prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Flera remissinstenserdäribland , ,, , samtKonsumemberedningen förordar att negativ mUjöpåverkan beläggs med enmiljöavgift som ett sätt att minska användningenav handelsgödsefrnedel och att minska riskema med användningen av bekämpningsmedel. MUjöavgifterskulle också kunna utgöra en finansieringskälla för ersättningen tUlmiljöåtgärder som är positiva kollektiva nyttigheter Kritik riktes motförslaget till ersättning förresurshushållande konventioneUt jordbruk. i , , och pekarpå svårigheterna att konfrollera de åtgärder som föreslås ligga tUl grand förersättningen. Länsstyreben i anser denna del avresurshushålldngs-progranunet i praktikenvara helt oraöjlig att konfrollera medan Konsu-mertiberedningen och avstyrker ersättningen. roll i det intemationella miljöarbetethar länge varit aktiv och pådrivande. deltegande i detintemationella samarbetet grandas på vårtansvar för den globala raUjön som vi som ett av världens mera gynnadeländer solidariskt måste utöva. Däratöver är uiter-nationella agerandei vissa frågor särskilt viktigt för att kunna uppnå nationella miljömål. Detgäller framför allt gränsöverskridande luft- och vattenföroreningar Jordbraketi många av de länder som ingår i EU är uitesärskilt miljöanpassat. Ett EU-medlemskap skulle förbättta möjligheteratt påverka det intemationella miljösamarbetet i allmänhet och samarbetet påjordbraksområdet i synnerhet. Marknadsordmngama inom EG:s gemensammajordbrakspolitik är mte tilfräckliga för att mål att bevara denbiologiska mångfalden och ett öppetlandskap skall kunna nås. EG:s miljöersättningsprogram skapar emellertidgoda föratsätmmgar för att nå målen. Det finns alltså både nationella och intemationella skäl att fortsatteden mUjöanpassmng av det svenskajordbruket som påbörjats. Dessa skäl Prop. 1994/95:19 förstärks av ettEU-medlemskap. Jordbmket är en av de sektorer där bar godaföratsättningar att utveckla en nationell miljöpolitik som kan bli förebUd förandra länder Jordbraket kan därför bli en vUctig del i en framtida strategi fördet svenska miljöarbetet inom EU. För att svara upp mot detmUjöansvar sora rimligen kan utkrävas har uppsteUt vissa mUjömål förjordbrakssektorn. Målen är att bevara och utveckla biologisk mångfald (x;hkdmrvärden, bevara det levande och öppnalandskapet, minska växtoäringsläckaget samt minska riskema med användmngav bekämpmngsmedel. Mycket tdarför att jordbraket i Noaland och i skogs-och mellanbygder påsUct får svårt att konkurrera ekonomiskt med slättbygden. Uttedmngen har bedömtatt dessa jordbruk kan konuna att läggas ner i stor omfattning om intemotetgärder vidtes. Den biologiska mångfaldenoch de kulturvärden som är knutoa tUl det nu mångformiga jordbmket idessa bygder kommer att drabbas. Om de naturliga, ogödslade betes- och slåttermarkema läggs ner blir förlusten avbiologisk mångfald särskilt stor. Miljönyttighetersaknar emellertid en marknad. För att det skaU bli lönsamt att producera vissa, från samhäUets synpunkt önskvärda, icke marknadsprissattenyttigheter (t.ex. namr- och kulmrvärden) bör det offentiiga betda enersättning för dessa nyttigheter i en utsttäckning som är sarahällsekonoraisktmotiverat. EG:s rUctedemUjöersätttiingsprogram lämnar goda möjligheter att behålla och öka miljövärdena i odlingslandskapet. har i sambandmed medlemskapsförhandlingama förhandlat fram en medfinansierings-ram för ett svenskt miljöersättmngsprogram somuppgår tUl 165 mUjoner ecu. EG:s medfinansiermg föratsätter en lika stornationeU med-finansiermg. Det nationellaprogrammet för mUjöersättning skdle i princip kunna delas upp i tte områden medsamordning mellan de olika programområdena. Dessa är programmet för ekononuskbärkraft, resurshushållningsprograramet samt bevarandeprograniraet.Programområdena svarar i princip mot målet för ett öppet och varierat landskap,målet att minska växtoäringsläckaget ochriskema vid användning av bekämp-ningsmedel samt målet att bevara biologiskmångfald och kulmrvärden i