prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Densvenska regiondpolitikens inriktning överensstämmer väl med EU:s påmånga områden, t.ex. genom att särskUda insatser görs för landsbygdsutveckling och för orter medstruktuiomvancUingsproblem. I ,avdehiing XIV, Ekonomisk cx:h scx;id sammanhållning, sägs attgemenskapen skdl sträva efter att minska klyftorna meUan de olUca regionernacx:h att utveckla de mindre gynnade områdena, inbegripet landsbygdsområden(artUcel 130a). EU:sregiondpolitik finansieras via de s.k. stttikturfondema (regiond-socid-,jordbraks- (x:h fiskefondema), som egendigen är olika poster på EU:s budget.Medlen avsätts för programpericxler Innevarande programperiod omfattar åren1994-1999. För denna pericxl har 141 mUjarderecu (ca 1270 mUjarder kronor) anslagits tUl strukturfonderna. Beloppetutgör närmare en tredjedel av EU:s samlade budget. Stöd firån strukturfonderna lämnas i form avbidrag (x:h åtgärdema skdl ligga i Imje med nationemas egnaprioriteringar. De får mte ersätfa ländemas egna insatser. Åtgärderna inriktas på följandemål: Attfrämja svagt utvecklade regioner 2.Att omstrukturera regioner med indusfrier på tillbakagång. 3.Att bekämpa långtidsarbeslöshetoch underlätfa ungdomars infräde på arbetsmarknaden. 4.Att vid nedläggningar avarbetsplatser och produktionsförändringar ge stöd tUl UtbUdning, omskohiing och kompetensutvecklmg av arbetskraft. Att främja omstruktureringav jordbruket. Att underlätfautvecklmg på landsbygden. Målen 1, 2 och 5b är geografiskt avgränsade, medanstöd till mål 3, 4 och 5a lämnas i huvudsak utan direkt gec)grafisk koppling.Insatser för fiskeberoende områden kan göras under målen 1, 2 (x:b 5b. Mimsterrådetbeslutar vilka regioner som skdl omfattas av mål 1-insatser samt denfinansiella ramen härför. Mål 2 cx:h 5b-områden liksom stödens omfattnmg tiUdessa cx:h övriga mål faststdls av kommissionen efter förslag fiånmedlemsländema. Under den kommande programperioden kommer 96mUjarder ecu, eller av de totda medlen från sttukturfondema, att gå till de högst prioriterade mål 1-regionema. Dessa regioner har av EU:s befolkning. Stödet tUl mål 1-områden kan omfatfa en rad insatser för bl.a. infirastraktar, forskning cx;hutveckling, förefagsutveckling och utbUdiiing/omskofriing. Åtgärderna kan även avse dlmän utbUdning och hälsovård. Områden med bl.a. högarbetslöshet och en betydande minsknmg i Prop. 1994/95:19 industrisysselsättoingen kanutses tUl mål 2-oniråden. Åtgärdema inom dette mål avser främstsysselsättnmgsskapande åtgärder med inrUctning på småförefag, företegsservice, teknUcspridningoch yrkesutbUdning. av EU:sbefolkning bor i mål 2-områden. Inom mål 3 kan olikaarbetsmarknadsinsatser göras för bl.a. ungdomar och långtidsarbetslösa. Mål 4, som är nytt för dennaprograniericxl, skall underlätfa anpassning av arbetskraften tiU industrieUa förändringaroch nya produktionsmetoder.Åtgärdema skdl huvudsakligen avse små och medelstoraföreteg. Mål 5a syftar bl.a. tUl ökadeffektivitet i jordbraket och innebär t.ex. hjälp tiU marknadsförmg ochförädling av jordbraksprodukter Åtgärdema under mål 5b syftarframför allt tUl att skapa altemativa sysselsättningsmöjligheter på landsbygden genomstimulans av servicenäringar,turism och småföretogsamhet. av EU:s befolkning bor i dessa onuåden. Utöver dessa målinriktodemsatser avsätts medel, av sfrukttu-fondema, för s.k. gemenskapsimtiativ. Dessa är inrikfadepå åtgärder av betydelseför umonen som helhet och avser bl.a. gränsregionalt samarbete, landsbygdsutveckling,småföretegsinsatser och åtgärder för att underlätta orastirukturering av vissa mdusfribranscherGenereUt gäller att programoch projekt inom ramen för strukturfondemas verksamhet kräver nationell medfinansiering. 