prop · GH03139 · 1994-01-01 00:00:00 — Sådana förordnanden ges också vissa veterinärer i och som får rätt att i geografiskt avgränsade områden utöva yrket i . Behörighetslagen för veterinärer innehåller också bestämmelser om när legitimationen skall återkallas. Det skall ske om en veterinär genom att begå brott visat sig inte vara skickad att utöva yrket eller på annat sätt visat grov oskicklighet eller visat sig uppenbart olämplig som veterinär. Om en veterinär som har fått legitimation här i landet på grund av auktorisation i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet förlorar denna auktorisation, skall legitimationen återkallas. Psykisk störning som gör veterinären ur stånd att nöjaktigt utöva yrket utgör också grund för återkallelse. I övrigt innehåller behörighetslagen bestämmelser om under vilka förhållanden en veterinär får tillkännage att han är specialist, vissa straffbestämmelser samt bestämmelser om tillsynen. I lagen finns också bemyndiganden för regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter om veterinärers skyldigheter i yrkesutövningen. 5.2 Den veterinära utgör ett särskilt organ inom . Beslut som nämnden meddelar är följaktligen beslut meddelade av . Nämnden består av - fyra av regeringen särskilt utsedda ledamöter, varav en jurist med domarerfarenhet och en veterinär, - chefen för avdelningen för djurfrågor eller den han sätter i sitt ställe, - chefen för administrativa avdelningen eller den han sätter i sitt ställe, och - personalföreträdarna. Juristen är ordförande. De särskilt utsedda ledamöterna har personliga ersättare. Nämnden prövar frågor om 1.avskedande eller avstängning enligt lagen (1976:600) om offentlig anställning av en sådan legitimerad veterinär som är anställd hos , under förutsättning att frågan rör fel eller försummelse i veterinärens yrkesutövning, 2.åtgärder som avses i 28 § förordningen (l971:810) med allmän veterinärinstruktion, dvs. a tilldelande av varning eller erinran när en veterinär gjort sig skyldig till försummelse, oförstånd eller oskicklighet i utövning av veterinäryrket, b anmälan till åtal när en veterinär gjort sig skyldig till brott i utöv- ningen av veterinäryrket, c vitesföreläggande för att en veterinär skall fullgöra sina skyldigheter, 3.återkallelse av sådan behörighet att utöva yrke eller verksamhet som meddelas av , och 4.meddelande av ny behörighet åt den som fått sin tidigare behörighet återkallad. Beträffande frågorna under punkt 1 (avskedande eller avstängning) gäller för veterinärer liksom för andra statligt anställda lagen (1976:600) om offentlig anställning (). I den lagen finns bestämmelser om att en arbetstagare som begått brott eller grov tjänsteförseelse kan avskedas. Enligt kan en arbetstagare avstängas från arbetet bl.a. när ett förfarande har inletts för att avskeda arbetstagaren. I förslaget till ny lag om offentlig anställning finns det inte några bestämmelser om avskedande eller avstängning (prop. 1993/94:65). Avsikten är att reglerna i lagen (1982:80) om anställningsskydd i fortsättningen skall tillämpas på den statliga sektorn. Som framgår ovan handläggs frågor om avskedande eller avstängning i nämnden bara när åtgärden gäller veterinärer som är anställda hos . Dit hör veterinärerna inom djurhälso-, djurmiljö- och smittskyddsenheter och veterinärerna inom distriktsveterinärorganisationen. Frågor om avskedande eller avstängning av andra offentligt anställda veterinärer handläggs av personalansvarsnämnden vid den myndighet hos vilken veterinären är anställd. Dit hör veterinärer anställda vid , , och . Dit hör också veterinärerna vid länsstyrelserna och de kommunalt anställda veterinärerna. När det gäller frågor om varning eller erinran, anmälan till åtal och vitesföreläggande gäller nämndens befogenheter inte andra veterinärer än sådana som står under tillsyn. Huvudregeln är visserligen att veterinärer står under tillsyn i utövningen av veterinäryrket. Undantag görs emellertid för a