prop · GH03129 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1993/94:129 Försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge särskild personröst Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att väljarna i , , , , , och vid val till kommunfullmäktige skall kunna avge en särskild personröst. 1 Förslag till riksdagsbeslut ............................................ 2 2 Lagtext 2.1 Förslag till lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna valen ....................................................... 2 2.2 Förslag till lag om ändring i vallagen (1972:620) ........... 7 3 Ärendet och dess beredning .......................................... 8 4 Försök med personröstning .......................................... 9 5 Genomförande ...........................................................11 6 Författningskommentar 6.1 Förslaget till lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna valen .......................................................13 6.2 Förslaget till lag om ändring i vallagen (1972:620) .........16 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......................................................18 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till - lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna valen , - lag om ändring i vallagen (1972:620). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna valen Härigenom föreskrivs följande. 1 § Vid valet till kommunfullmäktige i , , , , , och skall väljarna ges möjlighet att avge en särskild personröst. Vid valet på dessa orter skall utöver vad som sägs i vallagen (1972:620) gälla vad som anges i denna lag. 2 § Utöver 6 kap. 2 § vallagen (1972:620) gäller följande. På valsedel skall det finnas minst en rad där väljaren kan skriva till namn, och en ruta intill varje rad där väljaren genom markering kan avge en personröst för ett av dessa namn. På de valsedlar som tar upp namn på en eller flera kandidater skall det dessutom framför varje namn finnas en ruta där väljaren genom markering kan avge en personröst för det namnet. 3 § Utöver det som anges i 6 kap. 7 § vallagen (1972:620) skall centrala valmyndigheten också förse valsedelsblanketterna med sådana rader och rutor som anges i 2 §. 4 § Utöver 6 kap. 9 § vallagen (1972:620) gäller följande. I vallokalerna och på postkontoren i de kommuner där röstning anordnas enligt denna lag skall väljarna för valet till kommun-fullmäktige ha tillgång till följande: 1. Valsedlar för varje parti som vid något av de två senaste riksdagsvalen har fått mer än en procent av rösterna i hela landet. Dessa valsedlar skall vara försedda med - parti- och valbeteckning, - minst en rad där väljaren kan skriva till namn, och - en ruta intill varje rad där väljarna genom markering kan avge en personröst för ett av dessa namn. Blanketter till valsedlar som försetts med - minst en rad där väljaren kan skriva till namn, och - en ruta intill varje rad där väljarna genom markering kan avge en personröst för ett av dessa namn. Lantbrevbärare i de kommuner där röstning anordnas enligt denna lag och som tar emot valsedelsförsändelser bör medföra också sådana valsedlar som anges i andra stycket. Valsedlar enligt andra stycket hålls till handa genom centrala valmyndigheten. 5 § Valförrättaren skall se till att väljarna på plats som anges i 9 kap. 6 § vallagen (1972:620) också har tillgång till sådana valsedlar som anges i 4 §. Slutlig sammanräkning och mandatfördelning 6 § Bestämmelserna i denna paragraf gäller utöver 14 kap. 4 § andra stycket vallagen (1972:620). Namnen på valsedlar skall anses obefintliga om ett valkuvert innehåller flera valsedlar som alla bär samma partibeteckning men är olika med avseende på personrösterna. Namnen på en valsedel skall vidare anses obefintliga 1. om valsedeln inte är utformad för röstning på person enligt vad som anges i 2 §, 2. om det finns fler än en personmarkering på valsedeln eller det inte klart framgår vilken kandidat som personmarkeringen avser, eller 3. om personmarkeringen kan antas vara gjord maskinellt. 