prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — "Mittstrecket"anger medianvärdet och den högra sidan anger det värde som överskrids av 10 %av kommunema. Siffermaterialet kan relateras endast till vissa avmålen för äldreomsorgen, och är självfallet ett otillräckligt underlag för enmer fullständig analys av måluppfyllelsen inom de valda delområdena. Den karta och de diagram som presenteras i detföljande mäter således endast andelen personer som fär hjälp och inte hurmycket service eller vård dessa fär. Inte heller belyses servicens och/ellervårdens kvalitet. a)Andelen äldre med vård och service Nedanståendekarta visar servicenivån i olika kommuner mätt i andel äldre som ficknågon form av vård eller service, antingen i det egna hemmet eller i särskildaboendeformer (åldersstandardiserat, dvs. hänsyn har tagits tillåldersfördelningen inom kommunen i befolkningen ). Kartan visar storavariationer i den kommunala servicenivån. Framförallt kommunerna i norraSverige har högre servicenivå för äldre än exempelvis kommunema istorstadsområdena. 1994/95:100 Bil. Personer med vård och hjälp Andel av befolkningen 65-w år, % □ Uppg saknas Q O -16.9 B 17.0- 18.9 fick i genomsnitt av deäldre vård och service antingen i det egna hemmet () eller isärskilda boendeformer (). Spridningen mellan kommunema var stor; i enkommun gavs vård och service till (minimivärdet) medan motsvarandesiffra i en annan kommun var (maximivärdet). Efter det att de 10 %av kommunema som har lägst resp. högst andel vård- och servicetagare harskurits bort, varierar andelen mellan . b)Hemhjälp och särskilda boendeformer 1december 1993 fick i genomsnitt av alla hemhjälp.Enligt Ädelutvärdering har antalet personer med hemhjälpminskat . Antalet arbetade timmar ökade dockkraftigt , varefter det planat ut och minskat någotfram . En omfördelning av hjälpinsatserna har skett mot de allraäldsta och mot dem som har omfattande vårdbehov. Denandel av äldrebefolkningen som fär hemhjälp skiftar avsevärt mellan kommunema;i en kommun får av de äldre hemhjälp (minimivärdet) medan drygt 19 %får det i en annan (maximivärdet). År1993 bodde ca 127 500 äldre, dvs. , i särskilda boendeformer (tex.gmppbostäder, ålderdomshem, , sjukhem). Enligt SocialstyrelsensÄdelutvärdering har antalet ökat . Motbakgrund av den demografiska utveckling som skett under samma tidsperiodinnebär detta inte någon ökad täckningsgrad. av alla som får vård ochservice i någon form får den hjälpen i särskilda boendeformer (). Spridningsdiagrammetnedan visar sambandet mellan hemhjälp och särskilda boendeformer. 1 diagrammethar även lagts in medelvärdet för respekfive variabel. 1994/95:100 Bil. Diagram: deformer mun.) Samband mellan hemhjälp i ordinarie boende och hjälp isärskilda boen-för personer i åldersgruppen . (Varje stjärnarepresenterar en kom- 20 40 60 80 100 120 140 160 180 Personer med hemhjälp i ordinärt boende Antalpersoner per 1 000 invånare Diagrammetvisar att det inte finns någon utbytbarhet mellan dessa hjälpformer så attkommuner med låg andel hjälpta i vanligt boende har hög andel i särskilt boendeoch vice versa. I stället finns det både kommuner med hög andel hjälpta i bådastödformema, kommuner med låg i den ena och hög i den andra samt kommuner medlåg andel i båda. Någon "lämpligaste" eller mest vanlig fördelningmellan dessa båda stödformer finns alltså inte. 1994/95:100 Bil. c)Standarden i särskilda boendeformer Nästföljandediagram ger en bild av standarden i särskilda boendeformer. Diagram: Andelen boende i särskilda boendeformer som delarbostad med annan än make/sambo, andelen boende utan egen toalett samt andelenbostäder med ett rum utan kokvrä/-skåp eller kök i kommunema. niivM iilMM bnl# fW«Alllnhiju Rum Utan kok mpiiigneiet Boende utan egen toalett Bostad med annan fln maka/maka " " 1" " 1" " 1 ""r " ' 1 ""I" " 1" "1"" 1" " 1 ) 10 2030405060708090 100 Andelama avser samtliga boende i särskildaboendeformer, dvs. både äldre och yngre funktionshindrade. Mest av alh varierarandelen bostäder utan kokmöjligheter mellan kommunema. Även