24.3Förhandlingsresultatet vad gäller strukturfonderna För svensk del har en vUctig utgångspunkt iförhandluigama varit att EU, vid ett svenskt medlemskap, måste te särskUdhänsyn tUl de speciella förhållanden som kännetecknar våra regionalpolitiskt högst prioriterade områden. Det gäller främstglesheten och de långa avstånden. krav har därför varit att dessa fdctorer skdl varaavgörande när de mest prioriteradeområdena i skall avgränsas. Förhandlingsresultotet, somtillgodoser dette krav, blev att , , och EU enades om att ett nytt mål, benämntmål 6, skall Ulförasi för att tillgcxlose de nordiska ländernas regionalpolitiska särdrag. Dettomål avgränsas geografiskt tUl ett sammanhängande område med högst 8 invånareper kvadraticUometer I den svenska mål 6-regioneningår följande kommuner och delar av kommuner: : ,, , , , , , , , Överkalbc,Övertomeå samt Edefors och församlmgar i och f.d. Markbygdenskyrkobokföringsdisfrikt i . : ,, , , , , Storaraan, , Vmdeto, samtFällfors, Jöm och Kalvfräsk församlingari . : , , , , , Sttömsund, Are och (dvs. hela länet). Västemorrlandslän: , Ange samt Hohns och Lidens församlingar i Sundsvdl och Ammdsjö,Björite, och Trehömingsjö försanUingar i . Gävleboiss län: . : Mdung, , , Älvddensamt cx:h församlingar i . Avgränsningen av området för mål6-insatser avser pericxlen 1995-1999, vUket motsvarar den resterandetidsperiod som gäller för mål 1-områden i de nuvarande medlemsstotema(1994-1999). kommer enöversyn att göras i syfte att faststella avgränsningen av såvd mål 1-som mål 6-områden för perioden . Mål 6 skdl i aUadelar vara jämsteUt med mål 1. Det gäller t.ex. i fråga om åtgärdernas imiktaing och finansiering lUcsom kopplmgen tUl regelverketför sttukturfondema i övrigt. Det innebär bl.a. att stöddvån frånstruktarfondema kommer att vara högre än för övriga mål samt att vissa typer av stöd tUl jordbruket konuner attkunna lämnas med högre belopp i mål 6-området än utanför detta område. Den geografiskaavgränsningen av mål 2- och 5b-områden samt åtgärdemasinrUctning inom samtiiga mål kommer att avgöras i överläggningar medkomimssionen. Regeringens bedömning är att de kriterier och övrigariktlinjer som gdler för dessa mål ligger väl i linje med den svenska politikenpå berörda onuåden. har därför accepterat det gällande regelverketunder föratsättning av viss flexibUitet vid tiUämpningen. Tilläggas kan att debelopp som fördelas dl mål 3 och 4 edigthittiUsvarande svensk praxis inte brukat ses sora regionalpolitiska raedel. Denöverenskommelse som ttäffats mellan och innebär för mål 6 att41 mUjoner ecu (ca 370 ndjoner kronor edigt aktaeU växeUcurs) avsätts från EG:sbudget för . Det årliga beloppet mdexuppräknas så att det för 1999kommer att uppgå till ca 51 mUjoner ecu. Det iimebär i genomsmtt ca perinvånare och år. AUa (regional-, socid-, jordbraks- ochfiskefondema) finns dispombla för msatser vars mriktning baseras på planer ochprograra som tes fram inom regionen. Deremissinstanser som yttrat sig är i allmänhet positiva till de möjligheter som öppnats för åtgärder genom samt till det uppnådda förhandlmgsresultetet.Länsstyreben i Uin anser t.ex. att förhancUmgsresultetetinnebär