veterinärer som tillhör besiktningsveterinärorganisationen i sådan yrkesutövning i vilken de omfattas av , b veterinärer i deras verksamhet som tjänstemän hos , c veterinärer som är anställda vid i sådan yrkesutövning i vilken de omfattas av , d veterinärer i militär tjänst beträffande annat än den veterinärmedicinska verksamheten. I fråga om de undantagna veterinärerna tillämpas i stället bestämmelserna om disciplinansvar i . Enligt kan en arbetstagare åläggas varning eller löneavdrag vid fel eller försummelse i tjänsten. Av bestämmelserna i följer emellertid också att den lagens bestämmelser om disciplinpåföljd inte gäller för veterinärer som står under tillsyn, om förseelsen har skett i utövning av veterinäryrket. Med någon förenkling kan den nuvarande regleringen beskrivas på det sättet att fel eller försummelser i tjänsten av besiktningsveterinärer, veterinärerna vid länsstyrelserna och vid och i vissa avseenden militärt anställda veterinärer prövas av resp. myndighets personalansvarsnämnd och kan resultera i varning eller löneavdrag enligt . För tjänsteförseelser som begås av andra veterinärer gäller i stället att varning eller erinran kan meddelas med stöd av den allmänna veterinärinstruktionen och att frågan prövas av . Beträffande frågor om återkallelse av behörighet och meddelande av ny behörighet omfattar nämndens prövning i princip alla veterinärer. Den begränsningen gäller dock att för veterinärer som efter förordnande av regeringen, eller innehar en veterinärtjänst kan legitimationen inte återkallas så länge veterinären innehar sin tjänst. I ett antal fall som anges i lagen kan återkalla legitimationen, nämligen i huvudsak när en veterinär a dömts för vissa allvarligare brott, b medverkat till obehörig utövning av veterinäryrket eller till smittfarligt kvacksalveri på djur, c avskedats för brott eller förseelse vid utövning av veterinäryrket, d visat grov oskicklighet vid utövning av veterinäryrket eller på annat sätt visat sig uppenbart olämplig som veterinär. Den som har fått sin legitimation återkallad kan få den tillbaka av , när förhållandena medger det. I vissa slags ärenden kan nämnden sägas fungera som en personalansvarsnämnd (avskedande och disciplinansvar). Som i alla andra personalansvarsärenden som och andra myndigheter handlägger är det bara arbetstagaren som är part i ärendet och har rätt att överklaga. När det gäller legitimationsärendena fungerar nämnden som ett mera speciellt prövningsorgan. Nämnden är emellertid en del av och dess beslut är . Någon rätt för tillsynsmyndigheten, dvs. , att klaga finns följaktligen inte. Inte heller har djurägare eller andra berörda privatpersoner någon klagorätt. Veterinären har däremot självfallet den rätten liksom ombudsmän och Justitiekanslern. JO:s och JK:s klagorätt följer av särskilda bestämmelser i deras resp. instruktioner. I samtliga ärenden som avgörs av nämnden är kammarrätten överprövningsmyndighet. Under /92 kom det in 71 ärenden till nämnden som sammanträder . /93 kom det in 87 ärenden. Under detta år avgjordes 52 ärenden. Av dessa ärenden hade hälften kommit in . Utvecklingen därefter tyder på en fortsatt ökning av ärendemängden. Sammanträdestillfällena innebär en arbetstopp för nämndens sekreterare och den assistent som sköter kansligöromålen. Räknat årsvis motsvarar arbetsbelastningen en halv sekreterartjänst och knappt en halv assistenttjänst. Det förekommer inte några muntliga förhandlingar i nämnden. I ungefär en tiondel av ärendena inhämtar nämnden yttranden från sakkunniga som inte är verksamma inom . /92 fälldes av de anmälda veterinärerna. Av de fällda veterinärerna överklagade . Under /93 har förhållandena varit liknande. Nämndens möjlighet att besluta om viten utnyttjas inte. 5.3 Som en jämförelse är det av intresse att se på förhållandena för motsvarande personal på humansidan. Bestämmelser om () finns i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Nämndens verksamhet regleras i förordningen (1988:1240) med instruktion för . 