efter det att de av kommunema som har lägst resp. högst andel sådana bostäder har skurits bortvarierar denna andel . Av den andra boxen i diagrammet framgår attmedianvärdet för boende utan egen toalett är . Variationen är dockmycket stor; i en kommun saknar alla som bor i särskilt boende egen toalettmedan i en annan kommun har egen toalett. Den ttedje boxen visar att andelen boende som måstedela bostad/mm med annan än make/maka varierar i kommunema mellan O och . Färdtjänstär den service som flest äldre har tillgång till. Av diagrammet nedan framgårutvecklingen . Diagram: Aldersstandardiserade andelenfardtjänstberättigade personer av totala befolkningen i kommunema iåldersgruppen för . 1994/95:100 Bil. 0 5 10 15 2025303540 Medianvärdet för andelen äldre medfärdtjänsttillstånd ökade mellan och från till . Därefter kan endast en mycket svag minskning noteras. varspridningen mellan kommunema stor; i en kommun (max) hade drygt 38 %färdtjänst medan i en annan (min) . e)Bruttodriftkostnad per vård- och servicetagare EnligtSocialstyrelsens Ädelutvärdering har kostnadema för äldreomsorgen fördubblatsunder och ökat snabbare än den allmänna prisutvecklingen. Diagram: Bruttodriflkostnad per vård- och servicetagare itkr. 1994/95:100 Bil. Diagrammet redovisar spridningen mellan kommunemaav bruttodriftkostnaden per vård- och servicetagare . Kostnaden avsersamtliga vård- och servicetagare, dvs. både äldre och funktionshindradepersoner. Mediankostnaden var ca . Efter det att de 10 %av kommunema med högsta resp. lägsta kostnaden skurits bort varierade kostnadenmellan 135 000 och . Den maximalt högsta kostnaden per vård- ochhjälptagare var ca och den lägsta ca . Vadkan förklara dessa skillnader? Bl.a. följande faktorer spelar in. Personaltätheten,dvs. antal vård- och servicetagare per årsarbetare, ger det högsta utslaget. Ikommuner med många ensamstående (t.ex. storstäder) eller med ensidigtnäringsliv med utsatta yrken och åtföljande ohälsoproblem finns ett störrebehov av vård och service än riksgenomsnittet, även om man har mindre andel avbefolkningen i de äldsta åldrama. Även generösa respektive strikta behovsbedömningarsamt avgiftemas storlek torde påverka serviceefterfrågan och därmedbruttodriftkostnaden. Justörte ansvar för sjukhem och andra institutioner för långtidssjukvård som enkommun övertagit, desto högre är bmttodriftkostnaden per vård- ochservicetagare. Exempelvis har kommuner i norrlandslänen fatt ett större samlatansvar för sådan vård än kommuner i andra län. Vidare visar det sig att kommuner med högre ochväxande andel 85-åringar och äldre tenderar att ha en lägre kostnad pervårdtagare än kommunermed lägre andel och vice versa. En anledning kan vara att Prop.1994/95:100 kommuner med en stor och växande andel i de äldsta åldramaupplever Bil. 6 ett starkt tryck på sin äldreomsorg och därför meraktivt söker begränsa kostnadsutvecklingen. Kommuner med störte en andel vårdplatser köpta avlandstinget uppvisar en högre kostnad per vård- och servicetagare. Detsamma gäller för enskild vård. Vid en ökning avandelen vård- och servicetagare i enskild vård ökar den genomsnittligabruttodriftkostnaden per vårdtagare. Avslutningsvis kan konstateras att enligtSocialstyrelsens Ädelutvärdering har kommunemas produktivitetsutveckling föräldre- och handikappomsorgen varh positiv.Produktiviteten har ökat med över tidsperioden i sin helhet eller med1 % . En nedgång noterades för , men lyckadeskommunerna öka produktionen så att en liten men dock positiv produktivitetsutvecklingnåddes. Detovan redovisade siffermaterialet ger endast en fragmentarisk bild av läget ochutvecklingen inom äldreomsorgen, och måste naturligtvis kompletteras med annantyp av material som tex. uppföljningen av Ädelreformen. 