att ett betydande regional politiskt nettotillskott tUlförs länet genom att vi även i fortsättmngen kan föra en nationell regionalpolitik av minst samma omfattning som tidigare cx:h genom stöden via Dessa kan också ha en positiv effekt på utbyggnaden av infrasttuktaren i länet. Fria Höger studenters Förbund anser emellertid att EU:s regionalpolitik är oacceptebel och att resursfördelningsbeslut i stellet bör fattes av marknadens aktörer i fri konkurrens. UngVänster anser att förhandlmgs resultetet för mål 6 gett ett alldeles för litet belopp, vilket konuneratt 367 leda till att avfolkas i aUt snabbare tekt. ser med intresse firam emot att med hjälpav utvecklings- Prop. 1994/95:19 program söka utverka störsto möjliga andel av resursernaedigt mal 6. Länsstyrelsenmotsätter sig dock att medel för jordbruket skaU tas fiån det begränsade mål 6-ansfaget, som bör användas försatsning på infiastmktur, företogsutveckling ete. För att få del avstrukturfonderna krävs att medlemslandet medverkar i finansieringen av åtgärdema.EU:s medfinansiering varierar för de olika målen men kommer att vara högst i mål 6-regionen. Fleraremissinstanser tarupp firågan om additionaliteten, dvs. den nationeUa medfinansiering som erfordras föratt få del av EU:s sfrukturfondsmedel. LarulstingsfSrbundet utgår ifiån att sfatens ambition äratt mobUisera nya pengarfiramför att omfördefa befintiiga anslag. Några länsstyrelser undersfryker att tillgängen tiUEU-medel inte får leda tiU neddragning i de nationeUa regiondpoUtiska satsningarna. RRV betonaratt additionalitetsfrågomamåste klargöras, bl.a. vUka befintiiga ansfag som kan användas. Verket framhållerockså att det inte är nödvändigt att utoyttjamöjligheter att erhålla EU-bidrag. För målen 2 - 5b sammantogna harför en indikativ ram på 227 miljoner ecu för anvisats (ca 2 mUjarderkronor enhgt aktaellväxeUcurs). Även denna ram kommer att öka så att den uppgår tiU ca.248 miljoner ecu. Fördelningen på de olika målen kan göras först när den geografiskaavgränsningen av målen 2 och 5b är festställd. Detto görs av kommissionen efter förslag från . De fleste länsstyrelser framförönskemål om att hela eller delar av respektive län bör ingå som mål 2 och/cUer 5b-område. Stniktarfondsprogram för målen2-6 kan omfatta åtgärder inom en rad olika områden som bl.a. infrastrukmren,företegsutveckling, forskmng och utvecklmg, utbUdning, kompetensutveckling, åtgärder mot ungdoms-och långtidsarbetslöshet samt landsbygdsutvecklmg.Vårt lands glesa befolkninggör att en förhåUandevis stor andel människor bor i områden som med EU:s mått kan betraktas som 5b-områden. Medlemsländerna har möjlighet att bedriva en egennationeU regiondpolitiki form av regiondpolitiska åtgärder och anpassmngar inom olUca sektorer, t.ex. inom utbUdnings-och kommumkationsområdena. Vidare får stöd tUl förefag under vissa fömtsätöungar lämnas ivissa regioner. Åtgärder i form av anpassmngarinom olika sektorer och allmänna infrastmkturinsatser omfatfas mte av medlemskapsavtoletcx:h kan i principvidtas utan inskränkningar av medlemsländema. Dfrekto företogsinriktodeåtgärder regleras däremot av stetsstödsreglemamom konkurrenspolitiken (se avsnitt 13). Genom EES-avtolet har iprincip recfan accepterat de EG-regler sora gäller för nationeUt regionalpolitiskt företogsstöd(artikel 61 i EES-avtelet). I har de specifika nordiska geografiskaförhållandena " beaktets genom en gemensam deklarationfogad