1993/94:149 föreslår regeringen bl.a. en lag om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område som skall ersätta lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen. Den nya lagen som är avsedd att träda i kraft innehåller vissa förändringar i fråga om tillämpningsområdet för disciplinpåföljd för hälso- och sjukvårdspersonalen. prövar frågor om disciplinansvar och frågor om legitimation eller annan behörighet för yrkesutövning inom sjukvården. Nämnden prövar även andra frågor om begränsning av legitimerade yrkesutövares behörighet. Det är t.ex. en uppgift för nämnden att pröva frågor om veterinärers förskrivningsrätt av narkotiska medel och alkohol. Enligt den föreslagna lagen begränsas tillämpningsområdet för disciplinpåföljd till att avse enbart förseelser av hälso- och sjukvårdspersonal som har betydelse för patientsäkerheten. Frågorna om prövning av veterinärers förskrivningsrätt förs över till den veterinära . skall enbart pröva frågor om disciplinpåföljd, återkallelse av legitimation och annan behörighet samt begränsningar av rätten att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit för hälso- och sjukvårdspersonal. består av en ordförande och åtta andra ledamöter. De utses av regeringen . Ordföranden skall ha erfarenhet som domare medan övriga ledamöter skall ha särskild insikt i hälso- och sjukvård. /SR, TCO, LO och har vardera rätt att föreslå en ledamot. Avsikten är att och gemensamt skall föreslå en ledamot. Övriga ledamöter utses bland personer som kan anses särskilt företräda allmänhetens intressen. har ett kansli som leds av en chef. I mån av tillgång på medel får nämnden anlita utomstående för föredragning och andra särskilda uppdrag. Tjänsten som kanslichef tillsätts av regeringen. Övriga tjänstemän tillsätts av nämnden. Regeringen har förordnat den nuvarande ordföranden att vara generaldirektör och chef för varvid kanslichefstjänsten lämnats vakant. Ärenden tas upp på skriftlig anmälan. och den patient saken gäller eller, om denne inte kan, en nära anhörig till patienten får göra anmälan i ärenden om disciplinansvar. Andra frågor tas upp på anmälan av eller på ansökan av den saken gäller. En anmälan kan avvisas om den trots kompletteringsförelägganden är så ofullständig att den inte kan läggas till grund för någon prövning i sak. Det är som skall se till att ett ärende blir tillräckligt utrett. Nämnden har möjlighet att infordra journaler och andra handlingar och i sådant fall vid behov förelägga och döma ut vite. Muntliga förhandlingar får hållas när det kan antas vara till fördel för utredningen. Normalt skall den anmälde föreläggas att svara på en anmälan. Det behövs dock inte om det är uppenbart att talan inte kan bifallas. Det kan förekomma ytterligare skriftväxling mellan parterna. har möjlighet att inhämta yttranden från myndigheter och andra sakkunniga. Nämnden kan även begära bevisupptagning vid domstol. Parter och vittnen som skall inställa sig till förhandling samt sakkunniga kan få ersättning av allmänna medel. Nämndens ordförande får ensam fatta beslut som inte innefattar ett slutligt avgörande i sak och inte heller avser förordnande om läkarundersökning, återkallelse av legitimation till dess frågan prövats slutligt eller utdömande av vite. Om det finns grundad anledning anta att ett ärende inte kan leda till någon disciplinpåföljd och frågan inte är av principiell beskaffenhet, får ärendet avgöras också i sak av ordföranden ensam. Om den som är föremål för nämndens prövning är skäligen misstänkt för brott i yrkesutövningen för vilket fängelse är föreskrivet skall nämnden göra åtalsanmälan. beslut överklagas hos kammarrätten. Nämndens slutliga beslut får överklagas av för att ta tillvara allmänna intressen, av en enskild som har anmält en fråga om beslutet gått honom emot och av annan som beslutet angår om beslutet gått honom emot. Andra beslut får överklagas av den beslutet angår om det gått honom emot. Beslut