prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Höga myndigheten skall vid dermabedömning och i enlighet med principen omicke-diskriminering i artikel 4 b beakta storleken av företag av likartat slag inom gemenskapen i denutsträckning Höga myndigheten anser detta vara motiverat för att undvika ellerutjämna de nackdelar som följer av skillnader i konkurrensvillkoren. får för tillståndet uppställa de villkor den anser vara lämpligaför att tillgodose syftet med denna punkt. Innan tar ställning till ett förfarande som berör företag av vilka minst ett inte är sådant som avses i artikel 80, skallden inhämta den berörda regeringens synpunkter. 3.Höga myndigheten skall frånkravet på förhandstillstånd befria sådana slag av förfaranden som den med hänsyn till storleken av de tillgångar eller företag som berörs av dettaoch till arten av den koncentration som blir resultatet finner, bör anses ståi överensstämmelse med de villkor som krävsenligt punkt 2. 1 den förordning som med rådets samtycke utfärdas för dettaändamål skall även villkoren för en sådan befrielse fastställas. 4.Utan att det påverkartillämpningen av artikel 47 bettäffande företag inom Höga myndighetens kompetensområde, får Höga myndigheten, antingen genom en förordning som utfärdas efterrådets hörande och vilken närmareanger arten av de förfaranden som Höga myndigheten skall underrättas omeller genom en särskild förfrågan till berörda parter inom ramen för denna förordning, inhämta alla de upplysningar sombehövs för tillämpningen av denna artikel pä förfaranden som kan medföra den effekt som sägs i punkt 1; sådanaupplysningar får inhämtas frånfysiska eller juridiska personer som förvärvat eller sammanslagiträttighetema eller tillgångama i fråga eller som avser att förvärva ellersammanslå dem. 5.Om en koncenttation kommittill stånd som Höga myndigheten finner har genomförts i sttid medbestämmelserna i punkt 1 men som ändå uppfyllerde villkor, som anges i punkt 2, skall Höga myndigheten godkänna denna koncenttation under föratsätming attde personer som förvärvat eller sammanslagit rättighetema ochtillgångama i fråga betalar de böter somavses i punkt 6 andra stycket. Bötesbeloppet får dock inte understigahälften av det maximibelopp som fastställts i punkt 6 andra stycket om det äruppenbart att tillstånd borde ha inhämtats. Om detta belopp inte betalas, skallHöga myndigheten tillgripa de åtgärder somanges nedan i vad gäller koncenttationer som betecknats såsom otillåma. Om en koncenttation kommit tillstånd som Höga myndigheten finner Prop. inte kan uppfylla de allmäimaeller särskilda villkor som krävs för Bilaga 13 tillstånd enligt punkt 12, skallHöga myndigheten genom ett motiverat beslut förklara koncenttationenotillåten och, efter att ha givit berörda parter tillfälle att framlägga sina synpunkter, besluta attde företag eller tillgångar som otillåtetsammanslagits skiljs åt eller att den gemensamma konttollen upphör. annan åtgärd som den anser lämpligför att återställa den oberoende driften hos företagen i fråga eller detoberoende umyttjandet av tillgångama i fråga samt för attåterställa normala konkurrensvillkor. Varje part som saken direkt gällerfår föra talan mot dessa beslut enligt den ordning som anges i artikel 33.Domstolen har oinskränkt behörighet att med avvikelse från artikel 33 bedöma om det tillämpade förfarandet harkaraktären av en koncentration enligt första punkten i denna artikel och förordningar som utfärdats med tillämpning av samma punkt. Sådantalan medför uppskov. endast väckas sedan det beslutatsom ovan avsedda åtgärder, om inte Höga myndigheten ger sitt samtycketill att särskild talan väcks mot det beslut som förklaradeförfarandet otillåtet. Höga myndigheten får när somhelst, om inte bestämmelserna i artikel 39 ttedje stycket tillämpas, vidtaeller föranstalta om de interimistiska åtgärder som den anser nödvändigaför att skydda konkurrerande företags eller ttedje mansintressen samt för att avvärja varje åtgärd som är ägnad att hindraverkställigheten