlåtit att ta hänsyn tillkommissionens rekommendation framkallar en snedvridning som är skadligendast för den medlemsstaten. AVDELNING II EKONOMISK POLITIK 1.Medlemsstatema skall betraktakonjunkmrpolitiken som en fråga av gemensamt inttesse. De skall samrådasuisemellan och med kommissionen omvilka åtgärder som skall vidtas med hänsyn till förhållandena. 2.Utan att det påverkartillämpmngen av andra förfaranden enligt detta fördrag får rådet påförslag från kommissionen enhälligt besluta om lämpliga åtgärder. 3.Rådet skall med kvalificeradmajoritet på förslag från kommissionen i förekommande fall utfärda de direktiv som behövs för att genomföra de åtgärdersom beslutats enligt punkt 2. Förfarandena enligt dennaartikel skall även tillämpas om svårigheter Prop. 1994/95:19 skulle uppstå i fråga om tillgången påvissa varor. Varjemedlemsstat skall föra en sådan ekonomisk politik som krävs för att upprätthålla jämvikt i dess totalabetalningsbalans och bevara förtroendet för dess valuta som varje medlemsstat skall se till att en högsysselsättningsgrad och en stabil prisnivå säkerställs. Föratt underlätta förverkligandet av de mål som anges i artikel 104 skall medlemsstatema samordna sin ekonomiskapolitik. De skall för detta ändamål upprätta samarbete mellan deberörda förvaltningsmyndighetema och mellan sina centralbanker. Kommissionen skall förelägga rådetrekommendationer om hur ett sådant samarbete skall genomföras. För att främja samordningen av medlemsländemasmonetära politik i hela den utsträckning som ärnödvändig för den gemensamma marknadens funktion skall en rådgivande monetärkommitté inrättas med uppgift att följa medlemsstatemas och gemenskapens monetäraoch finansiella sitaation liksommedlemsstatemas allmänna betalningssystem, och att regelbundet rapportera om detta till rådet ochkommissionen, avge ytaanden till rådet eller kommissionenantingen på begäran av dessa instimtioner eller på eget initiativ. Medlemsstatemaoch kommissionen skall var och en utse två medlemmar i . Varje medlemsstat åtar sig atti valutan i den medlemsstat där borgenäreneller betalningsmottagaren är bosatt tillåta alla betalningar som har sambandmed rörlighet för varor, tjänster eller kapital och all överföring av kapital och löner, i den utsträckning somrörligheten för varor, tjänster, kapital och personer mellan medlemsstatema harliberaliserats enligt detta fördrag. Medlemsstatema förklarar sigberedda att genomföra en liberalisering av betalningarutöver vad som anges i föregående stycke, i den mån deras 50 ekonomiska läge i allmänhet ochsärskilt deras betalningsbalanssitaation Prop. 1994/95:19 tillåter detta. 2.I den utsträckning som rörligheten för varor, tjänster ochkapital endast begränsas av restriktionerför betalningar i samband med denna rörlighet, skall dessa restriktionergradvis avskaffas genom att bestämmelsema i kapitlen om kvantitativaresttiktioner, liberalisering av tjänster och fri rörlighet för kapital tillämpas med nödvändiga ändringar. 3.Medlemsstatema åtar sig attsinsemellan inte införa några nya restriktionerför överföringar i samband med sådana tjänstetransaktioner som anges ilistan i bilaga 111 till detta fördrag. Det gradvisaavskaffandet av gällande restriktioner skall genomföras enligt bestämmelsema iartiklama 63-65 i den mån avskaffandet inte reglerasav bestämmelsema i punktema 1 och 2 eller av kapitlet om fri rörlighetför kapital. Vid behov skall medlemsstatema samråda om deåtgärder som skall vidtas för att möjliggöra debetalningar och överföringar som avses i denna artikel. Sådana åtgärder får inte strida mot de mål som anges i detta kapitel. Varje medlemsstat skall behandla sinväxelkurspolitik som en fråga av gemensamt intresse. Om en medlemsstat genomför en ändring i sinväxelkurs som inte är förenlig med de mål som anges i artikel 104 och som allvarligt snedvrider konkunensvillkoren, får kommissionen efter att ha hört bemyndiga andra medlemsstater attför en strikt begränsad tid vidta nödvändiga åtgärder för attmotverka följdema av en sådan ändring, varvid kommissionen skall fastställa villkoren för och den närmare utformningen av åtgärdema. 