7 § I stället för 14 kap. 15 § vallagen (1972:620) och i de fall det i vallagen görs hänvisningar till den paragrafen gäller följande. Ordningen mellan kandidatnamnen inom varje parti fastställs genom särskilda uträkningar. Vid varje uträkning gäller valsedel endast för ett namn. Valsedlar på vilka avgivits personröster ordnas gruppvis efter partibeteckning. Därefter räknas antalet personröster för varje namn i gruppen. Personliga röstetal fastställs endast för kandidater som fått personröster till ett antal som motsvarar av partiets röstetal i valkretsen, dock lägst 50 röster. Ett namns personliga röstetal är lika med det antal personröster som har lämnats för namnet under en och samma partibeteckning. Ordningsföljden mellan namnen bestäms på grundval av varje namns personliga röstetal. Det namn som har det största personliga röstetalet tar första plats i ordningen, det som har det näst största personliga röstetalet tar andra plats i ordningen och så vidare enligt samma grund. Har flera namn lika stora personliga röstetal avgörs företrädet genom lottning. Får man inte fram tillräckligt många kandidatnamn när valsedlarna ordnas enligt tredje stycket skall ordningsföljden bestämmas enligt 14 kap. 6 § andra - fjärde styckena vallagen. Vid de uträkningar som görs sedan kandidatnamn ordnats enligt tredje stycket skall samtliga valsedlar med namn delta, varvid bortses från de namn som tagit plats enligt tredje stycket. 8 § I stället för 14 kap. 16 § vallagen (1972:620) och i de fall det i vallagen görs hänvisningar till den paragrafen gäller följande. Har en kandidat fått plats i ordningen i fler än en valkrets eller för mer än ett parti och skulle kandidaten därför få mandat i fler än en valkrets eller för mer än ett parti, skall kandidaten därför få tillträda det mandat, för vilket hans eller hennes personliga röstetal enligt 7 § är störst i förhållande till antalet avgivna röster för partiet. Har kandidaten inte tagit plats i ordningen på grundval av personligt röstetal skall kandidaten tillträda det mandat för vilket hans eller hennes jämförelsetal enligt 7 § är störst. Har kandidaten fått plats i ordningen i kraft av personligt röstetal skall det mandat som kandidaten inte tillträder besättas på grundval av de sinsemellan likadana valsedlar, på vilka kandidaten fått flest personröster jämte övriga valsedlar som tar upp samma namnordning. Den som har det största personliga röstetalet enligt 7 § får mandatet. Vid lika tal avgörs företrädet genom lottning. Kan mandatet inte besättas genom detta förfarande skall femte stycket äga motsvarande tillämpning. Har kandidaten fått plats i ordningen genom sitt jämförelsetal enligt 7 § fastställs vid ny sammanräkning vem som skall få det mandat som kandidaten inte tillträder på grundval av de valsedlar som gällde för kandidatens namn när namnet fick plats i ordningen. Vid denna uträkning gäller varje valsedel som hel röst. Röstvärdet skall tillgodoräknas det namn som står främst på valsedeln och därvid skall iakttas att namnet på en kandidat som redan tillträtt mandat för partiet skall anses som obefintligt. Den som får det högsta röstetalet får mandatet. Mellan lika tal avgörs företrädet genom lottning. Om till följd av denna paragraf två eller flera mandat inte har tillträtts, tillsätts de ett och ett allt efter storleken på de personliga röstetalen enligt 7 § i förhållande till antalet avgivna röster för partiet. Kan inte samtliga mandat tillträdas genom detta tillsätts de ett och ett allt efter storleken på jämförelsetalen för namnen enligt 7 §. 9 § I stället för det som anges i 14 kap. 19 § första - tredje styckena vallagen (1972:620) och i de fall det i vallagen görs hänvisningar till den paragrafen utses ersättare på följande sätt. När en ersättare skall utses för en kandidat som fått plats i ordningen enligt 7 § på grundval av personligt röstetal ordnas de valsedlar på vilka det lämnats personröster för namnet i särskilda grupper. Grupperna bestäms med utgångspunkt i namnordningen på valsedlarna så att sinsemellan likadana valsedlar bildar en särskild grupp. Valsedlarna i den största av dessa grupper bildar en grupp tillsammans med övriga valsedlar som tar upp samma namnordning. Ersättarna utses på grundval av valsedlarna i denna grupp efter storleken på sina personliga röstetal under förutsättning att röstetalen uppgår till av partiets röstetal, dock lägst 50 röster. Det namn som har det största personliga röstetalet är utsedd till ersättare för den ledamot som sammanräkningen avser. Vid lika tal avgörs företrädet genom lottning. Kan inte ersättare utses genom detta förfarande skall fjärde stycket tillämpas. När en ersättare skall utses får en ledamot som fått plats i ordningen på grundval av jämförelsetalet enligt 7 § görs för varje ledamot en sammanräkning inom det parti, för vilket ledamoten har blivit vald. Vid varje sammanräkning tas hänsyn endast till de valsedlar som upptar ledamotens namn och som på grund av detta gällde för detta namn, när det fick plats i ordningen. Varje valsedel gäller som hel röst. Röstvärdet skall tillgodoräknas det namn som står främst på sedeln och därvid skall det iakttas att namnet på en kandidat som utsetts till ledamot skall anses som obefintligt. Den som får högsta röstetalet är utsedd till ersättare för den ledamot som sammanräkningen avser. Mellan lika