odlingslandskapet. De ersättningarsom bör utgå edigt den i det följande redovisade tUlämpningen av EG:s miljöprogram bör edigt regeringens mening ävenkompletteras med mUjöavgifter inom jordbrukets onuåde. De nuvarande miljöavgifter på handelsgödsel ochbekämpningsmedel bör höjas så att de ökade intäktema från avgiftemauppgår till 150 mUjoner kronor Regeringenåterkommer med ett förslag om hur de ökade miljöavgifterna bör tes ut. Programmet för ekorwnusk bärkraft Prop.1994/95:19 Det främste hotet mot landskapets öppenhetär om ekonomiska föratsätmingar saknas förjordbruket att långsiktigt överleva. Utan ekonomisk bärkraft saknasförutsättningar för att upprätthåUa ett öppet och levande landskap. Regeringen har definierat två områdendär jordbrukets framtida bärkraft kan ifrågasättas. Det gällerjordbraket i norra och i skogs- och meUanbygder programområde bedöms vara en nödvändiggrund för att bevara ett öppet och varierat landskap. Den biologiska mångfaldencx;h de kulmrvärden som samhället vUl bevara är i huvudsak knutoa tUl enfortsatt animalieproduktion och en lämplig geografisk fördelning av dennaproduktion. Det försto programområdet för mUjöersättning är således ett sättatt skapa föratsättningar för fortsatt cfrift i områden som bedöms producerakollektiva nyttigheter som samhället har mttesse av. Ett resultet av medlemskapsförhandlingama äröverenskommelsen att nuljöersättning edigt förordningen 2078/92 skallkunna användas för att lösa de specifikaproblemen i jordbruket i norra . Regeringen gör bedömningen att mUjöersättning bör lämnas i norraSverige för att främja en sådan användning av jordbraksraark som ärföredig raed skydd och förbätfring av miljön, landsbygden och landskapet föratt på dette sätt bevara ett levande och öppet landskap. Bedömningar rörandevillkoren för miljöersätöiing inom ramen för programmet för ekonomisk bärkraftsamt ersättningsmvåemas storlek redovisas i det föregående (avsmtten 22.1.5 och22.1.6). Edigtregeringens bedömning är de fysiska betmgelsema och odlingsföratsättningama idet mindre gynnade området i i stort sett desamma som i nortaSveriges stödområde 4. motiverar attden kombination av stöd och ersättning som skall garantera långsUctig bärkraftighet i stödområde 4 också är tUlämplig idet mindre gynnade området i . Regeringen bedömer attmiljöersättning bör lämnas för vall ochbetesmark även i det mindre gynnade området i skogs- ochmellanbygder Till grund för ersättningsberättigade arealer bör ligga enkoppling mellan djur och arealanvändning per djurenhet. Detfinns politisk emghet om att nå uppsatte mål och att gå vidare med miljöarbetetför att förbättra resursanvändnmgen i jordbraket. Sttategm bakom resurshushållningsprograrametär dels att angripa de viktigaste mUjö- och resursproblemen i jordbmket, delsatt eteblera ett heUiets-tänkande på gårdsnivå där mUjö- och resursfrågor fåren central plats. är utgångspunkten för regeringens bedömningora ersätöiing för ekologiskt jordbrak och resurshushållande konventionellt jordbrak. För att syftet med programområdet skdl uppnås bör railjöåtgärdemas sfads öka och jordbrakaren sätfas i centmm för ett aktivare omstelhiings- och 3 \ \ förändringsarbete i svensktjordbrak. Ekologisk cxlling bör ses som en del i en strategisk satsning för svenskt jordbruk. Riktmärket för Prop. 1994/95:19 ekologiskt jordbruk bör i edighet medrUcsdagens målsättning vara att ca 300 000 ha odlas ekologiskt år 2000.För att uppnå dette mål bör en permanent ersätöiing lämnas. För attreducera växtnäringsläckaget ytterligare bör ersättning lämnas för extensiv vdli områden med låg andel vdl, för skyddszoner utmed vattendrag och för insådd avfånggröda. Motivet för det ttedjeprogramområdet bör vara att i möjligaste mån försöka samordna olUca i cfagförekommande ersättningsformer och verksamheter sora påverkar bevarandet avviktiga värden i odlingslandskapet. Regeringen vUl understryka att bevarandetav biologisk mångfald och kulmrvärden är en integrerad del av den framtida jordbrakspolitiken. Samordningen