prop · GI03150 · 1994-12-31 00:00:00 — Denantagna långsammare löneutvecklingen i den offentliga sektom påverkarprisutvecklingen för den offentiiga konsumtionen relativt t.ex. den alhnännaprisutvecklingen för BNP. Ikbell 12.4 Den offentliga sektoms finanser Medelhögtillväxt, löpande priser Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 -13,4 -10,4 -9,0 -5,2 -3,5 -0,9 -0,2 -16,4 -11,9 -10,1 -6,3 -4,5 -2,1 -1,5 -0,7 -0,1 -0,2 -0,1 -14,0 -9,6 -7,2 -2,8 -1,2 Utgifter exkl. räntor och -1,5 Nettoskuld, offentlig sektor Den offentliga sektoms utgifter sjunker alltså av BNP . Även uttryckt som volymförändring ärminskningen påtaglig, se tabell 12.5. Framförallt är det transfereringarna tillhushåll som bidrar till förändringen under de återstående åren av decenniet. Ikapitel 13 redovisas utvecklingen av de offentliga utgiftema mer ingående. liibell 12.5 Den offentliga sektoms utgifter i 1991 årspriser Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 -2,0 -1,4 -0,7 -0,3 -3,0 -4,5 -0,8 -1,0 -3,5 -9,5 -15,6 -4,4 -6,7 -3,0 -2,6 -8,4 -1,5 -4,1 -2,5 -0,9 -2,6 -3,2 -4,5 -0,6 -1,0 -0,2 -0,8 -1,1 -1,0 -2,9 -1,0 -1,2 -0,3 Utgifter exkl. räntor och -1,1 -2,2 -0,8 -1,0 -0,3 Anm.: Deflatering med implicitprisindex för offentligkonsumtion respektive investeringan Övriga delar deflaterade med KPI. I dessa kalkyler har vårens uppgörelse på pensionsområdetbeaktats så till vida att överföringarna till avpremiereservdelen av ATP-avgiften genomförs . Däremot äringa ytterligare överföringar gjorda mellan staten, socialförsäkringssektomsamt hushållen. Sådana kapitaltransfereringar kan komma att ske till följd avpensionsberedningens förslag. Tillväxten som sådan är av stor betydelse för utvecklingenav de offentliga finansema. Även tillväxtens sammansättning spelar emellertiden viss roll. En exportledd tillväxt innebär t.ex. lägre skatteinkomster än entillväxt som härrör från den högre beskattade privata konsumtionen. Underperioden fram stiger löneandelen något medan vinstandelen minskari motsvarande utsträckning. Eftersom vinster är lägre beskattade än löner,innebär en sådan utveckling, allt annat lika, att den offentiiga sektomsskatteinkomster ökar enbart av denna anledning. Diagraml2.5 Den offentliga sektoms inkomster och utgifter1970-2000 Procent av BNP 80 Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 -i,,IIII,II1,IIII1,f,,p-1970 1973 1976 1979 1982 1985 19881991 1994 1997 2000 Källor: och . Inkomsterna i relation till BNP ökar med en procentenhetfrån . Ökningen står således för en mindre del avförbättringen i den offentiiga sektoms finanset Skattekvoten ökar något mer,, än de totala inkomstema. De beslutade skattehöjningarnamotsvarar emellertid inkomstökningar om av BNP ,jämfört med oförändrade reglet med tillväxt och sjunkandearbetslöshet faller skattekvoten, allt annat lika. De arbetslösa flyttas in iproduktionen och bidrar därmed till BNP-ökningen. Denna förändring är större änförändringen i skatteintakter när redan beskattade bidrag övergår i lön, dvs.skattekvoten sjunket Statsskuldkvotenär lägre än till följd av de överskott som uppstår de två sistaåren i kalkylen. Ränteutgifterna i relation till BNP faller med 0,5procentenheter . Vidare antas det alhnänna ränteläget att sjunkajämfört med dagsläget. En förändring av marknadsräntorna slår emellertid intedirekt igenom på statens finanser beroende på att skulden är finansierad genomsåväl kort- som långfristig upplåning. Det dröjer innan halvaskulden