tal avgörs företrädet genom lottning. Om det antal ersättare som har utsetts enligt andra - fjärde styckena är mindre än det antal som kommunfullmäktige har bestämt enligt 14 kap. 18 a § vallagen och samma ersättare har utsetts för tre eller flera ledamöter, görs ytterligare en sammanräkning för var och en av dessa ledamöter. Därvid skall även namnet på en sådan kandidat anses som obefintligt som genom valet har blivit utsedd till ersättare för den ledamot som sammanräkningen avser. I övrigt förfars på sätt som anges i andra - fjärde styckena. Om någon ersättare för en viss ledamot inte kan utses enligt andra - femte styckena eller vad som gäller i övrigt enligt 14 kap. 19 § fjärde - sjunde styckena vallagen, gäller i stället för 14 kap. 19 § åttonde stycket vallagen att ingen ersättare utses för den ledamoten. 10 § Närmare föreskrifter om försöksverksamhetens genomförande meddelas av regeringen eller, om regeringen bestämmer det, centrala valmyndigheten. 11 § Centrala valmyndighetens beslut i ärenden som avses i denna lag överklagas hos . Centrala valmyndigheten har rätt att få biträde av länsstyrelse i ärenden som avses i denna lag. Åtgärder som en kommun, en valnämnd eller en valförrättare vidtar med tillämpning av denna lag skall bekostas av kommunen. I alla vallokaler och på postkontoren i de kommuner där röstning anordnas enligt denna lag skall ett exemplar av lagen finnas tillgänglig. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i vallagen (1972:620) Härigenom föreskrivs att det i vallagen (1972:620)[1] skall införas en ny paragraf, 14 kap. 4 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Valsedlar som är utformade enligt bestämmelserna i lagen (1994:000) om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna valen och på vilka det finns sådana markeringar som anges i den lagen skall, om de använts vid röstning i någon annan kommun än som anges i den lagen, vid sammanräkningen räknas som giltiga men namnen på val-sedlarna skall anses obefintliga. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Lagen omtryckt 1991:95. 3 Ärendet och dess beredning Det nuvarande valsystemet i brukar karaktäriseras som ett renodlat partival. Väljaren tar ställning till de alternativ som partierna utgör. Inom partivalets ram finns dock möjligheter för väljaren att påverka vilka personer som skall ta plats i de beslutande församlingarna. Formellt har nämligen väljarna i vårt land en i det närmaste total frihet att lägga sin röst på just de personer som bäst svarar mot deras preferenser. I realiteten är emellertid inslaget av personröstning obetydligt. har flera utredningar behandlat frågan om ett ökat inslag av personval men någon politisk enighet har inte kunnat uppnås. har också behandlat frågan, senast i bet. 1992/93:KU5. framhöll i sitt betänkande Folkstyrelsens villkor (SOU 1987:6) att det var viktigt att man underlättar för väljarna att inom ramen för sitt partival påverka vilka kandidater som väljs för respektive parti. Ett ökat personvalsinslag i vårt valsystem skulle enligt kommittén uppmuntra väljarna att intressera sig mer för åsikter och egenskaper hos de uppställda kandidaterna och dessa skulle å sin sida anse det viktigt att informera sig om väljarnas inställning. har i betänkandet Ökat personval (SOU 1993:21) redogjort för olika modeller med inslag av personval. En reform skulle enligt kommittén i och för sig kunna genomföras redan till de allmänna valen eftersom ett ökat personvalsinslag enligt de modeller presenterat inte förutsätter några ändringar i grundlag utan endast ändringar i vallagen (1972:620). Kommittén föreslår emellertid att en reform genomförs med sikte på att kunna tillämpas först allmänna val eftersom det enligt kommittén vore en fördel om reformen kunde föregås av viss försöksverksamhet. Betänkandet har remissbehandlats och en sammanställning av remissutfallet finns tillgänglig i (dnr. Remissutfallet är överlag positivt. De flesta remissinstanserna till-styrker en reform som innebär att personvalsmomentet förstärks. Inte någon remissinstans anser att en reform bör genomföras så snart som vid valen , och de flesta anser att en reform måste föregås av försök vid val. Vid överläggningar mellan riksdagspartierna som hållits har bl.a. frågan om personval varit föremål för diskussioner. Partierna har därvid enats om att det i 3 kap. 1 § regeringsformen införs en bestämmelse om att val till sker genom röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge särskild personröst, att mandatperioden till samt landstings- och kommunfullmäktige förlängs till och att vid val personröstning enligt den modifierade danska modell med preferensröstning som Personvalskom- mittén presenterat skall tillämpas första gången. Man är också överens om att en sådan personvalsreform bör föregås av försök genom att det vid val till kommunfullmäktige i minst tre representativa kommuner skall vara möjligt för väljarna att personrösta. 