av åtgärder förbevarande av biologisk mångfald och kulmrvärden är av centtal betydelseför att bevarandearbetet skall bliframgångsrUct. För bevarande av biologisk mångfald och övriga namr- ochkulmrvärden i landskapet bedömer regeringen att genomförandet bör ske i fyra samordnade program. Dessa är delprogrammenför bevarande av slåttermark, betesmark och övriga värdefulla nator-ochkulmrmUjöer samt för övriga åtgärder för att bevara biologisk mångfald. Regeringenbedömer att samtiiga bevarandevärda slätter- och betesmarker bör bevaras förframtiden. Ersättning bör lämnas för spraöiingsfria kantzoner,uttotiiingshofade husdjursraser samt för hydrologisk resteurermg av våtmarker,småvatten, mindre åar och bäckar. MUjöstödsprogranunenskdl godkännas av . Diskussioner om programmens utformningkommer därför att föras mellan och . Regermgenbedömer att en samlad utvärdering bör göras av miljö-ersätöungsprogrammet ochatt denna utvärdering bör ligga till grand för en omprövning av progranunetefter tte år Däratöver bör programmen löpande följas upp av ansvarigamyndigheten De totelakostoadema för miljöersätöiingsprogrammet bedöras uppgå tUl ca 2 800 miljonerkronor vid slutet av den förste 5-års-perioden. TiU dette kommerkosttiader för admmisttation och ränte-kostoader sora totelt uppgår till ca 67mUjoner kronor 2-5. förstetistikinsamling mom jordbmket omfatter områden som inte tecks av raotsvarande svenska undersökningar Reglema innebär även krav på störte urval och en annan klassificering av företeg. FörSveriges del innebär en anpassning till dessa nya regler ett ökat Prop.1994/95:19 resursbehovi förhållande till nuläget. får en övergångsperiod på fre år för att anpassa svensk stetistik tUl EG:sregler 22.2 Fiske Prop.1994/95:19 Regeringens bedömning: Genom mUfriheten, det något utökade tUlfrädettiU resurser samt tUlgången tUl konuner villkoren för den svenska fiskerinäringen att förbätttas vid ettEU-medlemskap. frmehåller inte någrasärskUda regler för fisket utan fördragets bestämmelser om jordbruket,artiklama 38-47, är tUlämpliga på fisket. Fiskeripolitikens mål är desamma somgäller för jordbrakspolitUcen, dvs. atthöja produktiviteten, att tUlförsäkra utövama en skälig levnadsstandard,att stebUisera inarknaden, att trygga försörjningen och att tUlförsäkrakonsumentema tiUgång till varor tiU skäliga priser En gemensammarknadsreglering på fiskets område har fiinmts . När regleringenförst infördes var den utformad som en mtegreraddel av den gemensamma jordbrukspolitiJcen. Steg för steg har ändringar gjorts och de särdrag sorakaraktäriserar fiskerisektom bidragit tUl utformningen av ensjälvständig fiskeripolitik. antogs de rättsakter sora tiJlsaramanslade fast ramama för den gemensamma fiskeripolitiken. genomfördes en delöversyn av politiken.Det överskuggande problemet var obalansen mellan knappa fiskresurser och enalltför stor fiskekapacitet. De huvudsakliga riktimjema för EG:s fiamtidafiskeripolitik angavs vara: - bätfre balansmellan tillgängliga fiskresurser och fiskekapaciteten, - utvecklmg avförbmdelsema med ttedje land, - förstärkdng avforskningsmsatsema, samt - utveckling avvattenbmket. Instramentetför att uppnå en bättte bdans mellan kapacitet och resurser kunde vara en översyn av gällande kvotsystem och maximala fångsutteg,en sttängare tekmsk reglering av fiskets bedrivande, översyn av straktur-politiken i syfte att reducerafiskeansfrängningen, förstärkt övervakning av fisket samt effektivaredateinsanUing. Översynen avpolitiken ledde till att en ny basförordning, där grander-na för EG:sfiskeripolitik fastställdes. antogs ett flertal rättsakter som kompletterar ochpreciserarförordningen. Basförordningen gäller då en nyöversyn skall göras. De huvudsakliga beståndsdelarnai EG:s fiskeripolitik utgörs av resurs-, marknads- och sfrukmrpolitUcsamt konfroll. Resurspolitiken reglerar delsfördeliungen av resurser mellan medlems ländema, dels överenskommelser raed ttedje land om exempelvis köp 314 eUer byte av kvoter Faststellande av högste