är omsatt. En höjning av marknadsräntorna innebär också ökadekapitalinkomster även för den offentiiga sektom, framför allt AP-fonden, varsräntebärande tillgångar beräknas uppgå till ca . I detta scenario med medelhög tillväxt antas kronanappreciera mot ecu-valutoma med i genomsnitt mellan åren 1995 till2000. Eftersom närmare en tredjedel av statsskulden är placerad i utiändskvaluta, innebär antagandet om appreciering att valutaskulden sänks, då den varjeår värderas till aktuell kronkurs. motsvarar den Prop. 1994/95:150 ackumulerade värdeförändringen ca . Den offentiiga sektoms konsoliderade bmttoskuld i relationtill BNP når sitt maximum och reduceras till . Meddetta mått avses den offentliga sektoms bmttoskuld minskat med skulder ochfordringar inom sektom, i huvudsak AP-fondens innehav av stats- ochkommunpappet Enligt konvergenskriterierna för deltagande i den monetara unioneninom EU får denna kvot uppgå till högst . Som framgår av tabell 12.4 stabiliseras statsskulden somandel av BNP , varefter kvoten sjunket Som nänmts ovan fömtsätterkalkylerna att BNP-gapet reduceras successivt fram t.o.m. . Om man istället lägger in antaganden om en explicit konjunkturcykel, kan resultatet bliatt skuldkvoten stiger under vissa delperioder Resultatet på lång sikt är dockberoende av vilka fömtsättningar som föreligger avseende långsiktig tillväxtoch jämviktsarbetslöshet. I detta scenario antas att arbetsmarknaden kännetecknas avbristande flexibilitet och att förtroendet för den svenska ekonomin är lågt.Detta medför bl.a. en svagare krona och ett högre ränteläge. Den svagare apprecieringen i detta altemativ medför attpressen nedåt på exportpriserna inte är lika kraftig. Tillsammans resulterardetta i en likartad utveckling av såväl relativpriserna mot omvärlden som avexporten jämfört med altemativet med medelhög tillväxt. Det högre ränteläget, som delvis är ett uttryck förinvesterarnas större osäkerhet vad gäller svensk ekonomi, tillsammans med ensvagare efterfrågetillväxt medför att de fasta investeringama stigerlångsammare. Trots detta stiger investeringskvoten, dvs. investeringamas andelav BNP, märkbart. Hushällens inkomstutveckling skiljer sig inte nämnvärtmellan alternativen, vilket delvis beror på att transfereringssystemen ärutformade så att inkomstutvecklingen jämnas ut över konjunkturcykeln. Men denstörre osäkerheten beräknas resultera i att hushållen känner ett större behovav att spara och därmed blir konsumtionsutvecklingen lägre.Detta kan bl.a. ses som ett uttryck för att hushållen förväntar sig ytterligareindragningar av framtida inkomster Den samlade efterfrågan är lägre jämfört med altemativetmed medelhög tillväxt, vilket medför en svagare importvägd efterfrågan ochimportutveckling. Utrikeshandelns bidrag till BNP-tillväxten förblir positivtunder hela perioden t.o.m. . Exportnettot kulminerar som andel av BNPförst och uppgår år . Arbetsmarknaden kännetecknas i detta altemativ avbristande flexibilitet genom en förhållandevis hög jämviktsarbetslöshet och meromfattande utslagning av arbetskraft. Detta innebär att inflationen tilltarredan efter en begränsad nedgång i arbetslösheten. Andelen personer utanreguljär sysselsättning sammanfaller under slutåret med jämviktsnivån på . Lönema stiger lika snabbt som i scenariet ovan menproduktiviteten utvecklas något långsammare. Inflationen förblir emellertidmåttiig och , vilket är en konsekvens av att det faktiskaresursutnyttjandet understiger det