prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — På tjänsteområdet har även antegits regler omömsesidigt erkännande av utbildningar och auktorisationer så an det blirpraktiskt möjligt art verka över gränserna. GenomEES-avtelet har även de EFTA-länder som ansluter sig övertegit dessa regler. Iallt väsendigt har alltså de förändringar som följer av EU-medlemskap redanbeslutets på dette onuåde. I detta avsnitt behandlas särskilt de finansiellatjänsterna mera utförligt. En kort översikt ges också bettäffandettansporttjänster Audiovisuella tjänster och teletjänsterbehandlas däremot under avsmttet om kultur- och Prop. 1994/95:19mediepolitik (19) resp. avsnittet om uansportpolitik (12). Inomområdet finansiella tjänster behandlas frågor som rör bank- och kreditväsendet, försäkringsväsendet ochvärdepappersmarknaden. Genom EES-avtelet har redan åtegit sigatt mförliva i den svenska lagstifmmgen. Av EES-avtelet följert.ex. att svenska banker och försäkringsbolag får samma möjligheter som motsvarandeinstimt från EG-ländema att konkunera om kunder över hela EES-området. Enredogörelse för de rättsakter inom det finansiella tjänsteområdet som omfattes av EES-avtelet i dess ursprangligalydelse återfinns i prop. 1991/92:170 om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES), bU.6 s. EG-rättsakter som antegits efter den 31 juli 1991omfattedes inte av EES-avtelet i dess ursprangliga lydelse. Dessa rättsakterhar emeUertid införlivats med avtelet genom beslut i . Beslut om godkännande av denna ändrmg i avtelet harfattets av vårriksdag. I prop.1993/94:203 redovisas tenUigen utförligt de rättsakter som tillkonunit underperioden - . antegit ert dfrektiv (94/19/EG) om idåningsförsäkrmg. Direktivet, sominnehåUer mirumiregler till skydd för innehavare av idåningskonto ikreditinstimt vid t.ex. betelnrngsmstellelse i mstimtet, skall vara genomfört imedlemsländema . Frånsvensk sida har gjorts bedömningenatt ett införlivande av direktivets bestemmelser med svensk rätt kan skeinom den föreskrivna tiden. FrånEES-avtelets tillämpmngsområde har uteslutits sådana delar av EG:s regelsystem som rör medlemsländemasförhållande till nedje land. Vidare innebär EES-avtelets bestemmelser omförvaltning och deltegande i utvecklmgen av EG:s regelsystem väsentiigabegränsningar för EFTA-ländernas del. Det är i förste hand dessa två kategorierav bestemmelser, som på det finansiella tjänsteområdet tillkommer i samband medett medlemskap. Deremissinstanser, som i sina ytttanden särskilt uppehåUer sig vid det finansiella tjänsteområdet, delar bedömningenavseende skillnaden mellan EES-avtelet och medlemskap. fören inre finansiell marknad bygger på tte grand-principer: en enda auktorisation, henUandstillsyn och muiimiharmoruse-ringför ömsesidigt godtegande av medlemsstetemas regelverk. Principen om en enda auktorisation {one singielicence) mnebär att en auktorisation, som ert finansiellt företeg fått i det medlemsland där företegel hör hemma, skall gäUa i helaEU-onuådet. Företeget skaU från hemlandet obehindrat, uten krav på eteblermg i mottegarlandet, kunna sälja tjänster över gränserna {cross börder trade) och även fritt kunna eteblera filialer i andra medlemssteter.Verksamheten skall, var den än bedrivs inom unionen, i princip ste under hemlandstillsyn, dvs. landets myndigheter skall hahuvudansvaret för övervakning även av Prop. filialer eteblerade i andramedlemssteter. För att tillgodose värdlandets anspråk på sundhet i rörelsen har i dfrektivform lagts fastminiminivåer för harmonisermg av grandlägganderegler för verksamheten och regler om ratiner för administtativt samarbete meUan medlemsstetemas Vid ettmedlemskap skall till alla delar tillämpa de rättsakter som mgår idelområdet finansiella tjänster. Dessa rättsakter har redan mförlivats eUerkonuner art mförlivas med det svenska regelsystemet, till följd avSveriges åteganden edigt EES-avtelet. Edigtdet andra banksamordningsdfrektivet (89/646/EEG) skall särskUda bestemmelser gälla i