1993/94:115 Valperiodens längd och vissa andra grundlagsfrågor har regeringen lagt fram förslag om de grundlagsändringar som behövs för att genomföra överenskommelsen. Regeringen lägger nu fram förslag som skall möjliggöra försök med personröstning vid val. Centrala valmyndigheten har under lagstiftningsarbetet beretts tillfälle att lämna sina synpunkter. 4 Försök med personröstning Regeringens förslag: Vid val till kommunfullmäktige skall väljarna i , , , , , och ges möjlighet att avge särskild personröst. Denna särskilda valordning införs som ett försök och utformas i enlighet med förslag. Skälen för regeringens förslag: Riksdagspartierna är alltså överens om att en personvalsreform skall genomföras enligt den modifierade danska modellen med preferensröstning till val och att reformen bör föregås av försök som dock inte bör göras mera omfattande än att de skall avse val till fullmäktige i ett visst begränsat antal representativa kommuner. Regeringen föreslår därför att försök med personröstning skall genomföras. De nödvändiga lagändringarna bör utformas i enlighet med förslag till ändring i vallagen (1972:620). Grunddragen i en sådan ny ordning är följande. Partierna nominerar kandidater och presenterar dem i rangordning på valsedlarna liksom i nuvarande system. Väljarna kan även fortsättningsvis använda valsedeln som den är eller på den göra strykningar eller andra godtagbara förändringar. Det nya är att väljaren också kan markera en av kandidaterna med ett kryss i en ruta intill namnet. Väljaren anses då ha lämnat en personröst. Markeringen skall göras för hand och namnen skall anses obefintliga om markeringen kan antas ha gjorts maskinellt. Att personröstningen begränsas till endast ett namn är motiverat bl.a. av att sammanräkningsförfarandet i annat fall riskerar att fördröjas på ett oacceptabelt sätt. Systemet innebär inte att mandatfördelningen mellan partierna förändras, däremot kan det påverka mandatfördelningen inom partierna. Grundprincipen är att den kandidat som får flest personröster tilldelas det första mandatet, den med näst flest det andra osv. Om det inte avgivits personröster på lika många kandidater som vunna mandat, skall återstående mandat tillsättas på samma sätt som . En ordning där endast antalet personröster blir avgörande för kandidaturvalet, reducerar avsevärt partiinflytandet och öppnar för att ett fåtal personröster kan bestämma personvalet. Systemet bör därför kompletteras med en spärr för hur stort det antal personröster skall vara som skall medföra att partiets rangordning skall frångås. Regeringen väljer, liksom kommittén, att tillämpa en ordning med en procentsats av de röster som totalt avgetts för partiet i valkretsen. Modellen medger att flera listor kan användas av partierna och att den fria nomineringsrätten behålls. Systemet bygger på att två olika regelverk skall kunna tillämpas även om endast en listform används. För det fall att några personröster inte har lämnats eller om de personröster som lämnats inte uppgår till den bestämda spärren, blir listordningen liksom gällande. I de fall där en kandidat fått personröster som överstiger spärren skall enbart personrösterna bli avgörande. För väljaren kommer denna växling mellan olika regelverk inte att medföra några oklarheter, utan det är de valadministrativa myndigheterna som kommer att tillämpa olika regler för de olika fallen. De frågor som en lag om försöksverksamhet bör reglera är främst den om valsedlarnas utformning, sammanräkningsförfarandet och mandat-fördelningen. Remissinstanserna har i dessa frågor haft vissa synpunkter på förslag. Så har t.ex. ifrågasatt förbudet mot maskinell personmarkering. () anser att endast ett utrymme för att skriva till namn och markera personröst bör få förekomma eftersom väljarna annars lätt kan förledas tro att det är tillåtet att avge personröster för mer än en kandidat. Vidare har det framförts synpunkter på utformningen av valsedlarna i olika avseenden, tillhandahållandet av valsedlar m.m. I fråga om sammanräkningsförfarandet (kandidaturvalet och ersättar-systemet) har framför allt framhållits att förfarandet kommer att försvåras och ta . Från RSV:s sida har också gjorts gällande att förslaget innebär ett brott i rangordningen med personliga röster vid utseende av ersättare. Enligt RSV bör det ifrågasättas, om inte väljarnas beslut att prioritera vissa personer borde få fortsatt giltighet även när ersättarna utses så länge det finns kandidater