1.Om en medlemsstat har svårigheter eller allvarligt hotas av svårigheter beträffande sin betalningsbalans, antingen som följd av en omfattande brist på jämvikt i betalningsbalanseneller som följd av sammansättningen av dess valutatillgångar, och om sådana svårigheter är ägnade att äventyra särskilt den gemensamma marknadens funktion eller det gradvisa genomförandet av den gemensammahandelspolitiken, skall kommissionen genast undersöka sitaationen i denstaten och de åtgärder som staten har vidtagit eller med anlitande av alla de medel som den förfogar över kan vidta enligt bestämmelsema i artikel 104.Kommissionen skall ange vilka åtgärder som den rekommenderar staten att vidta. Om åtgärder som vidtagits av en medlemsstateller föreslagits av kom 51 missionen inte visar sig vara tillräckliga för att avlägsnauppkomna eller Prop. 1994/95:19 hotande svårigheter, skall kommissionenefter att ha hört Monetära Bilaga 14 kommittén rekommendera rådet attbevilja ömsesidigt bistånd och föreslå lämpligaformer för detta.Konunissionen skall regelbundet undenätta rådet omsitaationen och dess utveckling. Rådet skall med kvalificerad majoritet besluta omsådant ömsesidigt bistånd; det skall utfärda direktiveller beslut som anger villkoren för och den närmare utformningen av biståndet. Detta bistånd kan bestå av a)ett samordnat uppträdande moteller inom andra intemationella organisationertill vilka medlemsstatema kan vända sig, b)nödvändiga åtgärder för attundvika omläggning av handeln när den stat som befinner sig isvårigheter upprättaåller eller återinför kvantitativa resttiktioner gentemotttedje land, c)beviljande av begränsadekrediter från andra medlemsstater, under föratsätming att dessa ger sittsamtycke. Vidare får ömsesidigt biståndäven ta formen av särskilda mllsänkningar eller utvidgningar av kvoter avseddaatt främja en ökning av importenfrån det land som befinner sig i svårigheter, föratsatt att samtycke gesav de stater som skall vidta sådana åtgärder. Omömsesidigt bistånd som kommissionen rekommenderat inte beviljats av rådet eller om beviljat ömsesidigt bistånd och vidtagna åtgärder är otillräckliga, skall kommissionen bemyndiga den stat som befinner sig i svårigheter att vidtaskyddsåtgärder för vilka kommissionen skall fastställa villkoren och dennärmare utformningen. Rådet får med kvalificerad majoritet återkalla ettsådant bemyndigande eller ändra villkoren för och den närmareutformningen av skyddsålgärdema. 1.Om en plötslig kris inträffar i fråga om betalningsbalansen ochett beslut enligt anikel 108.2 inte fattasomedelbart, får den berörda medlemsstateni förebyggande syfte vidta nödvändiga skyddsåtgärder. Sådana åtgärder skall medföra minsta möjliga störningari den gemensamma marknadens funktionoch får inte gå utöver vad som är helt nödvändigt för att avhjälpa deplötsligt uppkomna svårighetema. 2.Kommissionen och övrigamedlemsstater skall undenättas om dessa skyddsåtgärder senast vid den tidpunktdå de träder i kraft. Kommissionen fårrekommendera rådet att bevilja ömsesidigt bistånd enligt artikel 108. 3.Rådet får, efter att hainhämtat yttrande från kommissionen och efter att ha hört , med kvalificerad majoritet besluta attden berörda staten skall ändra,uppskjuta eller upphäva skyddsålgärdema. Kapitel3 Prop.1994/95:19 Genomatt upprätta en tallunion avser medlemsstatema att i gemensamt intresse bidra till en harmonisk utveckling avvärldshandeln, en gradvis avveckling av restriktionema i den intemationellahandeln och en sänkning av mllmurama.Den gemensamma handelspolitiken skall tahänsyn till den gynnsamma verkan som avvecklingen av tallar mellanmedlemsstaterna kan ha på ökningen av konkunensförmågan hos företagen i dessastater. Utan att det påverkartillämpningen av artiklama 115 och 116 skall följande bestämmelser gälla underövergångstiden: Medlemsstatema skall samordna sinahandelsförbindelser med tredje land så att det vid övergångstidensutgång finns nödvändiga föratsättningar för att genomföra en gemensampolitik på utrikeshandelns område. Kommissionen skall lägga fram förslag för rådet omdet förfarande för gemensamthandlande som skall användas och om hur en gemensamhandelspolitik skall kunna uppnås. Kommissionen skall förelägga rådetrekommendationer om mllför- handlingar med tredje landbeträffande den gemensamma talltaxan. Rådetskall bemyndiga kommissionen att inleda sådana förhandlingar. Inom ramen förde direktiv som rådet får utfärda skall kommissionen föra förhandlingama i samråd med en särskild kommitté, som utserts av rådetför att biträda kommissionen i denna uppgift. 3.När rådet utövar sinabefogenheter enligt denna artikel, skall beslut fattas enhälligt under de två första etappema och därefter medkvalificerad majoritet. 