tUlåtoa fångstmängder för olUca arter samt fördelmng av dessa kvoter, reglering av hurfisket får Prop. 1994/95:19 bedrivas,intemationella fiskerUconventioner samt bi- och ttUaterda fiskeavtelm.m. ingår som delar i resurspolitiken. Fördelningenav fiskresurser medlemsländerna emellan bygger på den s.k. relativa stebUiteten, vUket innebär att medlemslandets andel av dentillgängliga fiskresursen i ett visst vatten långsUctigt läggs fast för varje reglerad art. Fördelningen baseras huvudsakligenpå traditioneUt fiske. Nuvarande fördelningsnyckel gäller t.o.m. år2002. DevUctigaste beståndsdelarna i EG:s marknadspolitUc är överskottsregleringen,som hanteras med hjälp av s.k. orientermgs- och återtågs-priser, fiskarägda menstetiigt erkända prcxiucentorgamsationer, vUka svarar för överskottshanteimgen,samt en importteglering, sora hanteras genom s.k. referenspriser Orienteringspriset, vilket faststells med ledningav ett genomsmtt av uppnådda försäljningspriser och förvänfad utveckling, ärutgångspunkten för att besterama återtegspriset. På grandval avåtertagspriset kan en producentorgamsationbesterama ett visst lägste marknadspris under vUket medleramamas varormte får säljas. Med producentorgadsation avses varje erkänd orgamsation som äruppbyggd på fiskamas egna imtiativ i syfte att uppnå ett rationellt fiske ochbätfre försäljningsvillkor Regleringen av handeto med fredje land sker,föratom genom mllar och milpreferenser, medreferenspriser, vars syfte är att förebygga sådana störningar i handetosom kan förorsakas av utpräglad lågprisimport från fredje land. MarknadspolitUcen innehåller också regler oragemensamma marknads-förmgsnormer, viUa omfattar kvalitet, storlek, vUrt,förpackning, presenfation och märkning. mrättades ett särskUtmstrament för fiskets sttuktorpolitik (FIFG - Financial Instmment for FisheriesGuidance). FIFG skall finansiera den del av fiskets strakturstöd som kanhänföras till mål 5a, dvs. anpassningen av fiskerisektoms strakmr FIFG kanstödja investeringar och aktiviteter inom följande områden: -omstrukmrering och fömyelse av fiskeflottan -mcxlermsering av fiskeflotten -förbättting av de vUlkor under vUka fiskets och vattenbraketsprodukter förädlas och marknadsförs -utrastning i fiskehamnar samt -stodier av nya marknader Åtgärdema skall isynnerhet syfte till att förbättta arbetsvillkoren ombord på fartyg, fiskemetcxlernas ochredskapens selektivitet och produktkvaliteten. De skall ocksåfrämja mttoduktionen av gemenskaps standarder för produktoygien, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt åtgärder till skydd för railjön. Fiskerisektom kan också erhållastraktorstöd raed hänvisdng till mål 2 (omsfrukmrering av regioner eller delar av regioner sompåverkas Prop. 1994/95:19 aUvarligt av indusfrieU tillbakagång) mål 5b(underlättande av strukturomvandlingen pålandsbygden) samt mål 6 (glest befoUcade regioner). lade EG fast nyaregler om konfroU. Syftet är att säkerstäUaefterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitiken genom att införabestämmelser om övervakning och sanktioner En medlemssfat skaU vidfa åtgärder isyfte att garantera efterlevnaden samt steUa tilfräckliga medel tUl förfogande. KonttoUsystemet skdl gäUa för aUt fiske inomområdet som står under medlemslandetsjurisdiktion, inklusive sådant fiske som utförs av fartyg som seglarunder ttedje lands flagg. Reglema skdl också gälla för de av geraenskapensfartyg som verkar i fredje lands vatten. Remissinstansema: FiskeriverkettUlstyrker att avtelet godkänns. Konsekvenser av ett medlemskap Medlemskapär en föratsättning för wUfrUiet mellan och EU. Om mteblfr medlem kvarstår dagens ogynnsamma simation där EU har fritt tillfräde tUlden svenska marknaden medan svenska produkter möterresfrUctioner vid export tiU EU. Vad avser tillfrädet till fiskresurser innebärett medlemskap att får utökade fiskerättigheter, bl.a. genom en högreandel av torsken i samt tUlgång tiU nya arter i . EG:s strakturpolitik överensstämmer i aUt väsentiigt medden svenska. TUlgång