1 rapporten och de nya styrsystemensom sammanställer på uppdrag av regeringen, sammanfattasprestationsutvecklingen inom äldreomsorgen på följande sätt. har antalet personer somfär social hemhjälp minskat, trots att de äldre blivit fler. Det har skett enomfördelning av resurser från de yngre pensionärema till de äldre och från demmed mindre hjälpbehov till dem med större. innehåll har förändratsmot mer vård och omsorg och mindre serviceinriktade insatser. Service i form avmatdistribution, telefonservice eller fotvård har minskat. Något fler äntidigare har dock fått trygghetslarm. Antalet boende i särskilda boendeformer har ökatunder , särskilt i gruppen , vilket sannoliktberor på utbyggnaden av särskilda boendeformer. Antal personer med färdtjänsttillstånd har minskatnågot medan antal enkelresor ökar. Färre personer åker mer. En utbyggnad avresandet med specialfordon (med plats för rullstol) har också skett. Kostnadema för äldre- och handikappomsorgen harökat både i fasta och löpande priser . 1991och , men ökar någotigen för . 1992sker till följd av de storaomställningarna i samband med Ädelreformen. Att produktivitetsförändringarnainte är mer positiva kan bero på att antalet mer omsorgsbehövande äldre harökat. De kräver mer vård och det är då vanligt med dubbelbemanning inomhemtjänsten. Omfattningen av detta framgår inte av nuvarande statistik och kandärför inte vägas in i prestationema. 1tabellen sammanfattas utvecklingen inom äldre- och handikappomsorgen åren1991-1993. 1994/95:100 Bil. Social hemhjälp/hemsjukvård Både antalet och andelen med hemhjälp har minskat i alla åldersgrupper och antalet hjälptimmar minskar. Förskjutning från serviceinsatser i riktning mot vård och omsorg. Antalet äldre som bor i särskilda boendeformer har ökat med mellan och . Andelen har ökat i varje åldersgmpp. Antal resor har ökat med . Andelen med färdtjänsttillstånd har ökat i åldersgmppen 90-w och minskat i övriga. Kostnadema har minskat. Färre antal med hemhjälp, fler i särskilda boendeformer och fler färdtjänstresor. Kostnadema är ungefär oförändrade i fasta priser. Produktiviteten har minskat till följd av de stora omställningama i samband med Ädel-reformen men ökar något . EG:sförsta äldreprogram genomfördes . Med anledning avEuropeiska året för äldre och för solidaritet mellan generationerna ,som avslutade det första äldreprogrammet, tillsatte regeringen en särskildkommitté med uppgift att samordna det svenska deltagandet. Med stöd avEES-avtalet deltog som observatörer i . Syftet med arbetet var att uppmärksamma den sociala dimensionen avEuropasamarbetet, att belysa äldres positiva bidrag i samhället, att stärkasolidariteten mellan generationerna samt att öka medvetenheten om den utmaningför samhället som en åldrande befolkning innebär. avlämnade delbetänkandet Borta bra men hemmabäst? Fakta om äldre i (SOU 1993:111) samt i samarbete medSocialvetenskapliga forskningsrådet rapponen Svensk äldreforskning, . avlämnade kommittén sitt slutbetänkande Gamla ärunga som blivit äldre (SOU 1994:39). 10 1994/95. Kommitténkonstaterar att det svenska genomförandet, med tonvikt på Prop. 1994/95:100temat Solidaritet mellan generationema, fick stort gensvar i kommuner. 6 organisationeroch myndigheter. I sina samlade bedömningar för kommittén bl.a. fram viktigasakfrågor inom äldreområdet som, utifrån svensk utgångspunkt, bör beaktas i detfortsatta europeiska samarbetet. De fakta om äldre i och om detgenerationsövergripande arbetet i som presenteras i betänkandena börenligt kommittén komma fill användning som utbildnings- och studiematerial. Kommittén anser vidare att den nämnda redovisningenav svensk äldreforskning bör kompletteras med en kartläggning av alläldreforskning som har en europeisk eller annan intemationeU anknytning.Regeringen har därför beslutat att ge ett sådant uppdragtill . Uppdraget skall redovisas senast den15 . Förslag till ett nytt femårigt äldreprogram inomEU, med planerad start , utarbetas inom kommissionen.Sverige deltar i förberedelsearbetet med nationella experter. Tyngdpunkten iEU:s nya äldreprogram kommer, som i det första, att ligga på erfarenhets- ochkunskapsutbyte. Utgångspunkten är den utmaning som står inför på grundav den snabbt växande andelen äldre i befolkningen. Inom EU finns 70miljoner personer . beräknas över 20 miljoner EU-invånare(beräknat utifrån