4.Medlemsstatema skall i samrådmed kommissionen vidta nödvändiga åtgärder,särskilt avseende anpassningen av gällande milavtal med tredje land, så att ikraftträdandet av den gemensammatalltaxan inte försenas. 5.Medlemsstatema skall strävaefter att samordna sina frilistor gentemot tredje land eller grapper av sådana länder i så hög grad som möjligt.För detta ändamål skall kommissionenavge lämpliga rekommendationer till medlemsstatema. Om medlemsstatema avskaffar eller minskarkvantitativa restriktioner gentemottredje land, skall de i förväg undenätta kommissionen om detta samtmedge övriga medlemsstater lika behandling. Artikel 112 Prop.1994/95:19 Utan att det påverkar de förpliktelser sommedlemsstatema har åtagit sig inom ramen för andra intemationella organisationer skall medlemsstatema före övergångstidens utgånggradvis harmonisera sina regler för exportstöd till ttedje land, i den mån det behövs för att undvika att konkunensen mellan företagen inomgemenskapen snedvrids. På förslag frånkommissionen skall rådet, intill den andra etappens utgång enhälligt ochdärefter med kvalificerad majoritet, utfärda de direktiv som krävs för dettaändamål. Deovannämnda bestämmelsema skall inte tillämpas vid sådan återbetalning av mllar eller avgifter med motsvarande verkan eller vid sådan återbetalning av indirekta skattereller avgifter, inbegripet om sättningsskatter, punktskatter och andra indirekta skatter, som har beviljats vid varaexport från en medlemsstat till tredje land, i den mån återbetalningen inte överstiger de beloppsom direkt eller indirekt har lagts på de exporterade varoma. Efter övergångstidens utgång skall den gemensammahandelspolitiken grandas på enhetiiga principer,särskilt när det gäller att ändra i mlltaxor, ingå tall- och handelsavtal, uppnå enhetiighet i fråga om liberaliseringsåtgärder, exportpoUtik samthandelspolitiska skyddsåtgärder, inbegripet åtgärder vid dumpning och subventioner. 2.Kommissionen skall lägga fram förslag för rådet om hur den gemensammahandelspolitiken skall genomföras. 3.Behöver förhandlingar omavtal med tredje land föras, skall kommissionen förelägga rådetrekommendationer och rådet bemyndiga kommissionen att inleda nödvändigaförhandlingar. Inom ramen förde direktiv som rådet får utfärda skall kommissionen föra förhandlingama isamråd med en särskild kommitté, som utsetts av rådet för att biträdakommissionen i denna uppgift. utövar sina befogenheter enligt denna artikel, skall det besluta med kvalificerad majoritet. Deavtal som avses i artiklama 111.2 och 113 skall ingås i gemenskapens namnav rådet, som under de två första etappema skall fatta beslut enhälligt ochdärefter med kvalificerad majoritet. Anikel 115 Prop.1994/95:19 För att säkerställa att genomförandet av dehandelspolitiska åtgärder som medlemsstatema vidtagit i överensstämmelsemed detta fördrag inte hindras genomomläggning av handeln, eller när olikheter i dessa åtgärder leder tillekonomiska svårigheter i en eller flera medlemsstater, skall kommissionen lämnarekommendationer om metodema för det samarbete som krävs mellan medlemsstatema.Om detta inte är tillräckligt, skall kommissionen bemyndigamedlemsstatema att vidta nödvändiga skyddsåtgärder,för vilka den skall fastställa villkoren och den närmare utformningen. I brådskande fall får medlemsstatema underövergångstiden själva vidta nödvändiga åtgärder; dessa skall anmälas tillövriga medlemsstater och till kommissionen, som får besluta attmedlemsstatema skall ändra eller upphäva åtgärdema. I första hand skall sådana åtgärder väljas sommedför minsta möjliga stömingar i dengemensamma marknadens funktion och som tar hänsyn till behovet av att i möjligaste mån påskyndainförandet av den gemensamma mlltaxan. Inomramen för intemationella organisationer av ekonomisk karaktär får medlemsstatema efter övergångstidens utgång endastuppträda gemensamt i alla frågor avsärskilt intresse för den gemensamma marknaden. I detta syfte skall kommissionen för rådet, som skallbesluta med kvalificerad majoritet,lägga fram förslag om räckvidden och genomförandet av det gemensammauppträdandet. skall medlemsstatema samrådamed varandra för att samordna sitt uppträdande och så långt möjligt intaen gemensam hållning. Medlemsstatema är ense om behovetav att främja förbättringar av arbetstagamas arbetsvillkor och levnadsstandardoch att därigenom möjliggöra enharmonisering som förbättringarna bibehålls. De anser att ensådan utveckling kommer att följa såväl av den ge mensamma marknadens funktion, vilken kommeratt främja