normala utom under kalkylens två sista år.Lönsamheten faller gradvis, men nivån är trots detta relativt hög setti ett historisk perspektiv. Med enlägre tillväxt sker förbättringarna i den offentliga sektoms finanserlångsammare. Det finansiella sparandet i den offentliga sektom är år 2000fortfarande negativt, och sämre än vid medeUiögtillväxt. Denna skillnad får som ackumulerad effekt att den konsolideradebmttoskulden i den offentiiga sektom uppgår till av BNP , eller 12procentenheter högre än i medelaltemativet. Som en följd av de omfattandebudgetförstarkningama samt i någon mån som en följd av minskad arbetslöshetförbättras det offentliga sparandet ändå motsvarande avBNP jämfört med . Statsskuldkvoten når sitt maximum , och sjunkerdärefter med drygt en procentenhet . Den offentiiga nettoskuldenökar varje åt Den höga skulden medför en bestående hög räntebörda, vilkettenderar att tränga undan övriga utgifter Den offentiiga sektoms finanser ochvissa nyckeltal i de altemativa tillväxfcscenariema redovisas i tabellbilagatill detta kapitel. Prop.1994/95:150 BUaga 1.1 Diagram 12.6 FinansieUt sparande i offentlig sektor1970-2000 ' ' I '' ' I ' "' I ' ' ' I ' ' ' I' ' '............................. ' 1970 1974 1978 1982 1986 1990 1994 1998 Källor:Statistiska centralbyrån och . Den högre arbetslösheten resulterar i att utgiftskvoteninte sjunker lika Prop. 1994/95:150 snabbt som i scenariet med medelhögtillväxt. I fasta priser uppgår den Bilaga 1.1 offentliga sektoms direktautgifter avseende kontantstöd m.m. per procentenhet arbetslöshet till omkring 8miljarder Bytesbalansens överskott är större än i altemativet medmedelhög tillväxt. Slutåret för dessa kalkyler uppgår överskottet till av BNP, vilket är högt jämfört . Denna utveckling kan ocksåbeskrivas som utebliven investeringsaktivitet. Scenariet med hög tillväxt käimetecknas av ett kraftigtstärkt förtroende för den svenska ekonomin, en framgångsrikarbetsmarknadspolitik, vilket tar sig uttryck i en väl fungerande arbetsmarknadmed relativt sett låg jämviktsarbetslöshet och begränsad utslagning samt ennågot snabbare produktivitetsutveckling än i de andra alternativen. Exporten bedöms utvecklas i linje med altemativet medmedelhög tillväxt. Den snabbare apprecieringen av växelkursen kompenseras tillviss del av en långsammare ökning av enhetsarbetskostnaden. De fasta investeringama stiger snabbt. Hög lönsamhet,kraftig efter-frågetillväxt och nedgång i realräntorna medverkar till detta.Produktionskapaciteten byggs ut kraftigt, vilket såväl bidrar till som möjliggörden höga tillväxten. Ibbell 12.6 Produktion och produktivitet, årsgenomsnitt1996-2000 Genomsnittlig procentuell förändring priser Hushållens inkomstutveckling är i stort sett densamma somi de andra alternativen. Mer positiva framtidsförväntningar kombinerat medlägre räntor medför emellertid en större nedgång i hushållens sparande. Denprivata konsumtionen utvecklas därmed relativt snabbt. Den privata sektoms finansiella sparande minskar blandsåväl hushåll som företag. Hushållens sparande sjunker i takt med detförbättrade arbetsmarknadsläget och med den gradvisa återhämtningen av deoffentliga finansema. Företagens finansiella sparande sjunker på gmnd av den ökade investeringsaktiviteten. I detta altemativ ärtillväxten i hög grad investeringsledd. Investeringama som andel av BNP uppgårtill , vilket är en historiskt sett tämligen hög nivå. Importen stiger kraftigare och utrikeshandelns bidrag