medlemsländema ) vara . Ett slutligt förslag till nytt äldreprogram inom EUhar ännu ej lagts fram av kommissionen. I kommissionens vitbok om den framtidasocialpolitiken, antagen , aviseras dock att kommissionen inomkort kommer att föreslå fortsatta åtgärder inom EU för att möta utmaningamafrån en åldrande befolkning, bl.a. skall de aktiva pensionäremas roll belysas.Enligt tidigare uttalanden från olika företrädare för och institutioner inom EU(SOU 1994:39) kommer det europeiska samarbetet sannolikt att även fokuserafrågor om vård och omsorg för äldre, villkoren för äldre kvinnor, förebyggandeinsatser, den åldrande arbetskraften och övergången från arbete tillpensionering. Måloch inriktning för handikappolitiken Utgångspunktenför handikappolitiken är uppfattningen om alla människors lika värde och likarätt. Innebörden av detta är att personer med funktionshinder skall beredasmöjligheter att som andra vara med i samhällsgemenskapen och delta i olika aktiviteter.Strävan är att personer med funktionshinder - precis som andra medborgare -skall ges möjligheter att få en god utbildning, ha ett förvärvsarbete och etttryggt och värdigt boende, delta i olika fritids- och kulturaktiviteter osv.Målet för handikappolitiken är att uppnå full delaktighet och jämlikhet.Staten, kommunerna och landstingen är ytterst ansvariga för att de handikappolitiskamålen kan förverkligas. Under senare årtionden har levnadsvillkoren förpersoner med funktionshinder successivt kunnat förbättras. fördetta har varit utvecklingen av en generell välfärdspolitik. Den gene- Prop. 1994/95:100 rella välfärdspolitiken, i kombination med särskilt riktadehandikappoli- Bil. 6 tiska insatser och åtgärder för en ökadtillgänglighet, kommer även fortsättningsvis att utgöra gmndstenama ihandikappolitiken. I ett intemationellt perspektiv kan också konstateras attde svenska insatsema inom handikappområdet är väl utbyggda och att de häller enhög kvalitet. Handikapporganisationema utgör en viktig del avfolkrörelse-Sverige. Deras aktiva medverkan - såväl på lokal och regional somcentral nivå - har haft en avgörande betydelse för de förbättringar somåstadkommits. Organisationemas arbete har påverkat både synen på handikapp ochutformningen av de olika stödsystemen inom området. Staten, kommunema ochlandstingen har ett ansvar att se till att organisationema kan bedriva sittarbete med rimliga ekonomiska villkor. Handikappreformen har inneburh ett bättre socialt,praktiskt och ekonomiskt stöd till föräldrar med funktionshindrade bam. Mendet finns också bam som inte har så svåra och komplicerade handikapp och somdärför kanske inte på samma sätt uppmärksammas. Det gäller t.ex. bam med koncentrationssvårigheter,med motoriska problem, läs- och skrivsvårigheter m.m. Här behövs ökad kunskapoch bättte generella insatser i de reguljära verksamhetema, i bamomsorgen,skolan, habiliteringen och rehabiliteringen, för att de skall fä det stöd de behöver. Tyngdpunkten i senare års reform insatser inomhandikappområdet har legat på att förbätfra och utveckla det individuellastödet till personer med funktionshinder. måste ävenfrågor om tillgängligheten i miljöer och olika verksamheter ges ökad uppmärksamhet.Regeringen har därför i årets regeringsförklaring uttalat att åtgärder skallvidtas för att öka tillgängligheten för fimktionshindrade personer. De förslagsom lämnades i slutbetänkande Ett samhälle för alla (SOU1992:52) är en viktig utgångspunkt för regeringen i detta arbete. Det finns anledning att i detta sammanhang peka påde förslag till särskilda satsningar på reparations-, ombyggnads- ochtillbyggnadsåtgärder () som regeringen lade fram i propositionen om vissaekono-misk-polhiska åtgärder (prop. 1994/95:25). Innebörden av detta är bl.a.att sammanlagt satsas på uppmsming av skolor och andraoffenfliga lokaler, bl.a. för att öka tillgängligheten för personer med funktionshinder.Vidare satsas för ROT-in-satser i fråga om bostäder, sombl.a. innefattar tillgänglighetsskapande åtgärder. Regeringen bedömer att dessaROT-satsningar ger goda