som inte är slutliga överklagas normalt i samband med att beslutet i själva ärendet överklagas men får i vissa fall även överklagas särskilt. Det gäller t.ex. om nämnden ogillat en jävsinvändning eller en invändning om hinder mot talans prövning, avvisat ombud eller biträde, förordnat om saken i avvaktan på ärendets slutliga avgörande, utdömt vite eller förordnat om ersättning för någons medverkan. beslut om behörighet gäller om inte annat förordnas. Under /93 avgjordes 1 962 ärenden. inkom 1 933 nya anmälningar. Kostnaderna per ärende uppgick till . Målsättningen är att den genomsnittliga handläggningstiden för ett ärende skall nedbringas . 6 6 En särskild veterinär ansvarsnämnd Regeringens förslag: Ansvarsfrågor som rör veterinärer skall även i fortsättningen handläggas i en särskild nämnd. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Ansvarsfrågor när det gäller veterinärer skulle i och för sig kunna handläggas i annan ordning än i en särskild ansvarsnämnd. För offentligt anställda veterinärer skulle frågor om disciplinansvar kunna handläggas av arbetsgivarmyndighetens personalansvarsnämnd. Av den redovisning som i det föregående lämnats om nuvarande förhållanden framgår att den handläggningsordningen tillämpas i fråga om bl.a. den stora grupp veterinärer som utgörs av besiktningsveterinärer anställda vid . Legitimationsfrågor och andra behörighetsfrågor skulle kunna prövas och avgöras av den myndighet som utfärdar legitimationen på samma sätt som andra frågor prövas och avgörs av den myndigheten. Det skulle i normalfallet innebära att t.ex. ett ärende om återkallande av legitimation skulle avgöras av myndighetens chef efter föredragning. De motiv som anfördes för inrättande av har emellertid fortfarande aktualitet. Visserligen konstaterades då att en särskild inte kunde tillmätas samma betydelse som en motsvarande nämnd på humansidan. Emellertid förutspåddes att den särskilda disciplinnämnden med säkerhet skulle komma att visa sig värdefull genom möjligheten att få såväl lekmannasynpunkter och rättssynpunkter som veterinärmedicinska synpunkter beaktade. Framför allt ansågs detta gälla i sådana disciplinära frågor som rör enskilds rätt. Det påpekades också att den särskilda nämnden var ägnad att skapa förtroende för veterinärväsendet hos allmänheten. Såvitt kan bedömas i det här sammanhanget har erfarenheterna av nämndens arbete bekräftat de förutsägelser som gjordes när nämnden inrättades. Viss kritik, som närmast gäller nämndens organisation i olika avseenden, har framförts i skrivelse . Det har emellertid varken i den skrivelsen eller senare ifrågasatts att nämnden bör finnas kvar som prövningsorgan. Remissvaren över promemorians förslag är entydigt positiva till att den veterinära behålls. Kammarrätten i invänder i och för sig att en särskild veterinär ansvarsnämnd inte är förenlig med de strävanden som görs för att avskaffa specialdomstolarna. Kammarrätten anser ändå, mot bakgrund av erfarenheterna av , att det i mål av detta slag är motiverat med en särskild nämnd. Enligt regeringens mening talar övervägande skäl för att ansvarsfrågor som rör veterinärer även i fortsättningen prövas av en särskild nämnd. 7 Nämndens ansvarsområde Regeringens förslag: Vid den veterinära skall handläggas alla ärenden om disciplinansvar för fel eller försummelser av behöriga veterinärer i deras yrkesutövning liksom alla ärenden som gäller återkallelse av legitimation och liknande behörighetsfrågor. Däremot skall nämnden inte pröva frågor om avskedande och avstängning från veterinärtjänst. I fortsättningen skall frågor om begränsningar i veterinärers rätt att förskriva narkotiska medel och alkohol handläggas av den veterinära . Promemorians förslag: Promemorian innehåller inte något förslag om förskrivningsrätten. I övrigt överensstämmer förslaget med regeringens förslag. Remissinstanserna: I fråga om ansvarsområdet tillstyrker remissinstanserna i huvudsak förslaget i promemorian. () föreslår