till medför därför möjlighet tUl en högreambitionsdvå inora strakturpolitUcen. Inom ramen för ett medlemskap avserSverige att cfriva vidare de frågor där ett fullgott resultet mte uppnåddesunder förhandlmgama. Förhandlingsresultetetmedför att vid ett medlemskap konuner att omfattes av allEG-lagstiftning på fiskets område och från och med förste medlemskapsdagendelter i den gemensamma fiskeripolitiken. De vUctigaste resulteten avförhandluigama framgår av bilaga 9. Regeringensbedömning: Någon gemensam skogspolitUc finns inte inom EU. Även omskogsnäringen får en ökad tyngd i ett utvidgat EU ligger det i infresse att, mot bakgrund av de vitt skUdaförhållandena, hävda en nationell skogspolitik även i fortsättningen. Sverigekommer att verka för en modermsering av EU:s specid-regleringar påskogsområdet. Skälen för regeringens bedömningredovisas i bikiga 9 tUl denna proposition.Vid förhandlingama har fatt anstånd med tUlämpningen av EG:sbestämmelser ora handeln med plantor, vfrkesmätdng och skogsskadeinventeringar.Under denna övergångstid konuner bestämmelsema på de båda förstoämnda områdenaatt ses över och racxlermseras. deltar i dette arbete. Regeringens bedömning: Edigt ett särskUt sameprotokoll i anslut-ningsavtdethar även i fortsättningen rätt att mom traditionellt samiska områdenge samema exklusiva rättigheter som har saraband med deras traditioneUalevnadssätt. Renkött fårsaluföras mom EU:s medlemsländer om det släktes edigt bestämmelser i ettsärskUt dfrektiv. Dessa bestemmelser motsvarar dagens svenska krav förrenslakt, vilket innebär att mobilaslakterier får användas. Det svenska Hcenskravet för iraport av renköttfrån bl.a. ersätts med åtgärder från EU:s sicfa om unport av renkött till ett medlemsland skullemedföra mark-nadsstörtungar. Fortsatt nationellt stöd kan ges till rennärmgenunder föratsättning att stödet mte leder till en ökdng av dentraditionella produktionsnivån. Skälenför regeringens bedömning redovisas närmare i bikiga 9 till denna proposition.Rennäringen har av namrliga skäl mte tidigare varh föremål för någon uppmärksamhet mom EU. kommerunder att fortsatte överläggmngama med förettädare förkommissionen i fråga om utformningen av gränsskydd mot ttedje land och detnärmare innehdlet och formema för ekonomiskt stöd till rennäringen. 22.5 Livsmedel, veterinärafrågor, foder och frågor om växtskydd och växtodling Huvuddelen av om livsmedel,veterinära frågor, foder och frågor om växtodling omfattes av EES-avtelet.Avtelet frädde i kraft med undanteg för den del som avser deveterinära bestämmelserna. Dit hör, föratom frågor om djurhälsa,hygienbestämmelser för livsmedel av animaliskt ursprang. I den delen ttäddeavtelet i kraft . På de angivna områdena iimebär följaktligenett medlemskap i begränsade förändringar i förhållande tUl vad som redan gäUer edigt EES-avtolet.Befräffande växtskyddsfrågor finns iavtolet en gemensam förklarmg som innebär att EG-koramissionen konuneratt konsultera EFTA-stetema i samband raed att man framlägger nya förslag påområdet. Det är sannolUct att berörda dfrektiv förhandlas in i EES-avtelet momen nära framtid. Regeringens bedömning: Huvuddelen av EG:sbestänunelser på livsmedelsområdet harinförlivats i svensk lagstiftning genom EES-avtelet. Ett svenskt EU-medlemskap iimebär därmed inga störte förändringari förhållande till vad som gäller . Flertelet av EG:s rättsakter pålivsmedelsområdet är totel-harmodserade vUket innebär att det mte är tiUåtetatt ha vare sig sfrängare eller liberalarebestämmelser för de varor som regleras av rättsakten. EG:s bestemmelserpå livsmedelsområdet bygger, i lUdiet med de tidigare gäUande svenska, i storutsttäcknmg på de rekommendationer som utarbetets inom den internationellaorgadsationen . Därförinnebär anpassmng till EG:s bestenunelser genom EES-avtelet generelltsett inte så stora förändrmgar på livsmedelsonuådet. När det gällerdeteljbestänimelser har emellertid ett stort antel viktiga ändringar fåttgöras. Redogörelser för dessa finns i prop. 1991/92:170 