av dess beslut. domstolen beslutar det, medför en talan vid domstolen att verkställigheten av deinterimistiska åtgärdema skjuts upp. Höga myndigheten skall medge berördaparter en skälig frist för att verkställa dess beslut. Efterutgången av denna frist får Höga myndigheten förelägga vite intillett belopp per dag av en promille av värdet av ifrågavaranderättigheter eller tillgångar. Om de berörda partema inteuppfyller sina förpliktelser skall Höga myndigheten dessutom själv vidtaåtgärder för verkställighet och får, särskilt vad gäller företag inomdess kompetensområde, skjuta upp utövandet av de rättigheter som hänför sig till de orättmätigt förvärvade tillgångama, utverkaatt en tvångsförvaltare av dessa tillgångar utses på rättslig vägsamt ordna tvångsförsäljning av tillgångama på villkor somtillvaratar ägamas rättmätiga inttessen. Höga myndigheten får vidarebettäffande de fysiska eller juridiska personer som, till följd av det otillåma förfarandet, förvärvat rättighetema eller tillgångarna i fråga ogiltigförklara åtgärder, avgöranden, resolutioner ellerbeslut av de ledande organen inom de företag som är underkastade enolovligen upprättad konttoll. Höga myndigheten har dessutom befogenhet att till berörda medlemsstater lämna derekommendationer som krävs för att inom ramen för statemas nationellalagstiftning uppnå verkställighet av de åtgärder som avses i föregåendestycken. Vidutövandet av sina befogenheter skall Höga myndigheten beakta Prop.1994/95:19 de rättigheter som ttedje man i god tto förvärvat. får ålägga böter intill ett belopp av av värdet av de tillgångar som förvärvatseller sammanslagits eller som skall förvärvas eller sammanslås för de fysiskaeller juridiska personer som undandrar sig de förpliktelser som avses i punkt4, av värdet av de tillgångar som förvärvatseller sammanslagits för de fysiska eller juridiska personer som undandrar sigde förpliktelser som avses i punkt 1. Detta maximibeloppskall efter utgången av den tolfte månaden efter det att förfarandet ägtmm, höjas med en tjugofjärdedel för varje ytterligaremånad som förflutit intill dess att Höga myndigheten fastställt att enöverträdelse ägt ram, av värdet av de tillgångar som förvärvatseller sammanslagits eller som skall förvärvas eller sammanslås för de fysiska eller juridiska personer som med oriktigaeller förvanskade uppgifter dragit eller sökt dra fördel av debestämmelser som avses i punkt 2, av värdet av de tillgångar som förvärvatseller sammanslagits för företag inom Höga myndighetens kompetensområde vilkadeltagit i eller medverkat i det förfarande som genomförts och som sttider motbestämmelsema i denna artikel. Personersom drabbas av påföljder som avses i denna punkt har rätt att väcka talan viddomstolen i den ordning som anges i artikel 36. Om Höga myndigheten finner attoffentiiga eller privata företag, som rättsligt eller faktiskt intar eller förvärvar en dominerande ställning på marknaden i fråga om en produkt inom dess kompetensområde och på detta sätt undandras effektiv konkurrens inom en betydande del av den gemensamma marknaden, utnyttjar denna ställning för ändamål som sttider mot detta fördrags målsättaingar, skall Höga myndigheten till dessa företag lämna de rekommendationer som krävs för att förhindra dem att utoyttja denna ställning för ändamålet i fråga. Om dessa rekommendationer inte följs på ett tillfredsställande sätt inom skälig tid, skall Höga myndigheten, genom beslut som fattas i samråd med den berörda regeringen och medtillämpning av de påföljder som avses i artiklama 58, 59 och 64, fastställa de priser och försäljningsvillkor som skall tillämpas av företaget i fråga eller uppställa produktions- ellerleveransprogram som skall genomföras av företaget. KAPITEL VII Prop.1994/95:19 Bilaga 13INGREPP I KONKURRENSFÖRHÅLLANDEN 1.Varje åtgärd som vidtas av en medlemsstat och som är ägnad attmärkbart återverka på konkurrensförhållandena inom kol- och stålindusttin,skall den berörda regeringen underrätta Höga myndigheten om. 2.Om