fråga om auktorisation avdotterbolag tUl kreditinstimthemmahörande i ttedje land och om tUlstånd för sådana företeg art förvärvamajoritelsanddar i kreditinstimt hemmahörande i EG. Dessa regler innebär kravpå medlemsstetema att i viss utsttäckning iaktte en gemensam, resttiktivhållning gentemot banker och inttessenter från länder som inte erbjuderreciproka etebleringsmöjligheter i dessa avseenden för EG-instimt. Motsvarandegäller på försäkrmgs- och värdepappersområdena. Regler omförhållandet till ttedje land finns också på andra områden. När det gäller redovisning får filialer tillkreditmstimt med huvudkontor UtenförEG avkrävas fullstendig särtedovisning. Vidare måste filialer till försäkrmgsbolag som ägs från ttedje land, tillskydd för försäkringstegarna, uppfylla särskilda solvenskrav. Filialer tillbolag inom EG är befriade från dette eftersom kraven tecks av bolagen.EG kan emellertid på reciprok basis ingåavtel med fredje land om att lUcabehandla filialerna. När det gällertillfräde för filialer till kreditmstimt från ttedje land kan enskildaEG-länder handla som de finner gott. EG kan även slute avtel med enskilda ttedje länder om att likabehandladessas filialer i alla medlemsländerna. Vid ettmedlemsskap har art tillämpa också de regler för förhållandet till ttedje land för vilka ovanredogjorts. föratses mte innebära några större svårigheter. Vidmförlivandet måste dock åteganden edigt stedgar förliberalisermg av kapitelrörelser och tjänstebetelningar och beaktes. har,såväl i medlemskapsförhandlingama som edigt EES-avtelet, på grand av livförsäkringsbolagens stora mnehav avbostedsobligatio-ner, fått anstend till med attinföra den bestenunelse i det ttedjelivförsäkringsdirektivet (92/96/EEG) som begränsar utrymmet förinvesteringar i värdepapper från en och sanuna emittent. Bestemmelsen innebärart högst eller, i vissa fall, högst av ert bolags tekniska reserver fårinvesteras i värdepapper från en och samma emirtent. Överenskommelsen om anstend innehållerbestemmelser som syftar till art bolagen successivt skall mmska de enhandsengagemang som överskrider direktivets begränsningsregel. Sådana engagemang som redan ligger inom direktivets gränser får inte öka så mycket att gränserna överskrids. komma till uttryck i denlagstiftning som införlivar bl.a. det ttedje livförsäkringsdfrektivet ellerbestemmelser som utfärdas med stöd av Prop. 1994/95:19 lagstiftiungen. Lagstiftnmgen avses ttäda i kraft årsskiftet 1994/95. Överenskommelseninnebär också bl.a. att vederbörande svenska myndighetervid olika tidpunkter skall presentera rapporter för kommissionenangående åtgärder som vidtes för art minska engagemangen och för art få ned dem på de mvåer som anges idirektivet. Med utgångspunkt från vissa rapporter skall kommissionen granska devidtegna åtgärdema. Om det behövs,skall försöka påskynda mmskningen av bolagens enhandsengagemang. () och har i sina yttranden behandlatden nämnda övergångstiden. BKN konsteterar art det överenskomna övergångsarrangemangetär ert exempel på vikten av art övergångsregler anpassas tillförhållandena i . gör bedömningenart duektivet i sig på kort sikt () påverkarbostedsobligationsränten uppåt, vilket leder till att stetens utgifter för räntebidragökar. På kan dock en ansluöimg tUl EU med gemensam valute ochskarpare konkunens komma art motverka dessa konsekvenseroch leda tUl att det totela utfaUet för boendeområdet blu positivt. Regermgenanser för sm del art en övergångstid fram ger goda föratsättningarför en anpassning till de i duektivet integna reglema. När det gällerrättsakter som inte mgår i EES-avtelet bör här också nämnas att det mom områdetfinansieUa tjänster finns tte rättsakter som blfr akmella först efter ettsvenskt medlemskap i . Dessa rör ert avtel ommöjlighetema för skadeförsäkrmgsföreteg med säte inom gemenskapen artpå vissa villkor eteblera sig i och omvänt. För art yrterligare utveckla den inre marknadenför finansiella tjänster arbeter man mom EU med bl.a.regler för finansiella