tillBNP-tillväxten blir betydligt lägre. Exportnettot som andel av BNP faller frånca 1996 till . Lönsamheten sjunker och slutnivån ligger påungefär samma nivåer som i altemativet med medelhög tillväxt. Ränteläget äremellertid lägre, varför lönsamheten i altemativet med hög tillväxt framstårsom bättre än i övriga scenariet De offentliga finansema förbättras snabbt. Det offentligafinansiella sparandet ligger högre än i altemativetmed medelhög tillväxt, och motsvarar slutåret för kalkylerna av BNP.Det kraftigt förbättrade offentliga sparandet i detta scenario leder till attden offentliga skulden faller snabbare som andel av BNP än vid medelhögtillväxt. Detta är en utveckling som karakteriseras av flera samverkandepositiva faktorer, vilka ger en "god spiral". Så ger till exempel denlägre offentliga skulden en högre trovärdighet för den svenska ekonomin, blandsåväl inhemska som intemationella aktöret I detta scenario sjunker räntomasnabbare, vilket ytterligare bidrar till att sänka skuldkostnaden för denoffentiiga sektom, varför skuldkvoten minskar än met Den konsolideradeoffentliga bmttoskulden uppgår år av BNR Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 Diagram 12.7 Offentliga sektoms brutto- ocb nettoskuld1980-2000 Låg tillväxt Medelhögtillväxt Hög tillväxt 1980 1983 1986 1989 1992 1995 1998 Förbättringen av det offentiiga sparandet, jämfört medaltemativet med Prop. 1994/95:150 medelhög tillväxt, ligger i huvudsak påutgiftssidan. De offentiiga Bilaga 1.1 utgiftema sjunker med arbetslösheten ochden fallande räntebördan. Inkomstema i den offentiiga sektorn ökar däremotnågot långsammare som andel av BNP än i medelaltemativet. Skillnaden iarbetslöshet mellan alternativen påverkar inte den offentliga sektomsskatteinkomster i större utsträckning, eftersom ävenarbetslöshetsersättningarna är beskattade. Ränteinkomsterna är något lägre änvid medelhög tillväxt, eftersom den gynnsamma utvecklingen av den svenskaekonomin medger en snabbare sänkning av det allmänna ränteläget. Överskotten i bytesbalansen blir betydligt lägre i dettaaltemativ. Det privata finansiella sparandet minskar snabbare än förbättringeni det offentiiga finansiella sparandet. Exportnettot uppvisar en betydligtsvagare utveckling, vilket främst berorpå att den kraftiga inhemskaefterfrågetill-växten medför en snabb importtillväxt. Effekten av de olika tillväxtbahoma för den offentligasektoms finansiella ställning redovisas i diagram 12.7. Ikbellbilaga till kapitel 12 läbell 12.7 Den offentliga sektoms finanser vid lågtillväxt samt nyckeltal Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 Miljarder Procent av BNP Transfereringar till hushåll 392 Konsumtion, investeringar 479 Finansiellt sparande -146 - stat -164 - kommuner -3 Primärt sparande' -117 Utgifter exkl. räntor och arbetsmarknadsstöd Procentuellförändring Olika skuldmått, offentlig sektor: -2,5 -3,5 -1,9 -2,9 0,8 0,2 -5,0 -5,8 -0,3 -2,5 -3,0 -3,9 -0,2 -0,5 -6,1 -7,2 1,1 0,0 -3,7 -9,0 -10,1 -0,2 -7,2 Realdisponibelinkomst Hushållens sparkvot' Bytesbalans, % av BNP - exportnetto -2,3 -0,4 ' Finansiellt sparande exkl. kapitalinkomster ochränteuppgifter Årlig procenmell förändring 1995 - 2000. ' Andel av hushållensdisponibelinkomst. Källor:Statistiska centralbyrån, , ochFinansdepartementet. läbeU 12.8 Den offentliga sektoras finanser vid hflg tillväxt samt nyckelta -9,0 -4,1 -2,1 -10,1 -5,4 -3,2 -0,6 -0,2 -7,2 -1,8 Utgifter exkl. räntor och Olika skuldmått, offentlig