en sådan åtgärd är ägnad att framkalla en allvarligjämviktsstörning genom att skilhiaden i produktionskosmader väsentiigt ökas påannat sätt än genom en förändring av produktiviteten, får Höga myndighetenefter att ha hört den rådgivande kommittén och rådet vidta följande åtgärder: Om denna stats åtgärder medförskadliga verkningar för kol- och stålföretag inom statens kompetensområde, fårHöga myndigheten bemyndiga staten att i fråga om företagen vidta stödåtgärdervars omfattning, villkor och varaktighetskall fastställas i samförstånd med Höga myndigheten. Samma bestämmelserskall tillämpas i händelse av ändringar i löner och arbetsvillkor som har sammaverkningar, även om ändringama inte orsakas av en statlig åtgärd. Om dennastats åtgärder medför skadliga verkningar för kol- och stålföretag inom de övriga medlemsstatemas kompetensområde, skall lämna en rekommendation till staten i fråga i syfte att avhjälpaförhållandet genom sådana åtgärder som staten anser vara bäst förenligamed dess egen ekonomiska jämvikt. Om denna stats åtgärder leder till enminskning av skillnadema i produktionskostoaderaa genom att kol- och stålföretag inom dess kompetensområde i jämförelse med övriga industtier inom samma land ges en särskild fördel eller påläggs särskilda avgifter, får Höga myndigheten, efter att ha hört den rådgivande kommittén och rådet, lämna de rekommendationer som krävs till denna stat. ARBETSTAGARNAS LÖNER OCH RÖRLIGHET Demetoder som används för att fastställa löner och sociala förmåner i de olikamedlemsstatema skall, i fråga om kol- och stålindusttiema, inte beröras avtillämpningen av detta fördrag, om inte annat följer av följande bestämmelser. Om Höga myndigheten finner, att etteller flera företag tillämpar Prop. 1994/95:19 onormalt låga priser berofende på att företagen fastställt lönema på en Bilaga 13 onormalt låg nivå i förhållande till den lönenivå som gäller inom sammaområde, skall Höga myndigheten efter det att den rådgivande kommittén ytttatsig lämna nödvändiga rekommendationer till dessa företag. Om de onormaltlåga lönema är en följd av regeringsbeslut, skallHöga myndigheten rådgöra med den berörda regeringen och får, om enighet inte uppnås, efter det att denrådgivande kommittén ytttat sig, lämna en rekommendation tillregeringen. Om Höga myndigheten finner, att en lönesänkningmedför en sänkning av arbetskraftens levnadsstandard och används såsom medel för varaktig ekonomiskanpassning av företagen eller för konkurrens mellan företagen, skall Höga myndigheten till berörda företag eller regering efter det att denrådgivande kommittén yttrat sig lämna en rekommendation i syfte att på företagens bekostnad tillförsäkra arbetskraften fördelar som kompenserar lönesänkningen. Denna bestämmelse skall intetillämpas på a)generella åtgärder somvidtagits av en medlemsstat för att återapprätta yttte jämvikt, utan att det påverkar en evenmell tillämpning av bestämmelsemai anikel 67, b)lönesänkningar som följer avtillämpningen av en glidande skala som fastställts enligt lag elleravtal, c)lönesänkningar som förorsakats av en sänkning av le vnadskostoaderna, d) lönesänkningar som syftar till ankorrigera onormala lönehöjningar, som tidigare tillkommit under speciella omständigheter, och som upphört att inverka. 4.Frånsett de fall som avses under a och b i föregående punkt,skall varje lönesänkning, som påverkar hela eller en avsevärd del avarbetskraften i ett företag, anmälas för Höga myndigheten. 5.De rekommendationer som avses i föregående punkt får lämnas av Höga myndigheten endast efter rådets hörande medundantag av rekommendationer som lämnas till företag, som inte är av denstorleksordning som fastställts av Höga myndigheten i samförstånd med rådet. Då inom en medlemsstat en ändring i fråga om bestämmelser om finansieringav sociala förmåner eller i fråga om åtgärder mot arbetslöshet och verkningar av arbetslöshet eller en ändring i lönema medförden verkan som avses i artikel 67.2 och 67.3, får Höga myndigheten tillämpa debestämmelser som föreskrivs i nämnda artikel. Omföretagen inte följer de rekommendationer som länmas till dem Prop.1994/95:19 med tillämpning av denna artikel, får Höga myndigheten ålägga dem Bilaga 13 böter och viten uppgående till högst det dubbla värdet av deorättmätigt inbesparade lönekosmadema. 