koncemer, där både bank- och försäkrmgsföreteg ingår,regler om likvidation av banker och försäkrmgsföreteg samt regler för artsterka kunders stellning i värdepappersföreteg. kommer vid ert medlemskap art tillsammans med övrigamedlemssteter i full utsttäckning delte i uterbetendet av dessa viktigaregler. Transporttjänsteromfattes inte av allmänna bestemmelser om frihet att tillhandahålla tjänster. Artikel 61 i Romfördragethänvisar i stellet till de särskilda bestemmelserna i transportkapitiet (artiklama 74-84). När det gäller landttansporter innehåller transportkapitiet ert antel bestemmelser med riktlinjer förpolitUcen. Edigt artikel 75 skall ministerrådet beslute gemensamma regler för intemationella ttansporter, villkor för cabotege och andra behövliga regler. Kapitlet innehåller regler om icke-diskriminermg, ttafikplikt och stetsstöd m.m. Av artikel 84 i ttansportkapitiet följer art rådet genom sekundärrätt får beslute vilka bestemmelser som skall gälla för flyg- och sjöttansportområdena. Edigt målet 167/73 konunissionen mot [1974] ECR s.359 gäller dock ' också här i princip fördragetsalhnänna regler om bl.a. eteblermgsrärt Prop. 1994/95:19 och fri rörlighet förarbetskraft. På samma särt förklarades genom ert domstolsavgörande från år 1986art de allmänna konkurrensrättsliga prmcipema edigt artikel 85 och 86 iRomfördraget skall gäUa också på ttansportonuådet. För en närmare redovisninghänvisas till avsnittet om ttansportpolitik (12). Förlandttansportemas del har ikraftträdandet av den inre marknaden för ttansporter ännu inte mneburit någon totelavreglering av all konkurrensbegränsandelagstiftmng. Gränskonfrollema har avvecklats och ersatts med konttoller inom landets gränser. Kvoterna förlastbUsttafiken har avskaffats ochert gemensamt yrkesfrafiktUlstend har införts. Det helt fria marknadstillttädet för godsfransporter påväg kommer emellertid mte föreligga förrän i juli 1998 då de nuvarandebegränsnuigama för cabotege har utfasats. Någon totel avreglering förlinjefrafik med buss är inte att förvänte. I flera avseenden fordrasfortfarande tillägg till tidigare fattede beslut för att den friattansportmarknaden skall kunna fungera på avsett sätt. understryks i deni publicerade vitboken om den framtida ttansportpolitiken inomEG. Som ett led i genomförandet av EES-avtelet svenska lagstiftnmgen anpassats till flera EG-författmngar. Pålandttansportområdet mnebär ett medlemskapi EU ifråga om marknadstillttäde inga väsentiiga skillnader iförhållande till EES-avtelet. Bettäffande luftfarten gäller i EG det s.k.fredje luftfartspaketet från . Härmed har det avgörande steget tegits för att förverkligaEG:s inre marknad på det luftfartspolitiska området. Sedan den 1 juli1992 är det svensk-norska luftfartsavtelet med EG i kraft. Genom avtelet terSverige och över på luftfartsområdet inklusive regler omkonkurrens och stetsstöd och förbinder sigatt tillämpa dem på samma sätt som mom EU. När EES-avteletstilläggspaket ttäder i kraft skall luftfartsavtelet upphöra att gälla eftersom motsvarande regler då kommer att gälla edigtEES-avtalet. Eftersom svenska lufltrafikföreteg redan är delaktiga i EG:s friainre luftfartsmarknad irmebär ett medlemskap i princip endast instimtionellaförändringar Inom EG anses det transportsystem som finns på des.k. inre vattenvägarna, dvs. sjöar, floder och kanaler, utgöra en delav landtran sportsystemet. har inte någon kanal- och flodttafik av detslag som är vadig på kontinenten. Vi konuner därför att beröras i myckel liten omfattnmg av den sekundärlagstifming somfinns på området. Sekundärlagstiftnmgen som berör de inre vattenvägarnaomfattes av EES-avtelet, men träder inte i kraft förrän EFTA-stetemafått tillgång till EG:s ime vattenvägar på samma villkor som EG-steteraa självahar. Påsjöttansportområdet har genom EES-avtelet och ändringar av dette införlivat eller kommer attinförliva en stor del av den sekundär rätt som gäller. Det gäller dock inte den s.k. cabotegeförordningen (EEG) nr 