sektor: Nettoskuld 508 31,3 32,9 32,6 29,8 26,7 22,7 Konsoliderad bruttoskuld 84,3 83,0 80,4 75,8 71,3 66,1 Statsskuld 1 462 90,1 89,6 87,1 82,8 78,8 74,1 BNP, nivå 1622 1725 1823 1916 2 000 2 087 Real disponibelinkomst 784 -2,3 0,4 1,9 1,7 2,4 1,5 Hushållens sparkvot' 59 6,6 5,3 4,2 3,3 3,3 2,3 Bytesbalans, % av BNP 42 2,6 3,5 2,7 2,4 2,0 1,5 -exportnetto 106 6,5 6,8 6,3 5,9 5,2 4,6 ' Finansiellt sparande exkl. kapitalinkomster och ränteuppgiftec Årlig procenhiell förändring 1995 - 2000. ' Andel av hushållensdisponibelinkomst. 14 1994/95. De offentliga utgiftema Prop. Bilaga 1.1 13.1 Inledning De senaste årens statsfinansiella kris har alltmerfokuserats mot de offentiiga utgiftemas utveckling. Utrymmet för ytterligareskattehöjningar är starkt begränsat då skatteuttaget inte kan höjas utan attdet får negativa återverkningar på samhällsekonomin. För att deoffentiiga finansema ska balansera krävs därför en återhållsam utgiftsutvecklingframöver En lång rad utgiftssystem utvecklas dock i hög grad med automatik.Andra är beroende av konjunktur- och ränteläget. För att ett framtidautgiftsutrymme ska kunna preciseras krävs en analys av såväl utgiftemashistoriska utveckling som av den utveckling som kan förväntas givetregelsystemens nuvarande utformning. I kapitel 13.2 ges först en kortfattadbild av de offentliga utgiftemas sammansättning. Därefter beskrivs utvecklingenunder perioden 1970-1994.1 genomgången belyses olika sätt att mäta utgiftemaoch därmed sammanhängande mätproblem. 1 kapitel 13.3 diskuteras drivkraftemabakom utvecklingen av de offentiiga utgiftema. Dessutom tecknas utvecklingenfram utifrån det scenario med medelhög tillväxt som presenteras ikapitel 12. 13.2 De offentliga utgifternas utveckling De offentiiga utgiftema beräknas uppgå till . Det är betydligt mer än vad t.ex. näringslivet sammantagetbetalar ut i form av löner, utdelningar, skatter och kollektiva avgifter Räknatper invånare motsvarar de offentliga utgiftema ungefar per person.Ställs utgiftema i relation till BNP uppgår de till , vilket är enväsentiigt högre nivå än i andra jämförbara länden Staten, kommunema och landstingen betalar totalt utnärmare (1995) i ersättning till anställda ochbetalningar för inköpta varor och tjänster Detta är ersättningar för gjordaproduktionsinsatser och motsvarar det som i nationalräkenskaperna benämnsoffentiig konsumtion och investeringar Därtill kommer i olikatransfereringar Detta är betalningar som inte är kopplade till någon direktmotprestation från betalningsmottagarens sida. En transferering förbrukar - imotsats till vad som gäller konsumtion och investeringar - inga reala resurseri ekonomin som helhet. Transfereringen utgör en överföring av resurser från endel av samhället till en annan. av dessa transfereringarriktar sig direkt till hushållen. En stor del av dessa utbetalningar ombesörjsav socialförsäkringssystemen: sjukförsäkringen, pensionssystemet,arbetslöshetsförsäkringen osv. Andra transfereringar räknas som bidrag, t.ex.barabidragen, studiebidragen och socialbidragen. Även företagssektom erhåller transfereringar frånoffentlig sektor, t.ex. subventioner av olika slag. Totalt sett uppgår dessaöverföringar till Till detta kommerränteutgifter av ungefär samma omfattning. Staten betalar också ut pengar tillomvärlden. Utgiftema för u-landsbistånd och medlemsavgifter till EU uppgår tilldrygt Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 De offentiiga utgiftemas nivå och utveckling