en harmoni 55 sering av de sociala systemen, somav de förfaranden som föreskrivs i Prop. 1994/95:19 detta fördrag och avtillnärmningen av bestämmelser i lagar och andra Bilaga 14 författningar. Utanatt det påverkar tillämpningen av övriga bestämmelser i detta fördrag och i överensstämmelse med fördragets allmänna målskall kommissionen ha till uppgiftatt främja ett nära samarbete mellan medlemsstatema på det socialaområdet, särskilt i frågor om grandläggande och kvalificerad yrkesutbildning, förenings- och förhandlingsrätt. Idetta syfte skall kommissionen i nära kontakt med medlemsstatema företa utredningar,avge ytttanden och organisera samråd både i fråga om problem som uppstår på det nationella planet och i fråga om problem somberör intemationella organisationer. Kommissionen skall höra Ekonomiska och socialakommittén innan den avger de ytttanden som avses i denna artikel. Varjemedlemsstat skall under den första etappen säkerställa och i fortsättningen upprätthålla principen om lika lön förkvinnor och män för lika arbete. 1 denna artikelskall med lön förstås den gängse grand- eller minimilönen samt alla övriga förmåner i form av kontanter eller nataraförmånersom arbetstagaren, direkt elleruidirekt, får av arbetsgivaren på grand av anställningen. Lika lön utan könsdiskrimineringinnebär att a)ackordslön för lika arbete skall fastställas enligt sammaberäk-ningsgrander, b)tidlön skall vara lika för lika arbete. Medlemsstatemaskall sttäva efter att bibehålla den likvärdighet som finns mellan derassystem för betald ledighet. Artikel 121 Prop.1994/95:19 Bilaga 14Rådet får genom enhälligt beslut och efter att ha hört Ekonomiska och socialakommittén tilldela kommissionen uppgifter i samband med att gemensamma åtgärder genomförs, särskilt vadbettäffar social trygghet för de migrerande arbetstagare som avses iartiklama 48-51. Kommissionen skall i sin årsrapport tillförsamlingen ägna ett särskilt kapitel åt den sociala utvecklmgen inomgemenskapen. Församlingen får anmoda kommissionen att avgerapporter om särskilda problem som gäller sociala förhållanden. Föratt förbättta arbetstagamas sysselsättningsmöjligheter på den gemensamma marknaden och på så sätt bidra till enhöjning av levnadsstandarden skallen europeisk socialfond upprättas enligt nedannänmda bestämmelser med uppgift att inom gemenskapenfrämja möjligheterna till sysselsättningsamt arbetstagamas geografiska och yrkesmässiga rörlighet. Fonden skall förvaltas avkommissionen.Kommissionen skall i denna uppgift biträdas av en kommitté som haren av kommissionens ledamöter som ordförande och som är sammansatt avförettädare för regeringama samt arbetslagar- och arbetsgivarorganisationer. 1.På begäran av en medlemsstat skall fonden, inom ramen för reglema i artikel 127, täcka av de utgifter somdenna stat eller ett offentiigrättsligtorgan har haft efter det att detta fördrag trätt i kraft för att a) säkerställa ny produktiv sysselsättning för arbetstagama genom utbildning till annat yrke och 1 saml Nr 19. b) beviljabidrag till arbetstagare vilkas anställning till följd av ett Prop.1994/95:19 företags omställning till annan produktion tillfälligt harinskränkts Bilaga 14 eller tillfälligt har helt eller delvis upphört, så attde i avvaktan på att åter bli fiillt sysselsatta kan bibehålla samma lönenivå. Bidrag från fonden tillkostnader för utbildning till annat yrke skall beviljas endast om de arbetslösainte har kunnat anställas på annat sän än i ett nytt yrke och om de har en produktiv sysselsättning i det yrke för vilket de omskolats. Flyttningsbidrag skall beviljas endast om dearbetslösa har varit tvungna att bytabostadsort inom gemenskapen och har en produktivsysselsättning på den nya orten. Bidrag till förmån för arbetstagare vidomställning av ett företag skall beviljas endast om a)de berörda arbetstagama på nytt är fulltsysselsatta i företaget, b)regeringen i den berördamedlemsstaten i förväg har lagt fram en av företaget upprättad plan föromställningen och dess finansiering, c)kommissionen har länmat sittförhandsgodkännande till omställningsplanen. Vid övergångstidens utgång fårrådet, efter ytttande från kommissionen ochefter att ha hört Ekonomiska och sociala kommittén samt församlingen a)med kvalificerad majoritetförordna att de bidrag som avses i artikel 125 helt eller delvis intelängre skall beviljas, b)enhälligt fastställa vilka nya uppgifter som får anförtros åtfonden inom ramen för dess uppdrag enligt artikel 123.