3577/92. Denna förordning kom att lyftes ur förhandlingama om innehållet i tilläggsavtelet tillEES-avtelet i ert sent skede av dessa förhandlingar. Den innehåller bestemmelser om rätt att driva sjöfartinom andra medlemssteters sjöterritorium än där fartyget är hemmahörande. Det finns långa övergångstider förvissa onuåden. fart full effekt kan den inremarknaden anses i huvudsak genomförd på Prop. Ert medlemskapinnebär art svenska fartyg får rart att tillhandahålla sjöttansporter mom andramedlemsländer och att fartyg registrerade i dessa länder får rätt att utförasjötransporter inom . En närmare redogörelse för de olikattansportgrenama ges i avsmttet om ttansporter (12). Fria kapitelrörelser är ettgrandläggande element i den inre marknaden. gällde inom gemenskapen dets.k. kapildliberaliserings-dfrektivet, men reglema har numera införts iRomfördraget. stedgar i kapitiet om kapitel och betelnmgar följande: "Inom ramen förbestenunelsema i derta kapitel skall alla resttiktioner för kapitelrörelsermellan medlemssteter samt mellan medlemssteter och ttedje land varaförbjudna" (artUcel 73b: 1). Ett motsvarande förbud gällerrestriktioner avseende betelningar (artikel 73b :2). Fördraget medgervissa avsteg från principen om kapitelets fria rörlighet. Det skall då bl.a.vara fråga om skyddsåtgärder vid exceptionellaförhållanden eller om resttiktioner mom ramen för internationella sanktioner. Som ett led iden svenska kapitelmarknadens mtegration med de intemationella marknadema harde en långtgående kapitelliberaliseringgenomförts. lagstiftning om kapitelrörelser överensstemmersedan tidigare med . har redan genom EES-avtelet åtegitsig att följa om fria kapitelrörelser. Romfördragetsregler om kapitelrörelser, liksom gällande svenska regler, berörs i dennaproposition också i avsnittet Ekononuskt och monetert samarbete (30). En särskUd fråga med anknymingtill reglerna om fria kapitelrörelser gäller förvärv av fritidshus. Sverigesnärmande till EU har inneburit att reglemaom konttoll av utiändska fastighetsförvärv i huvudsak redan har avskaffats(se prop. 1992/93:71, bet. 1992/93:LU15). En förvärvskon-ttoll har dock behållits i fråga om sådanafastigheter som är avsedda för fritidsändamål. Det gäller framför alltvissa kustttakter och andra områden av landet där det råder stor efterfrågan påfritidsfastigheter. En utiännuig som är fast bosatt i landet behöver dock intei något fall tillstend för att få köpa eller arrendera en fritidsfastighet. Underförhandlmgama om medlemskap begärde att få behålla en begränsadförvärvskonttoll i fråga om fastigheter avsedda för fritidsändamål, något somEU-sidan idedningsvis motsatte sig. av förhandlingama är enbestenunelse i artUcel 114 i anslutningsakten om Prop. att av fem årfrån dagen för anslummg får ha kvar sina nuvarande resttiktioner I engemensam förklarmg till slutekten sägs vidare att mgentmg igemenskapsrätten hindrar enskilda medlemssteter från att vidte nationella, regionala eller lokala åtgärder bettäffande fritidsbosteder i fall dååtgärdema är nödvändiga för markanvändning, pladäggning och mUjöskydd och tillämpas i överensstämmelsemed gemenskapsrätten uten någon duekteller indfrekt diskriminering av Förhandlingsresultetet kan sägas mnebära attSverige får ett tUfräckligt rådram för att överväga vilka åtgärder som efterfemårstidens utgång kan visa sig nödvändiga. De åtgärder som då kan bliaktuella berör framför allt de fritidshusområden som riskerar att utsattes föröverexploatering och områden där i förstehand den bofaste befolkningens inttessen bör tillgodoses. Edigt den nyssnämnda gemensanuna förklarmgen kommer behövligaåtgärder att få vidtes på såväl nationell som regional och lokal ravå.Genom överenskommelsen som helhet har klargjorts att också i framtidenfår begagna sig av erforderliga medel för att komma till rätte med de problem som en stor efterfrågan på fritidsfastigheterkan föra med sig i bl.a. de kustnära områdena. 