prop · GH03132 · 1994-01-01 00:00:00 — Visserligen kan man, åtminstone teoretiskt, redan inom de beslutade reglerna uppnå den maximala arbitrage-effekten mellan ränteutgifter (skatteavdrag ) och utdelningsinkomster (skattebefriade). Men i praktiken underlättas denna typ av skatteplanering påtagligt om nu även reavinster motsvarande kvarhållen vinst blir skattebefriade. Det grundläggande felet ligger dock inte i själva JIK-modellen utan självfallet i att man nu valt att ha kraftiga skillnader i beskattningen av olika kapitalinkomster och kapitalutgifter. Det faktum att det finns en betydande osäkerhet om de nuvarande skattereglerna även kommer att gälla torde dock ha en viss avskräckande effekt på denna typ av skatteplanering (för övrigt den enda positiva effekt jag kan se av osäkerhet inom skatteområdet). Frågan om aktieägarna vid reavinstberäkning ska få göra avräkning även för gamla kvarhållna vinster () har behandlats av utredningen. Härvid har det inte kunnat presenterats ett enda rationellt ekonomiskt skäl för att medge någon sådan avräkning. Till yttermera visso skulle ett sådant förfarande kräva ett betydande administrativt merarbete. Inte ens näringslivets företrädare i utredningen har försökt hävda att skattebefrielse av gamla upparbetade vinster skulle kunna få några positiva effekter på företagande, investeringar eller sysselsättning. Utredningen anför också att principiella skäl talar mot att tillåta en sådan avräkning men avstår trots detta från att ta ställning i frågan. Skulle Regering och Riksdag ändå besluta om sådan avräkning kommer det att utgöra det mest oblyga exemplet på hur en riksdagsmajoritet kan utnyttja sin maktposition till att berika en närstående krets på statens bekostnad. Med tanke dels på att JIK-modellen nu enbart kommer att omfatta onoterade bolag dels den osäkerhet som finns beträffande den framtida beskattningen är det nödvändigt att införa en spärr mot omotiverat höga utdelningar. Annars kommer vi sannolikt att få bevittna en skattebetingad dränering av riskkapital från många svenska företag. Min sammanfattande slutsats blir att, under förutsättning att ingen JIK-avräkning för gamla vinster tillåts och att en rimlig utdelningsspärr införs, fördelarna med att införa JIK-modellen överväger nackdelarna. Särskilt yttrande av experten Mot bakgrund av att fattat beslut att utdelningsinkomster skall helt undantas från beskattning delar jag utredningens redovisade uppfattning rörande JIK-frågan. Utredningen har däremot avstått från att ta ställning i frågan om något alternativt anskaffningsvärde bör få användas i stället för det faktiska anskaffningsvärdet. Med anledning av utredningens förslag i avsnitt 2, Alternativregeln i 3 § 12 mom. SIL m.m., har jag funnit skäl att uttala följande rörande neutraliteten i förhållande till enskild näringsverksamhet. Det som anförs är naturligtvis också min uppfattning i frågan om ett alternativt an- skaffningsvärde för aktier. utredning har riks- dagen nu antagit skatteregler som syftar till att enskild näringsidkare och dennes näringsverksamhet skall beskattas på ett sätt som är jämförbart med det som gäller för aktieägare och aktiebolaget. Genom den lydelse som reglerna har erhållit enligt rskr. 1993/94:108 kommer emellertid beskattningen av enskild näringsverksamhet också fortsättningsvis att i väsentliga delar avvika från det som gäller för fåmansföretagen. En del av olikbehandlingen har sin grund i att reformeringen av den enskilde näringsidkarens beskattning har dröjt. Detta har fått till följd att de enskilda näringsidkarna fått sin sparandemöjlighet begränsad genom en för hög beskattning med runt . Andra delar av olikbehandlingen beror mer direkt på reglernas utformning, varvid en del enligt den motivering som redovisats i lagstiftningsärendet har sin grund i statsfinansiella skäl. Med det motivet har reglerna för beräkning av fördelningsunderlaget och storleken på räntesatsen för räntefördelningen bestämts. För de övriga punkter där olikbehandling sker genom reglernas ut- formning har det inte lämnats någon redo- visning för detta. Enligt min mening bör det grundläggande målet med den nu ändrade beskattningen av enskild näringsverksamhet - att uppnå neutralitet jämfört med aktiebolags- beskattningen - upprätthållas. Det kvar- står viktiga förändringar för att målet skall uppnås. Eventuellt statsfinansiellt utrymme för förändringar i företags- beskattningen bör i första hand användas för att genomföra de förändringar rörande beskattningen av enskild näringsverksamhet som förhindrats just med detta motiv. När nu beskattningen av denna verksamhetsform äntligen har reformerats är det dessutom naturligt, att i de sammanhang där beskattning av fåmansföretag och dess aktieägare behandlas, också utreda i vad mån reglerna för enskild näringsverksamhet bör ändras. De begränsningsregler som utredningen föreslår för fåmansföretagens skattefria utdelning innebär att de en- skilda näringsidkarnas räntefördelnings- möjligheter framstår som än mer otillräckliga jämfört med förslaget i proposition 1993/94:50. Med det mål som räntefördelningen syftar till bör likställdheten mellan beskattningen av enskild näringsverksamhet och fåmansföretagen vara naturlig och oeftergivlig. Särskilt yttrande av experten Utredningen har haft att utgå från de förutsättningar som skattesystemet innehåller efter genomförandet av reformen enligt rskr. 1993/94:108 och 110. De problem som detta kan medföra synes kunna bemästras på ett teoretiskt adekvat sätt med den föreslagna lösningen. Utredningen föreslår därför att JIK-modellen införs fr.o.m. men begränsar förslaget till onoterade aktier. Det finns i och för sig förutsättningar för att modellen kan fungera för sådana aktier, bl.a. därför att omsättningshastigheten är låg. Men utredningen antar att systemet skall kunna gälla generellt och alltså senare tillämpas även för noterade aktier. För noterade aktier är det nödvändigt att beskattningsreglerna är överskådliga och begripliga för allmänheten. Skattereglerna bör inte motverka ett långsiktigt sparande i aktier. Därför måste reglerna också vara stabila och inte ändras med täta intervall. De regler som införts skulle kanske ändras på nytt. Även om företagen i eget intresse skulle informera marknaden om utvecklingen av JIK-underlagen, kommer prissättningen på aktier att påverkas av osäkerheten om underlaget för beloppen och dettas storlek. Varje tillkommande osäkerhetsmoment har en negativ inverkan på aktiemarknaden. Även aktiefondsmarknaden påverkas. En teknik måste skapas för att fonddelägarna skall kunna erhålla sin andel av fondens JIK-belopp. För att värdepappersfonderna skall kunna hantera JIK-beloppen måste en omfattande och dyrbar systemutveckling ske. Detta kommer att öka förvaltningskostnaderna för fonderna vilket drabbar fondspararna. I stora, noterade bolag kan stora tillämpningssvårigheter förutses. I synnerhet gäller detta i koncerner; särskilt i dem med utländska dotterbolag. Införs JIK-metoden för onoterade bolag, kan effekten bli att reavinstbeskattningssystemet kompliceras genom att vi får olika regler för noterade och onoterade bolag.