tiU avmlets grund- Prop. 1994/95:19 läggande bestämmelser om stetsstöd. Genom denna deklaration tUlförsäkras möjlighet attäven fortsättningsvis utse stödområden på gnmdvd av t. ex. lågbefoUcningsteÖiet. En utförlig redogörelse förEES-avtdet ur ett regiondpolitiskt perspektiv (x;h hur regeringen bedömt attavtdet påverkar de svenska företegsstöden har länuiats i regeringensproposition om det Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (prop. 1991/92:170,bU. 9, bet. 1992/93:EU1, rskr. 1992/93:18). Stetsstödsreglemaförbjuder i princip offenthga subventioner tiU kommersieU verksamhet. Reglema innehåUer undanfag för stöd isamband med naturkatastrofer, stöd av socid karaktär och regiondpolitisktstöd. Reglerna uör ett gemensamt ramverk inom vUket medlemsländerna far bedrivaegen poUtik. Medlemsländema kan edigt dessaregler bedriva en aktiv regiondpoUtik i form av olika typer av stöd tillföretag i områden som karaktäriseras av främst låg BNP/capita och hög arbetslöshet.Reglema sätter dock vissa gränser för stödområdenas omfetöimg, utformmngen avstöden samt deras storlek. Synen på drift-ochexportstöd är mycket restriktiv. Syftet med och EES-avtaletsregler om stetsstöd är att förhindra att konkurrensförhållanden och handeln inom samarbetsområdet snedvrids påett sätt som sttider mot det gemensamma intresset. Det är fördelaktigtför en intemationdiserad ekonomi som den svenska att sådana gemensamma regler finns,så att svenska företog kan konkurrera på lUcavUUcor på EG-marknaden. RUcsdagen bar beslutot om delvis nyaregler för den svenska regiondpditiken (prop 1993/94:140, bet 1993/94AU: 13, rskr. 1993/94: Genom EES-avtolet har förbundit sig attutforma allt stotsstöd till företeg i edighet med de regler och denrättspraxis som utvecklats inom EU. Det ankommer på EFTA:s övervakningsorganESA att to ställning tiU de svenska reglemas utformning. \d beträffar de olUca stödens utformning gjordebåde regeringen och i samband med att EES-avtdet godkändes,bedömniien att vi även i fortsättningen börkunna becfriva en regionalpolitik med i stort sett samma imUctning ochav minst samma omfattning som . Samtidigtkonsteterades att det i vissa avseenden kan bU nödvändigt med mcxlifieringarav stöden. Det är ännuoklart i vilken utsttäckning sådana modifieringar kan komma att behöva göras. prövar - mom ramen för EES-avtolet - de svenska regionalpolitiska stöden.ESA väntes fatta sina beslut . Ett svensktmedlemskap i kommer att innebära att ESA:s roll övertas av kommissionen. Det har uitemgått i de dfrekto medlemskapsförhandlmgama att behandla de regionalpolitiska företegsstöden eftersom det edigt är kommissionens uppgift att tillämpa stetsstödsreglema och övervaka stetsstödsgivningen i medlemsländema. har dock överläggdngar med kommissionen om tillämpdngen av 369 EU:s nuvarande rättsakter på desvenska nationella regionalpolitiska Dessaöverläggningar har i förhållande tUl simationen Prop. 1994/95:19 underEES-avtolet hittUls medfört klarläggande på ett antd väsentiiga punkterKommissionen har t.ex. beslutot mföra ett nytt gleshetskriterium, utöver de tidigarekriteriema BNP/capite och arbetslöshet, för att utse nationella stödområdensamt beslutet att under vissa fömtsätöungar tiUåto driftstöd med hänvisning tUlde särskUda nordiska förhåUandena i form avbl.a. långa avstånd cx;h en mycket låg befolkningstethet. Kommissionensgräns för gles befolknmg har i överläggmngama satts vid 12,5 invånare