11.7Civilrättsliga regler (bolagsrätt, immaterialrätt m.m.) Vid sidan av de i det föregåendebeskrivna regler som har direkt betydelseför den fria rörligheten för varor, tjänster, personer och kapitel har man inomEG infört gemensamma bestenunelser på åtskilliga andra områden där enreglermg är väsentiig för att de fyra friheterna skall kunna fungera. varit nödvändigt att skapa lUcvärdiga rättsligaföratsättningar för företegsverksamhet i form av gemensamma bolagsrättsligabestemmelser. Av motsvarande skäl har det på inunaterial-rärtens områdekommit till stend en långtgående harmonisermg av lagstiftningen. Däremot hardet inom EG antegits mycket få gemensamma regler på det handelsrättsligaområdet. Ert undanteg är ert direktiv om handelsagenter. Påden svenska bolagsrättens område är som en följd av EES-avtelet detförberedande arbetet på en anpassning till långt gånget. Denlagstiftning som är nödvändig beräknas vara genomförd till ,vilket är än vad EES-avtelet kräver Ett medlemskap i medfördärför inte några ytterligare åteganden på dette område. Vissa lagstiftningsåtgärder har redan vidtegits.Romfördragets principer om fri eteblering och om icke-diskriminering har sålunda föradett ändringar i aktiebolagslagen och annanassociationsrättslig lagstiftning. Aktiebolagslagens regler om bundna aktier - som gjorde det möjligt art 157 förhindra att aktier kom i utländskahänder - har upphävts (se prop. 1992/93:68, bet. 1992/93:LU14). I det sammanhanget ersanesvidare Prop. 1994/95:19 reglema om att minst hälften av styrelseledamötema iert aktiebolag skaU vara bosatte i med bestemmelser om att minsthälften av ledamöterna skall vara bosatte inom EES-onuådet. Det pågår ett omfattande arbetemed att också i övrigt anpassa den svenska lagstiftningen tUl EG:sbolagsrättsliga direktiv. RUcsdagen harnyligen beslutet om sådana ändrmgar i aktiebolagslagen m.m. som föradedsav de förste, andra, ttedje och tolfte duektiven (prop. 1993/94:196, bet.1993/94:LU32 (SOU 1994:17)). har avgivit ettbetänkande med förslag till ny lagstiftningpå redovisningsområdet. Förslaget, som remissbehandlas,syftar tUl att anpassa den svenska lagstiftningen tUl EG:sredovisningsdirektiv. Redan avEES-avtelet följer att också måste införa regler om s.k. Europeiskaekonomiska inttessegrapperingar (EEIG). Regermgen avser att återkomma tillriksdagen med förslag i denna fråga. Dettidigare nämnda EG-direktivet om handelsagenter har införlivats med svensk lagstiftning genom lagen (1991:351) omhandelsagenmr. Ett EU-medlemskap medför alltså inte behov av ytterligareåtgärder i dette hänseende. Den svenska immaterialrätten harredan till följd av EES-avtelet i huvudsak anpassats till vad som gäller mom EG(jfr prop. 1992/93:48, bet. 1992/93 :LU 17). Framför allt har prmcipema omkonsumtion av immateriella rärtigheterändrats så art de stemmer överens med motsvarande regler inom EG.Vidare har genom EES-avtelet åtegit sig art införliva bestemmelser i flera EG-dfrektiv om skydd förkretsmönster, varamärken och datorprogram. Likaså skall iedighet med Gemensamma EES-kommirténsbeslut mförliva en rad andra EG-rättsakter, bl.a. en förordning (EEG)nr 1768/92 om tilläggsskydd för läkemedel och ett dfrektiv (93/83/EEG) omsatellit- och kabelsändnmgar (se prop. 1993/94:203, s. 129). En viktigimmaterialrättslig fråga är upphovsrärten,som behandlas under avsmrtet Kulmr- och mediepolitiska frågor (19). Detkan också nämnas art redan EES-avtelet ger möjlighet art anslute sigtill den mom gemenskapen uterbetede konventionen om gemenskapspatent. På immaterialrärtens onuåde innebär således ertmedlemskap i i aUt väsendigt ingen skillnad såvirt avser de materiella regler som redan gäller eller är avsedda art gälla som enföljd av EES-avtelet. Däremot innebär namrligtvis ett EU-medlemskap en skillnad så till vida art då kan delte i EG:s interna beredning av nya immaterialrättsliga rättsakter och få ert större inflytende på utformningen av bestemmelserna. 