att också frågor om missbruk av rätten att förskriva narkotiska preparat och alkohol skall prövas av medan bl.a. i län framför den motsatta uppfattningen. Kammarrätten i anser att det är naturligt att arbetsgivaren i fortsättningen har hand om frågor om avsked och avstängning. Även Kammarrätten i menar att detta är en konsekvent ordning. Skälen för regeringens förslag: Nämndens nuvarande kompetensområde har beskrivits i avsnitt 5.2. Som framgår av den beskrivningen prövar nämnden frågor om 1. avskedande eller avstängning enligt lagen (1976:600) om offentlig anställning av en sådan legitimerad veterinär som är anställd hos , under förutsättning att frågan rör fel eller försummelse i veterinärens yrkesutövning, 2. åtgärder som avses i 28 § förordningen (l971:810) med allmän veterinärinstruktion, dvs. a tilldelande av varning eller erinran när en veterinär gjort sig skyldig till försummelse, oförstånd eller oskicklighet i utövning av veterinäryrket, b anmälan till åtal när en veterinär gjort sig skyldig till brott i utövningen av veterinäryrket, c vitesföreläggande för att en veterinär skall fullgöra sina skyldigheter, 3. återkallelse av sådan behörighet att utöva yrke eller verksamhet som meddelas av , och 4. meddelande av ny behörighet åt den som fått sin tidigare behörighet återkallad. När det gäller frågor om varning eller erinran, anmälan till åtal och vitesföreläggande gäller nämndens befogenheter bara sådana veterinärer som står under tillsyn. Fel eller försummelser i tjänsten av besiktningsveterinärer, veterinärerna vid länsstyrelserna och vid och, i vissa avseenden, militärt anställda veterinärer prövas av resp. myndighets personalansvarsnämnd och kan resultera i varning eller löneavdrag enligt lagen om offentlig anställning. För tjänsteförseelser som begås av andra veterinärer gäller i stället att varning eller erinran kan meddelas med stöd av den allmänna veterinärinstruktionen och att frågan prövas av den veterinära . Beträffande frågor om återkallelse av behörighet och meddelande av ny behörighet omfattar nämndens prövning i princip alla veterinärer. Den begränsningen gäller dock att för veterinärer som efter förordnande av regeringen, eller innehar en veterinärtjänst kan legitimationen inte återkallas så länge veterinären innehar sin tjänst. Att en beskrivning av nämndens nuvarande ansvarsområde ger en så splittrad bild har åtminstone delvis historiska förklaringar. Ett exempel på detta är det förhållandet att veterinärer är undantagna från nämndens prövning när det gäller frågor om disciplinansvar vilket härrör från den tid då var en egen myndighet. I ingick flera veterinärer vilket inte är fallet när det gäller . Av vad nu sagts följer att vissa ändringar är motiverade av det skälet att den rationella grunden för den nuvarande ordningen inte längre finns kvar. Det starkaste skälet för en förändring är emellertid att ärenden av likartat slag bör få en likartad bedömning. Nämnden handlägger tre olika huvudtyper av ärenden. Det är ärenden som med någon förenkling kan betecknas som a) frågor om avskedande, b) disciplinärenden och c) legitimationsfrågor. När det gäller legitimationsfrågor, dvs. ärenden om återkallelse av legitimation eller annan behörighet att utöva yrket, omfattar nämndens ansvarsområde alla sådana ärenden och följaktligen alla veterinärer. En ändring bör göras när det gäller nämndens möjligheter att besluta om återkallelse av legitimation. finns i 6 § lagen (1965:61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. en bestämmelse som innebär att legitimationen för den som innehar en veterinärtjänst efter förordnande av regeringen, eller inte får återkallas så länge vederbörande innehar tjänsten. Bestämmelsen är utformad efter mönster av vad som tidigare gällde för läkare enligt den numera upphävda lagen (1960:408) om behörighet att utöva läkaryrket. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i den lagstiftning som reglerar legitimationsfrågorna för läkare. Det kan knappast finnas någon anledning att behålla en sådan regel vad beträffar veterinärernas legitimation. De förändringar av nämndens ansvarsområde som behöver göras för att åstadkomma enhetlighet och likformighet gäller de övriga två ärendegrupperna, frågor om avskedande och disciplinärenden. Frågan om ansvarsområdets avgränsning kan emellertid inte ses isolerad från frågan om vilken ställning nämnden skall ges . Som närmare utvecklas i det följande föreslås att nämnden i fortsättningen skall utgöra en egen myndighet. Med utgångspunkt i ett sådant förslag är det möjligt att renodla nämndens verksamhetsområde enligt följande. Vid nämnden handläggs frågor om avskedande och avstängning av veterinärer som är anställda vid . Med en fristående nämnd är det naturligt att alla frågor om avsked och avstängning förs bort från nämndens ansvarsområde. I fortsättningen får då alla myndigheter med arbetsgivaransvar för veterinärer, utan inblandning av nämnden, avgöra frågor om avskedande och andra frågor som rör veterinärens skiljande från tjänsten. Sådana ärenden kommer att handläggas av resp. myndighets personalansvarsnämnd. Det är i fråga om disciplinärenden som nämndens nuvarande ansvarsområde är som mest splittrat. I första hand för att främja en enhetlig bedömning bör i fortsättningen, på samma sätt som gäller legitimationsfrågorna, nämnden ges ett samlat ansvar i fråga om att bestämma disciplinpåföljd för veterinärer. Ansvarsområdet bör avgränsas till att gälla fel eller försummelser i den veterinära yrkesutövningen. Med sådan yrkesutövning avses veterinärmedicinsk verksamhet vilket även innefattar besiktningsveterinärernas yrkesutövning. Påföljden bör liksom kunna bestämmas till varning eller erinran. prövar frågor om begränsningar i en veterinärs rätt att förskriva narkotiska läkemedel och teknisk sprit. Om en läkare, tandläkare eller veterinär har missbrukat sin rätt att ordinera eller beställa narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit får förbjuda eller föreskriva särskilda begränsningar i fråga om utlämnandet (6 § lagen [1992:860] om kontroll av narkotika och 5 § förordningen [1963:654] om försäljning från apotek av alkoholhaltiga läkemedel och teknisk sprit, m.m.). Regeringen föreslår i den i det föregående nämnda propositionen (prop. 1993/94:149) att uppgifter renodlas till att avse enbart hälso- och sjukvårdspersonalen. Där föreslås att bestämmelserna om återkallelse av förskrivningsrätt för veterinärer flyttas över till veterinärlagstiftningen och att dessa frågor i fortsättningen skall prövas av den veterinära . Som framgår av den nämnda propositionen finns det enligt regeringens uppfattning knappast några bärande skäl för att behålla den nuvarande ordningen med prövning i . intresse av att hålla sig underrättad om missbruk av förskrivningsrätten bör ändå kunna tillgodoses. I fortsättningen bör följaktligen den veterinära få det samlade ansvaret för samtliga behörighetsfrågor som rör veterinärer. Även förskrivningsfrågorna bör prövas av nämnden. 8 Självständig myndighet förslag: Den veterinära skall i fortsättningen vara en självständig myndighet. Kanslifunktionen skall dock även i fortsättningen administreras av . Promemorians förslag: I promemorian anges inte till vilken myndighet kansliet bör knytas men i övrigt överensstämmer förslaget med regeringens. Remissinstanserna: Med ett par undantag instämmer remissinstanserna i att bör vara fristående från tillsynsmyndigheten. Kammarrätten i betonar att det är angeläget att nämnden blir helt fristående från dem som kan ha partsställning i ansvarsfrågor. anser däremot att nämnden bör vara kvar som ett organ inom verket. Enligt har nämnden ett mycket nära och väl fungerande samarbete med verkets veterinärer. Detta går förlorat om nämnden blir en självständig myndighet. Till stöd för sin uppfattning anför bl.a. följande. Förslaget leder till ökad byråkratisering, högre arbetsbelastning och längre handläggningstider.