perkvadratkUometer För del innebär detta att vi kan utse långsiktigastödområden som omfattar av befoUcningen.Vidare har i princip överenskommits att dämtöver sttuktaromvandltogsområdensom omfattar av befoUcningen kan utses. Den svenska regiondpolitUcen kandärmed bedrivas i princip oförändrad vad gäller den tofala geografiskaomfatöiingen. Kommissionens beslut innebär att det nyagleshetskriteriet mte fuUt ut jämstells med EU:s nuvarande kriterium,(låg BNP/capite mätt i köpkraft), för att utse de högst prioriterandenationella stödområdena. Det innebär att det föreligger en skUlnad mellankommissionens instellning bettäffande tillämpningen av gleshetskriteriema förde nationella stöden och vad gäller bettäffande stöd från strakmrfondema. beslut att införa det nya gleshetskriteriet på 12,5 invånare perkvadraticUometer, har även infört ett lUcalydande kriterium i sina stetsstödsregler. Föratominförandet av gleshetskriteriet har kommissionen även beslutet, under vissaföratsättningar, godkänna förekomsten av driftstöd i form av transportstöd. Iöverläggningama med kommissionen har framkommitatt cx;kså nedsatto sociala avgifter kan godkännas om de uppfyller sammavUlkor som gäUer för transportstöd. Efter ettmedlemskap får en övergångsperiod för att genomföra känsligajustermgar i stöd. Bl.a. kommer fransportstödet att avecklas i delar avKopparbergs- och Vändandslän. Vidare krävs bl.a. att driftstöd till specieUabranscher, t.ex. vissa delar av bUmdusfrm, måste förhandsanmälas för attföredigheten raed skall kunna faststellas, och att en årlig rapportom stödens hantering skall idämnas till konumssionen. Resultotet avöverläggningarna med koraraissionen avses att dokumenteras i en kommandeskriftyäxlmg. Fleralänsstyreber och understryker vUcten av att nuvaranderegionalpolitUc skall kunna bedrivas även i fortsättningen. Sammanfatmingsvisär det sdedes även genom kommissionens beslut fasdagt att en låg befolknmgstetoet, sompoängteras i den gemensamma deklarationen fogad till EES-avtelet, nu tillmäts stetas som ettkriterium för att utse stödområden. Vidare accepteras, under vissa fömtsättiungar, förekomsten av driftstöd. Mot bakgrund av bl.a. skUtoaden mellan tillämpdngen av gleshetskriteriema för nationeUt stöd och för straktur stöd kan det dock inte uteslutes att det kan bli nödvändigt med vissa ytterligare modifiermgar av företegsstöden. 25 Närings- ochenergipolitiska frågor Reringens bedömning: Det ärväsentiigt för att sora medlem kimnavara med cx:h påverka den fraratida inriktningen av EU:s näringspolitik.Den relativa osäkerhet som karaktäriserar EES-avtdet riskerar att motverkamvesteringar och därmed försämra utsikterna till fömyelse cx:h tillväxt inäringslivet. NärmandetmeUan de västeuropeiska ländema öppnar nya möjUgheter (x;h ökar samtidigtkraven på fömyelse och utveckling i näringslivet. Umonsfördraget ochförverkligandet av de fyra fiihetema bereder vägen för snabbarestruktaromvandling. Gemensamma ansttängningar görs för att stärkauifrastrukturen, främja små företeg samt underlätta framsteg genom tekmskforskning och utvecklmg. EG:s näringspolitiOk syftar i dit högre grad tillatt motverka en snedvridning av konkurtensen, även om det förekommerprogram för sektorer med svåra orastellmngsproblem. Stöd till branscher minskardcx;k till förmån för åtgärder som kan stärka konkunens-kraften generellt.Denna utvecklmg ligger vd i linje med det svenska samhällets inttessen. EG har ingengemensara