1.Medlemsstatema förbinder sig att avlägsna alla resttiktioner som grandar sig på nationalitet i fråga omsysselsätming inom kol- och stålindusttiema av arbetstagare som harstyrkta yrkesmässiga kvalifikationer för arbete inom nämnda industtier och ärmedborgare i en av medlemsstatema, om inte annat följer av de begränsningar somberor på grandläggande krav med hänsyn till hälsa och allmän ordning. 2.För tillämpningen av denna bestämmelse skall medlemsstaterna utforma en gemensam bestämning av olika slag avfackarbeten och kvalifikationsvillkor, i samförstånd fastställa debegränsningar som föreskrivs i föregående punkt samt undersöka deadministtativa möjligheterna att inomgemenskapen i dess helhet sammanföra utbud och efterfrågan påarbetsmarknaden. 3.Dessutom skallmedlemsstatema, bettäffande de arbetstagarkategorier som inte avses iföregående punkt och om produktionsutvecklingen inom kol- och stålindusttinhämmas av brist på lämplig arbetskraft, anpassasina immigrationsbestämmelser i den utsttäckning som krävs för att avhjälpadeima brist. De skall särskilt underlätta anställning av arbetstagarefrån kol- och stålindusttier i andra medlemsstater. 4.Medlemsstaterna skall, utan att det inverkar på de särskildaåtgärder som berör gränsarbetare, förbjuda varje slag av diskriminering avseende avlöning och arbetsvillkor mellaninhemska arbetstagare och invandrade arbetstagare. De skall i synnerhetsinsemellan söka vidta alla sådana åtgärder som visar sig nödvändiga för attbestämmelsema om sociala förmåner inte skall utgöra hinder för arbetskraftensrörlighet. 5.Höga myndigheten skall vägleda och underlätta medlemsstatemashandlande vid tillämpning av de åtgärder som avses i denna artikel. 6.Denna artikel skall inte påverka medlemsstatemas internationellaförpliktelser. KAPITEL IX Prop.1994/95:19 Det föreligger enighet om attupprättandet av den gemensamma marknadenkräver tillämpning av sådana ttansporttariffer för kol och stål somerbjuder jämförliga prisvillkor åt förbmkare som befinner sig i jämförligt läge. I handeln mellan medlemsstatema är särskilt allasådana förfaranden förbjudna som diskriminerar i fråga om fraktpriser ochfraktvillkor vilka grundas på produkternas ursprangs- ellerdestinationsland. Upphävandet av sådandiskriminering skall först och främst innebära en förpliktelse att vidttansporter av kol och stål från eller till annat land inom gemenskapen tillämpa tariffer, fraktpriser ochandra tariffbestämmelser som gäller vid intema transporter för sammaslag av gods, då godset fraktas samma sttäcka. Tariffer, fraktpriser och andratariffbestämmelser, som tillämpas vid ttansport av kol och stål inom varjesärskild medlemsstat samt mellan medlemsstatema, skall offentiiggöraseller göras kända för Höga myndigheten. Tillämpning av särskilda tariffer vid inhemsktransport till förmån för ett eller flera kol- eller stålproducerande företagskall vara beroende av förhandsgodkännandeav Höga myndigheten som skall förvissa sig om att dessa tariffer överensstämmer med principema idetta fördrag. Höga myndigheten får ge ett temporärt eller villkorligtgodkännande. Om inte annat följer av bestämmelsema i dennaartikel samt övriga bestämmelser i detta fördrag, skallttansportpolitiken, särskilt fastställande och ändring av fraktpriser ochfraktvillkor av varje slag, liksomjämkningar av fraktpriser i syfte att säkerställa ttansportföretagens finansiellajämvikt, i fortsättningen vara underkastad varje enskild medlemsstatsbestämmelser i lagar eller andra förfatmingar; detsamma skall gälla åtgärder avseende samordning eller konkurrens mellan olika ttansportsätteller mellan olika ttansportvägar. Om inte fördraget föreskriverannat skall medlemsstaternas regeringars kompetens på