11.8 Förvaltningen av den inre marknaden Prop. Även om regelverket för den inremarknaden i huvudsak är på plats, återster en del art göra. På några punkterhar rådet ännu inte fattet beslut om gemensamma regler. På de onuåden därgemensanuna regler finns har i en del fall omsättningen av dem i nationelllagstiftning släpat efter. Men inte hellerdå dessa problem lösts kommer regelverket för den inre marknaden att varastetiskt. Regelverket måste successivt anpassas till bl.a. nya miljö- ochsäkerhetskrav på olUca produkter och till den tekniska utvecklingen. Det ärockså nödvändigt att verka för en utvecklmg av den inre marknaden som gör attde övergripande målen nås. Det måste ske en förenkling och konsolidermg avregelverket så att det kan fungera ipraktUcen och inte blir för oöverskådligt eller komplicerat för attenskUda, företeg och myndigheter skall kunna tillämpa det. Det kan därför bli nödvändigt att periodiskt seöver regelverket eller den gemensamma politUcen på de områden somomfattes av den inre marknaden. En radväsentiiga samhällsmfressen löper samman i arbetet med den mre marknaden. Det gäller både målet att uppnåfri rörlighet för varor, tjänster och personer mellan medlemsländema ochen rad andra hänsyn som har andra utgångspunkter. Det handlar bl.a. om miljö-,hälso- och säkerhetskrav för produktereller regler om allmän ordmng. I många fall finns ingen motsättiungmellan dessa mttessen men ibland måste en avvägningmellan olika hänsyn ske. Även den gemensamma handelspolitUcen motfredje land har stor inverkan på den inre marknaden. Som medlem i EUfår möjlighet att verka för ytterligare avreglering och liberalisering,liksom i arbetet på att effektivisera den inremarknadens sän att fungera. Av dessa skäl är det mycket viktigt art Sverigekan sitte med i de beslutende organen för de frågor som gäller den inre marknaden och tillvarate väsentligasvenska inttessen vad gäller bl.a. utformningen av olika tekmskaföreskrifter. Frågor som gäller den inre marknaden handläggsmom rådet i stor utsträcknmg av en särskild krets av mimsöar, som är ansvarigaför dessa frågor ("irue marknadsrådet"). De beslut som dennakrets fatter kan alltså även beröra frågorsom nationellt hanteras av andra mimsttar t.ex. miljö- och hälsokrav förolika produkter eller livsmedelslagstiftning. Kommissionen hari slutet av lagt fram ett sttategiskt program för utveckling av deninre marknaden. Den har i programmet bl.a. argumenteratför en skärpning av konkunenspolitiken, effektivare stendardiseringssamarbeteoch ökad avreglering. En annan aspekt som framhålls är strävan motttanseuropeiska nätverk (TEN) för bl.a. energi, telekonununikationer och transporter. Kommissionen publicerar dessutom årliga översikter över genomförandet av den iruemarknaden. Syftet med dessa är dels art identifiera på vilka punkter det behövsbeslut eller nya initiativ på gemenskapsplanet, dels att redovisagenomförandet av reglerna i medlemsländerna. Kommissionens förslag på områden som gäller deninre marknaden Uterbetes också tillstor del inom ert särskilt generaldirektorat. Kommissionen har också enviktig roll när det gäller övervakningen av reglemas tUlämpning och förvaltmngen av konkurrensreglerna.Uppföljningen av Prop. fattede beslut sker till stor deli olUca förvalmmgskommirtéer under kommissionen där medlemsländema ärrepresenterade. den tekniska utvecklingen underlättes ofta av att de gemensamma bestämmelsema på varaområdet begränsas tUl funktionskrav.Lämpliga tekmska lösningar kan anges i standarder som uterbetes av deeuropeiska De konfrollbehov som tidigare tecktes genomgränskonttoller mellan ländema måste som tidigare konsteterats ifortsättningen uppnås genom s.k. kompensatoriska och altemativa åtgärder. Bl.a.för att förverkliga dessa krävs ett utökat samarbetet mellan kommissionen ochmedlemsländema, och mellan medlemsländema inbördes. Det gäller mte minstutökat informationsutbyte, nya samarbetsformer mellan myndigheter ochdatoriserade samarbetsnät som mförts eller är i färd med art upprättes. Detgäller en rad olika system och datebaser som förmedlar information.