energipolitUc men vissa enhetiiga rättsreglerfinns på energiområdet. Den svenska energipolitiken och det svenskaenergisysteraet passar väl in i geraenskapens energi-stndctur. Utvecklingen på energiområdet inom gemenskapen ligger väli linje med svenska inttessen, mte minst när det gäller marknadema för el ochnatargas. I detto avsnitt behandlas närmgs- och energipolitiskafrågor Avsdttet inleds med en beskrivnmg av de allmänna föratsättningama förnäringspolitiken i integrationsprocessen,varpå behandlas kol- och stelfrågor och vissa andra branschfrågor samtsmåföretegsfrågor Avsdttet avslutes med de energipolitiska frågorna.Industtfrelaterade konkurrens- cx;h forskningsfirågor behandlas i särskildaavsmtt (13 resp. 15). 25.1 De allmänna förutsättningarna för näringspolitiken 25.1.1 EG:snäringspolitik Detfördjupade ekonomiska samarbetet mellan de västeuropeiska ländema förändrarfömtsättningama för närmgslivet cKh närmgspolitiken. Det banar väg för nyaaffärsmöjligheter och öppnar nya perspektiv för UtbUdning och arbetsliv. Kraven på omstellning skärps, särskilt inom de omfattande delar av samhällsekonomm sora tidigarevarit skyddade från intemationell konkurrens. och den inremarknaden har haft ett övergripande näringspolitiskt syfte, nämligenatt främja smikturomvandling och tillväxt Prop. 1994/95:19 genom att underlätte rörUghet meUan länder avvaror, tjänster och produktionsfdctorer och genom att skapa suncfakonkurrensförhållanden. Det är emeUertid först med Maastrichtfördragetsom näringspolitiken stedfästs som enangelägenhet för gemenskapen. I artUcel 130 i sägs att gemenskapen cx:h mecUemsstotemaskaU säkerställa att det finnsnödvändiga fömtsättningar för gemenskapsindusfrins konkurrensförmåga. För att uppnå syfteskaU man påskynda strukturom-vancUingen,skapa ett gott näringsUvsklimat (i synnerhet när det gäller utvecklingsmöjligheternaför små företog) och främja fömyelse samt tekniskforskning cx:h utvecklmg. Rådet kan, efter samråd med parlamentet ochEkonomiska och socida kommittén, fatto beslut om insatser för att stödjaåtgärder i medlemsländema som syftar tUl att uppnå dessa mål. Åtgärdema fårdcx:k inte leda tUl att konkmrensen snedvrids. Ett viktigtinstrument i gemenskapens näringspolitik är att faststella normer cx;hriktiinjer (t.ex. tekmska föreskrifter, standardisering (x:h offentiig upphandling) för att säkerstäUa suncfakonkurrensförhållanden. Dessutom förekommer dfrekto åtgärder pågemenskapsplanet, i förste hand när en övergripande ansats är effektivare än ennationeU, t.ex. i fråga om störreFoU-projekt eUer infirastrukttirinvesteringar. En vUctig uppgift är att främja teknisk forskning (x;hutveckling. antogs ett ttedje ramprogram för perioden 1990-1994med bl.a. stora satsningar på informationsteknologi. EG:s Qärde ramprogram, somnu har beslutets och som beräknas starta /1995, har ett markeratindusfristrategiskt innehåll. Ett annatviktigt instmment är struktarfondema vars främsto syfte är att verka förekonomisk och socid utjämning mellan olUca regioner. Trots att EG:snäringspolitik i princip skdl vara branschövergripande har specieUagemenskapsprogram utarbetots för vissa branscher Det gäller bl.a. sektorer medsvåra omstellningsproblem, t.ex. stelmdustri, varv och textilmdustri. Dessutomhar gemenskapen utpekat vissa områden som anses ha en specieUt stor betydelseför det europeiska näringslivets utveckling, t.ex. telekomraunikationer,informationsteknologi, flygindustri cx:hhavstekmsk indusfri. lade komimssionen fiam strategiska riktiinjer förinformationsteknologi, bioteknik, varv samt tekoindusfri CKh följderiktiinjer för bUmdustrin. 