det handelspolitiskaområdet inte påverkas genom tillämpningen av detta fördrag, om det inte bestämspå annat sätt i fördraget. De befogenhetersom genom detta fördrag tillagts gemenskapen på det Prop. 1994/95:19handelspolitiska onmådet gentemot ttedje land får, om inte annat följer Bilaga 13 av bestämmelsema i artikel 75, inte vara mera omfattande än debefogenheter som tillerkänns medlemsstatema genom intemationellaöverenskommelser till vilka staterna är anslutoa. Medlemsstaternas regeringar skall ömsesidigtbistå varandra i den utsttäckning som krävs för att genomföra de åtgärder förklarat stå i överensstämmelse med detta fördrag ochgällande intemationella överenskommelser.Höga myndigheten har befogenhet att föreslå berörda medlemsstatermetoder som kan säkerställa detta ömsesidiga bistånd. Minimisatser, under vilkamedlemsstatema förbinder sig att inte sänka sinamllar på kol och stål gentemot ttedje land, samt maximisatser, över vilkade förbinder sig att inte höja dessa mllar får fastställas genom enhälligtbeslut av rådet på förslag av Höga myndigheten framlagt på dess eget initiativeller på begäran av en medlemsstat. Inom de gränsersom fastställts genom nämnda beslut skall varje regering bestämma sina mlltaxori enlighet med sina egna nationella regler.Höga myndigheten kan på eget initiativ elier på begäran av en av medlemsstatemaavge ytttande i syfte att ändra taxorna i denna stat. Handläggningen av import- ochexportlicenser för handeln med ttedje landskall handhas av den regering inom vars territorium importvaromas bestämmelseorteller exportvarornas ursprangsort är belägen. Höga myndigheten har befogenhet att övervakahandläggningen och konttollen av dessa licenser på kol- och stålområdet. skall vid behov och efter att ha hört rådet lämna rekommendationertill medlemsstaterna, såväl för att undvika att antagna bestämmelser är mer resttiktivaän vad den simation som motiverar deras införande eller bibehållande kräver somför att säkerställa samordning av de åtgärder som vidtagits enligt artikel 71ttedje stycket och artikel 74. Inedan uppräknade fall har Höga myndigheten befogenhet att vidta alla åtgärder,som står i överensstämmelse med detta fördrag och särskilt med de iartikel 3 angivna målsätmingama, samt att till regeringama lämna alla slag avrekommendationer som står i överensstämmelse med bestämmelsema i artikel 71andra stycket: 1. om det konstateras att länder, sominte är medlemmar i gemenskapen, Prop. 1994/95:19 eller företag belägna i dessa länder gjort sig skyldiga till dumpning Bilaga13 eller andra av Havannastadganförbjudna förfaranden, 2.om en skillnad mellan anbudav företag utanför gemenskapens kompetensområde och av företag inom desskompetensområde enbart beror på det faktum att anbuden från deförsöiämnda är baserade på konkurrensvillkor som strider mot bestämmelsema idetta fördrag, 3.om en av de produkter som anges i fördragets artikel 81importeras till en eller flera medlemsstaters tertitorier i relativt stigandekvantiteter och på sådana villkor, att denna import medför eller hotar attmedföra allvarlig skada för produktionen av liknande eller direkt konkurterandevaror inom den gemensamma marknaden. Rekommendationeri syfte att införa kvantitativa restriktioner får dock i det fall somavses i punkt 2 lämnas endast med rådets samtycke, och i det fall som avses ipunkt 3 endast under de föratsätmingar som anges i artikel 58. Medlemsstatema förbinder sig atthålla Höga myndigheten undertättad omförslag till handelsavtal eller till överenskommelser med motsvarande verkani den mån de berör kol och stål eller importen av andra råvaror och specialutmstning som krävs för produktionenav kol och stål i medlemsstatema. Om ett förslagtill avtal eller överenskommelse innefattar bestämmelser,som hindrar tillämpningen av detta fördrag, skall Höga myndigheten lämna nödvändiga rekommendationer tillden berörda staten efter den dag då Höga myndigheten mottagitunderrättelse om detta. Höga myndigheten får i övriga fall avgeytttanden. Gemenskapenskall, på de villkor som anges i ett tilläggsprotokoll, inom medlemsstatemastertitorier åmjuta den immunitet och de privilegier som krävs för attden skall kunna fullgöra sina uppgifter. för gemenskapens instimtionerskall fastställas genom överenskommelse mellan medlemsstatemas regeringar. Artikel 78 Prop.1994/95:19 Gemenskapens räkenskapsår skallsttäcka sig från till . 