som fått personröster över kvoten bland totalt avgivna röster för partiet. De som utses till ersättare på personliga röster borde enligt RSV i så fall bli ersättare för samtliga valda ledamöter. Vidare anser RSV att de föreslagna reglerna för att utse ersättare för person som valts in på personliga röster är både svårtolkade och komplicerade. Regeringen anser för sin del att kommitténs förslag i så stor utsträckning som möjligt skall ligga till grund för försöken. Endast för det fall det skulle innefatta uppenbara felaktigheter eller få orimliga konsekvenser bör förslaget få en annan lydelse och utformning än den av kommittén föreslagna. Några sådana förhållanden anser regeringen inte föreligga beträffande förslaget; bestämmelserna bör dock göras mera lättillgängliga. De synpunkter som framförts skall dock självfallet beaktas vid den utvärdering som skall göras av försöken och därigenom ligga till grund för utformningen av det slutliga personröstnings-systemet. Sålunda bör försökslagen få en utformning som överensstämmer med kommitténs förslag och däri anges bara de undantag eller avvikelser som är erforderliga i förhållande till vad som annars gäller enligt vallagen. När det t.ex. gäller valsedlarnas utformning måste utöver vad som anges i 6 kap. 2 § vallagen finnas bestämmelser om hur en valsedel skall se ut i val med möjlighet till personröstning. Sålunda behöver det anges att på en valsedel som upptar namn på en eller flera kandidater skall det finnas markerat utrymme i form av en ruta invid varje namn där väljaren genom en särskild markering skall kunna avge en personröst för det namnet. På valsedel - förutom namnvalsedlar också partimarkerade valsedlar och valsedelsblanketter - skall dessutom finnas markerat utrymme i form av minst en rad med ruta för att skriva till minst ett namn och för att avge en personröst för något av de tillagda namnen. I fråga om sammanräkningsförfarandet bör t.ex. anges den ordning som skall gälla i stället för vad som anges i 14 kap. 15 § vallagen. I övrigt och när det gäller förslaget till ändring i vallagen hänvisas till författningskommentaren. De kommuner som har anmält intresse för att delta i försöken är , , , , , , , , , , , och . Utifrån sådana aspekter som kommunernas geografiska placering, antalet röstberättigade, valdeltagande, fullmäktiges sammansättning vid det senaste valet bl.a. i fråga om partibilden och fördelningen mellan kvinnor och män samt synpunkter från central och regional valadministration bör enligt regeringens mening , , , , , och i första hand komma i fråga. De nyheter som blir aktuella för de valadministrativa myndigheterna på såväl central som lokal nivå är, bl.a. mot bakgrund av det begränsade tillämpningsområde det är fråga om, inte av större eller svårare slag. Försöket behöver därför inte bli alltför komplicerat och tungrott. Eftersom de kommuner som kommer att delta har valts ut sedan de anmält intresse härom, kan man räkna med att försöksverksamheten kommer att genomföras i den positiva anda som är nödvändig. För centrala valmyndighetens del bör det främst bli fråga om att vidta åtgärder så att valsedlarna får den utformning som krävs och se till att behövlig information ges och når ut till berörda valmyndigheter och väljare. Beträffande de regionala och lokala valmyndigheterna åligger det även dem att verka för att informationen når ut till väljarna men också att vidta de åtgärder som behövs för att genomföra försöken. I detta senare avseende bör det i första hand bli fråga om att organisera förfarandet i vallokalerna så att röstningen kan genomföras på ett smidigt sätt. När det gäller sammanräkningsförfarandet bör ordningen vara densamma som . Sålunda skall den preliminära rösträkningen ske enligt gängse rutiner. När det gäller sammanräkningen i fråga om vilka kandidater som skall besätta de mandat som fördelats mellan partierna kommer detta självfallet att ta mera tid i anspråk. Inriktningen bör dock vara den att ett preliminärt resultat skall kunna presenteras , dvs. tas med förtur. Här bör de berörda valmyndigheterna i samråd med centrala valmyndigheten kunna bestämma vilken ordning som passar varje enskild kommun bäst; t.ex. bör det vara möjligt att låta valnämnden göra en preliminär sammanräkning också i detta avseende. När det gäller de merkostnader som försöken kommer att föra med sig torde det hänföra sig till information, valsedelframställning och sammanräkningsförfarandet. Sålunda är det i första hand centrala valmyndigheten och länsstyrelserna som i detta hänseende berörs. De merkostnader som kommer att uppstå för centrala valmyndigheten bör emellertid inte bli större än att de kan täckas inom ramen för det ordinarie valanslaget.