kan beskrivaspå ett antal olika sätt. Ett sätt är att redovisa storleken uttryckt i kronotEn annan möjlighet, som ofta används, är att sätta utgiftema i relation tillBNP. Förändringar i denna kvot är liktydigt med att utgiftema utvecklasannorlunda än BNP. Enstigande utgiftskvot innebär att skattema måste öka relativt BNP för att intede offentiiga finansema ska försvagas. Detta kan ske antingen genom att nyaskatter införs eller att befintiiga skattesatser höjs. Utgiftskvoten gersåledes inte bara ett mått på utgiftemas relativa omfattning och utvecklingutan också en antydan om hur stor andel av det sammanlagda produktionsresultatsom måste tillföras den offentliga sektom för att dessa överföringar ska kunnafinansieras. 1diagram 13.1 framgår hur de offentliga utgiftema utvecklats relativt BNP . Utgiftskvoten har ökat från till . Det ärframförallt transfereringarna som bidragit till denna uppgång. Diagram 13.1 Den offentliga sektorns utgifter Procent av BNP 80 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 1991 1994 Källor: och . Det finns naturligtvis också ett intresse av att belysahur utgiftema utvecklas i kronor En komplikation som då tillkommer ärförekomsten av prisförändringar Att de offentiiga utgiftema ökat från 75miljarder kr 1970 till 1995 beror endast delvis på ökadeoffentliga åtaganden. Den främsta förklaringen är istället att prisema ärväsentiigt mycket högre än . För attge en mer rättvisande bild av utgiftemas utveckling över tiden brukar därför enkorrigering göras för penningvärdets förändring. Ett problem i detta sammanhangär att det inte föreligger något självklart prismått som kan användas attkorrigera de offentiiga utgiftema med. Nationalräkenskapssystemet innehållervisserligen specifika prisindexar för offentlig konsumtion och offentligainvesteringar, men däremot inte för transfereringarna. Ett sättatt komma mnt detta problem är att priskorrigera samtiiga offentiiga utgiftermed prisutvecklingen för totalproduktionen i ekonomin, dvs. Enfördel med att använda just detta prismått är att det förbättrar möjlighetematill jämförelser mellan den framräknade volymutvecklingen och utvecklingen avden s.k. utgiftskvoten. Om den framräknade utgiftsvolymen utvecklas på sammasätt som BNP i fasta priser är detta liktydigt med en utgiftskvot.Detta behöver däremot inte vara fallet om ett annat prismått används. Diagram 13.2 Den offentliga sektorns utgifter Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 Index 1970 = 100 450 250 200 150 100 50 _> - -. 1 ' ' 1 ' ' 1 ' ' 1 ' ' 1 ' ' 1 ' ' 1 ' ' 1 1 ' 1 1970 1973 1976 1979 19821985 1988 1991 1994 I diagram13.2 åskådliggörs de offentiiga utgiftemas utveckling då Prop. 1994/95:150dessa justerats med BNP-deflatoms utveckling. Det framgår att träns- Bilaga1.1 fereringama vuxit kraftigt imder perioden. Den offentiiga sektomsresursförbrukning har däremot ökat ganska lite . De offentiiga utgiftemas nivå påverkas namrligtvis i höggrad av vilken avvägning som görs mellan å ena sidan att tillhandahållaavgiftsfria tjänster, subventioner och inkomstutjämning och å andra sidanskattetrycket. Ju större vikt som läggs på det förra desto större tenderar deoffentliga utgiftema att bli. Utgiftemas nivå påverkas emellertid också avskattesystemets utformning och det sätt på vilket resursöverföringarna skerFörändringar i skatte- och bidragssystem kan resultera i både högre och lägreutgifter utan att för den skull nivån på de offentliga åtagandena har