2.Gemenskapens administtationsutgifter skall omfatta utgiftema förHöga myndigheten, inklusive sådana som hänför sig till den rådgivande kommitténs verksamhet, liksomutgiftema för domstolen, församlingens sekretariat samt rådetssekretariat. 3.Var och en av gemenskapensinstimtioner skall upprätta en beräkning över sinaadministtationsutgifter, indelade i artiklar och avdelningar. Antalet tjänstemän, deras löner, ersätmingar ochpensioner skall dock, i den mån de inte fastställs med stöd av en annanbestämmelse i fördraget ellertillämpningsföreskrifter, liksom exttaordinära utgifter, fastställs iförväg av en kommission bestående av ordföranden i domstolen, ordföranden iHöga myndigheten, ordföranden i församlingensamt ordföranden i rådet. Ordföranden i domstolen skall vara ordförandei denna kommission. Dessa beräkningar skallsammanställas till ett allmänt budgetförslag med en särskilt avsnitt förutgifterna för var och en av instimiionema och som antas av denordförandekommission som avses i föregående Fastställandet av det allmänna budgetförslaget skall gälla som bemyndigande och förpliktelse för Höga myndigheten att ta ut motsvarande inkomstbelopp i enlighet med artikel 49. myndigheten skall ställa demedel som är avsedda för varje instimtion till förfogande förvederbörande ordförande som får ingå eller föranstalta om ingående av betalningsförpliktelser eller om Ordförandekommissionenfår medge överföringar inom avdelningarna samt från en avdelning till enannan. 4.Det allmänna budgetförslaget skall tas in i den årliga rapportsom Höga myndigheten skall förelägga församlingen enligt artikel 17. 5.Om Höga myndighetens ellerdomstolens funktion så kräver, får vederbörande ordförande föreläggaordförandekommissionen ett tillägg till budgetförslaget, för vilket sammaregler som för det allmänna budgetförslaget skall gälla. 6.Rådet skall för av treår utse en revisor vars mandat får fömyas och som utövar sitt uppdragunder full oavhängighet. Revisorsuppdraget är oförenligt med varje annatuppdrag i en institution eller ett organ i gemenskapens tjänst. Revisom skall avge enrevisionsberättelse över bokföringens och den ekonomiska förvalmingens formella riktighet inom de Hanskall upprätta berättelsen mom sex Prop. månader efter utgången av deträkenskapsår som berättelsen avser Bilaga 13 samt överlämna den tillordförandekommissionen. Höga myndigheten skall överlänma revisionsberättelsen till församlingen med denrapport som avses i artikel 17. Dettafördrag skall vara tillämpligt på de höga fördragsslutande partemas europeiskaterritorier. Det skall även gälla för de europeiska tertitorier vilkas uttikesangelägenheter tillvaratas av en signatärstat; bettäffande Saar är en brevväxling mellan FörbundsrepublikenTyskland och Franska republiken fogad vid detta fördrag. Var och en avde höga fördragsslutande partema är förpliktad att till de andra medlemsstatema utvidga den förmånsbehandling beträffande kol ochstål som staten själv åtnjuter i de icke europeiska tertitorier som lyder underden. Medföretag förstås i detta fördrag sådana företag som inom de territorier somavses i artikel 79 första stycket, bedriver produktionsverksamhet inom kol- ochstålsektom; med företag förstås dessutom, i fråga om artiklama 65 och 66 liksom de för dessas tillämpning nödvändiga upplysningamasamt talan gmndad på dessa artiklar, sådana företag eller organisationer som vanligtvis bedriver atmandisttibutions verksamhet än försäljning till hushåll eller hantverkare. Utucken "kol" och"stål" är definierade i bilaga 1 fogad vid detta fördrag. Listoma i denna bilaga kankompletteras genom enhälligt beslut av rådet.