25.1.3 Medlemskap eller EES Huvuddelen av den ime marknadensregelverk liksom samarbetet på FoU-området mgår i EES-avtolet. Det innebär att är del av en västeuropeisk marknad med, i princip, fri rörlighet för varor, tjänster, kapitol och arbetskraft. EES-avtolet ger lUcväl mte fulldelaktighet i den inre marknaden. har närmare behandlats i avsmttetom den fria rörligheten för varor, Prop. posoner, tjänster (x:h kapitol(11). TUl de vUctigaste skiUnadema som talar för medlemskapet hörgränskonttollema (vUka försvinner vid medlemskap men bibehålls i EES meddärav följande kostoader och tidsförluster),medbestämmandet som tilUcommer vid medlemskapet samt EES-avtdets refativa instobilitet. Dessanackdelar med EES-avtdet fär störst betydelse för långsiktiga beslut, t.ex. vidgenomförandet av dfrektinvesteringar genom vUka företag eteblerar en varaktigkonttoll över verksamhet i andra länder De utredningar om de samhällsekonomiskakonsekvensema av EES-avtdet jämfört med medlemskap i som gjorts i ,och , har följaktUgen betonateffektema på investeringama. Alla verksamheter påverkas dock inte i lUca höggrad. Utiändska investermgar i som motiveras av närvaro på denlokala marknaden påverkas tex. knsast i någon störte utsfräckdng. För investeringarmom branscher med snabb tekmsk utveckling där utfoimningen av nya standarder ärsärskUt väsentiig och produktionsstrukturenpräglas av stark integration meUan enheter belägna i skilda länder, kanSverige dock främste som ett väsentiigt sämre investeringsland underEES-avtelet än vid medlemskap. innebär bl.a. att fär fortsattsvårt att attrahera amerikanska och japanska företag, vilka tenderar attlokdisera enheter endast i ett fåtd europeiska länder och under det senastedecenniet förlagt nära nog aU produktion i tiU EU-ländema. Också försvenska företog inom sådan verksamhet kan EES-avtdet främste soraotilfräckligt, vUket kan bidra till att högförädlande produktion, forskmng ochutveckling samt huvudkontorsftinktioner i högre utsfräckdng flyttes frånSverige. Vilkakonsekvensema blfr beror emellertid även av de förhållanden som i övrigt råderi och EU, t.ex. vad gäUer infrastruktur, tiUgång på utbUdad arbetskraft och makroekonomisk stebilitet. I det sistnämndaavseendet är planerna på att bilda en monetär umon av särskilt infresse.Avskaffandet av valutefransaktioner mellan medlemsländerna och bätfremöjligheter för sparande och investermgar att "finna varandra" mom EUsom helhet skulle medföra stora samhällsekonomiska vinster Med en gemensamcenttalbank som för en trovärdigpenningpolitUc skulle den ekonomiska stebUiteten öka och realräntornakunna sjunka. Å andra sidan föreligger osäkerhet när det gäUergenomförandet av en monetär umon. Ett fungerande valute-område som omfattarstora delar av EU föratsätter ökad pris- och löneflexibUitet, större rörlighetpå arbetsmarknaden och effektivare mekanismerför att parera chocker vilka drabbar mecUemsländema olUte. Det är sålunda osannolUct att en gemensam valutekan införas . Hur närmande till EUpåverkar näringslivet måste därför bedömas utifrån andra aspekter än de som ärförkmppade med en monetär umon. 25.2 och Prop.1994/95:19 Den svenska näringslivsstmktaren harsedan ett par decennier genomgått en utveckling som är oroväckande i flerahänseenden.