ändrats. Ett exempel på detta är införandet av inkomstskatt för enrad sociala förmåner som t.ex. sjukpenning och arbetslöshetsunderstöd 1974.Detta ledde till ökade offentiiga utgifter i och med att nivåema i ersättningssystemensamtidigt höjdes för att kompensera förmånstagama för beskattningen. Ett exempel som går i motsatt riktning är införandet avmomsavdrag för offentiiga myndigheter i samband med skattereformen 1990/91.Denna åtgärd resulterade i minskade skatteinkomster, men också i minskadeutgifter för offentiig konsumtion och offentliga investeringar Rundgången blevvisserligen mindre, men i sak innebar inte möjlighetema till momsavlyft någonförändring av den offentliga sektoms resinrsför-brukning. Vid sidan av regeländringar kan också förskjutningar iutgiftemas sammansättning registreras som förändringari utgiftsnivå ochutgiftskvot. Ett exempel på detta är ATP- och avtalspensionemas växande andelav de sammantagna pensionsutbetalningama. Eftersom den i realiteten skattefiiafolkpensionens andel därmed minskat har skatteandelen vuxit. Detta innebär attdet faktiska stödet till pensionärerna inte vuxit i samma omfattning som summanav de registrerade pensionsutbetalningama. Regeländringar av teknisk karaktär som påverkat de offentliga utgifternasstorlek: -Slopadeskatteavdrag för vård av barn i utbyte mot höjdabarnbidrag (bl.a. i samband med skattereformen 1990/91) -Införande av inkomstbeskattning för transfereringar, t.ex. sjukpenning och arbetslöshetsunderstöd(1974) -Omläggning av beskattningen från direkt till indirekt beskattning (skattereformen1990/91) -Momsavdrag för offentlig sektor (skattereformen 1990/91) -Införande av sjuklön(1992) -Medlemsskapet iEU (1995) Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 Olikaregeländringai; av teknisk karaktär, i kombination med förskjutningar iutgiftemas sammansättning kan således påverka de offentliga utgiftemas storlek.Detta innebär att ett mått som utgiftskvoten inte ger en precis bild av hur deoffentliga åtagandena utvecklas relativt det totala resursutrymmet. I enESO-rapport (Ds 1994:133) har ett försök gjorts att beräkna en nettokvot för deoffentiiga utgiftema. Beräkningen innebär bl.a. att transfereringarna justeratsför de återflöden av skatter som dessa ger upphov till. Korrigeringar har ocksågjorts för olika regeländringar som t.ex. införandet av sjuklön ochmöjlighetema till momsavlyft för den offentiiga sektom. De framräknadenettoutgiftema har sedan ställts i relation till BNP till faktorpris. I diagram13.3 återspeglas den offentliga sektoms sammantagna bmtto- och nettoutgifterrelativt BNP till marknadspris respektive BNP till faktorpris. Uppgångeni nettokvoten är inte fullt lika dramatisk som uppgången i brattokvoten. Dennaskillnad kan i hög grad återföras till transfereringamas utveckling. Höjdaindirekta skatter, breddad inkomstbeskattning och kraftigt ökade utbetalningarav ATP har resulterat i att den del av transfereringarna till hushållen somåterförs som skatteintakter till den offentliga sektom i det närmastefördubblats . En annan faktor som också dämpar nettokvotensutveckling är att de offentliga ränteutgifterna i denna kalkyl harnettoberäknats, dvs. ränteinkomsterna har dragits bort från ränteutgifterna. Diagram 13.3 Den offentliga sektoms bmtto- ochnettoutgifter Procent av BNP 75- Prop.1994/95:150 Bilaga 1.1 70 65 60 55 50 45 40 '''I''I''I''I''I''I''I" 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 1991 Källor: och .