om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet (EES) och prop. 1992/93:119 ora ändringar ilivsmedelslagen (1971:511) m. fl. lagar i adednmg av EES-avtelet. på livsmedelsområdet avsermärkning, livsmedels-stendarder,livsraedelstUlsatser och livsraedelskonttoll. Dessutom finns bestemmelserom bl.a. vm- och spritprodukter, material och prcxlukter i kontekt medlivsmedel, livsmedel för särskilda näringsändamål, gränsvärden för främmandeämnen och om ytvatten som skall användas för framstellning av dricksvatten.Samtiiga dessa bestämmelser omfattes av EES-avtelet. Regeringens bedömning: Vid ettEU-medlemskap avvecklas gränskonfrollema. Konfroller av livsmedel cx;hprcxlukter av animaliskt ursprang som förs in i landet måste i störreutsttäckning än bygga på den livsraedelskonttoll som sker iutförseUan-det. Konfroller av djur kommerfortsättningsvis att ske i ursprungsbesättningen och genomstickprovskonfroller i mottegarbesätt-ningen. En friare handel kan innebäraökade risker för att fa ui nya djursjukdomar i . Riskema kan dock motverkasdels genom att inom landet vidte förebyggande åtgärder som utbUdning i syfteatt tidigt kunna upptecka, diagnostisera och eliminera nya sjuk-doraar, dels genom begäran om s.k.tUläggsgarantier om sjukdomsfrihet för vissa sjukdomar. Livsmedel,levande djur och foder som förs m i landet skall vara fria från salmonella.Sverige kan i allt väsentiigt behålla sina sfränga djurskyddsbestämmelser När det gäller användning av antibiotUca ochkemoterapeutUca i fcxler har fått möjlighet att behålla sinaregler under en fyraårig övergångsperiod. Förbudet mot användning av produkterav kadaver i fcxler får behållas under en freårig övergångsperiod. EU kommer att genomföra en vetenskapligutvärdering av reglema på dessa områden före dessa övergångsperiodersslut. Med den indelnmg som EG tillämparhör tiU det veterinära området vetermära livsmedelsbestänunelser ochbestänunelser om djurhälsa samt bestämmelser om avel, djurskydd och foder När det gäller de vetermäralivsraedelsbestämmelsema och bestämmelsema om djurhälsa har EG och Sverigesamma övergripande mål att skydda mäimiskors och djurs hälsa, nämligen genomatt förhindra spridnmg av smittsamraa sjukdoraar vid handel med djur ellerprodukter av djur och EG har dock olika system för att upprätthålla smittskyddet. EG:s syslem är generellt medan detsvenska bygger på tUlstendsprövning i varje enskilt fall. Inom EG finns EG:s veterinäralivsmedelsbestemraelser som förbjuder handel med kött och köttprodukter sorainte uppfyller gemenskapens hälsobestemmelsen En raedlemsstet har också edigtdfrektiven rätt att förbjuda införsel tUl sitt territoriura av färskt kött ochköttprodukter från en medierasstet där en epizootisk sjukdom har bratit ut. Bestemmelser finns också om gcxlkännande avslakterier, styckningsan-läggningar, kyl- och fiyslager samt ompersonaUiygien och hygien i lokaler Vidare finns bestämmelser om hygien vidslakt, styckning och annan hantering av kött och köttprodukter, samt ombesiktning före och efter slakt och ora hygiemska krav på utrastoing. Dessutomregleras småskalig slakt och föreskrivs krav på förädlingsadäggningar liksom krav på besUctningsveterinäreroch besiktningsassistenter. De svenska Prop. 1994/95:19 slakterier som redan i cfag exporterar tiU EG uppfyUer dessa krav.Övriga slakterier skall med början anpassa sig tiU EG:sbestämmelser på området. AUa adäggningar skaU vara anpassade senast den 1januari 1997. Småskaliga slakterier, dvs. slakterier med en slaktvolym undervissa faststeUda gränser, ges vissa lätöader i hanteringen av kött. Det finns också bestämmelser med hygienkrav förmjöUc och mjöUcpro-dukter. EG har vidarebestämmelser om restsubstanskonttoU av djur och köttvaror. Både och EGhar förbud mot användning av hormoner i tiUväxtbefrämjande syfte. Ett medlemskapkonuner att innebära en fiiare handel med produkter från djur inom unionen. EnkonfroU av livsmedel vid ett antd gränskon-ttoUstetioner kommer att eteblerasvid EG:s yttte gräns mot fredje land.