möjligheter att uppnå reella förbättringar när detgäller tillgängligheten i bebyggelsen. Utvecklingen inomhandikappområdet Prop. Medanledning av förslagen i propositionen 1992/93:159 om stöd och service tillvissa funktionshindrade beslutade om förbättrade stöd- ochserviceinsatser för personer med funktionshinder (bet. 1992/93:SoU 19, rskr.1992/93:321). Propositionen baserades främst på Handikapputredningensbetänkande Handikapp - Välfård - Rättvisa (SOU 1991:46). Det förbättrade stödetinom ramen för handikappreformen började genomgående att gälla den I januari1994. beslut innebär bl.a. att en särskildrättighetslag för personer med funktionshinder har införts, lagen (1993:387) omstöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Genom lagen har bl.a.personer med utvecklingsstöming och personer med stora och varaktigafunktionshinder fatt rätt till stöd- och serviceinsatser av olika slag. Isamband med att LSS trädde i kraft upphörde lagen (1985:568) om omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl. (omsorgslagen) och lagen (1965:136) om elevhem förvissa rörelsehindrade m.fl. (elevhemslagen) att gälla. Verksamheten medomsorger om utvecklingsstörda m.fl. enligt den tidigare omsorgslagen skall, medundantag för insatsen rådgivning och annat personligt stöd, successivt förasöver från landstingen fill kommunema. Överföringen skall vara slutförd senastden . För personer som inte fyllt och som bor ieget boende, eller hos familj eller anhörig har en stafligassistansersättning införts. Assistansersättningen är avsedd att täckakostnader för personlig assistans och skall lämnas till personer som har behovav personlig assistans under i genomsnitt mer än . Ärendenom statlig assistansersättning administteras av och deallmänna försäkringskassoma. Rätten till assistansersättning regleras i lagen(1993:389) om assistansersättning och i förordningen (1993:1091) omassistansersättning. Genom ett fillägg i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), HSL, har vidare sjukvårdshuvudmännen ålagts en skyldighet atterbjuda invånama habilitering, rehabilitering och hjälpmedel. För att påskyndautvecklingen inom habiliterings- och rehabiliteringsverksamheten samt inomhjälpmedelsförsörjningen har särskilda statliga stimulansbidrag inom områdenainförts. Avsikten är att sammanlagt skall utges istimulansbidrag till nämnda verksamheter . beslut innebär också att stödet till småoch mindre kända handikappgmpper byggs ut och samordnas. Inriktningen är atttillskapa ett flexibelt och dynamiskt system av olika kunskapscentrer, nätverkoch resurspersoner på riks- och regionnivå som skall svara för att personer somingår i dessa gmpper fär tillgång till kvalificerade specialistresurser.Socialstyrelsen har ålagts ett ansvar för särskilda informations- och uppföljningsinsatserinom området. I detta ansvar ligger bl.a. att bygga upp och administrera ensärskild kunskapsbank med inriktning på små och mindre kända handikappgmpper. Genom ett fillägg i socialtjänsfiagen (1980:620)har vidare kommuner- Prop. 1994/95:100 nas ansvar inom handikappområdetförtydligats. Lagändringen innebär Bil. 6 att kommunema fatt en uttaladskyldighet att göra sig väl förtrogna med levnadsförhållandena för personer medfunktionshinder och i den uppsökande verksamheten upplysa om socialtjänstensverksamhet inom handikappområdet. Kommunema har vidare fatt en skyldighet attplanera sina insatser för personer med funktionshinder. Inom ramen för handikappreformen har landstingengenom ett tillägg i HSL fatt en skyldighet att erbjuda döva m.fl gmppertolktjänst för vardagstolkning. För att underlätta utbyggnaden av tolktjänstenhar ett särskilt statsbidrag till verksamheten införts. Vidare har anslaget B2. Bidrag till vissa handikappåtgärder inom folkbildningen under åttondehuvudtiteln tillförts ytterligare medel till utbildning av teckentolkar ochtolklärare. Slutligen innebär handikappreform ävenförbättringar i stödet till föräldrar med funktionshindrade bam. Bl.a. harföräldrar med funktionshindrade bam under som omfattas av LSS fått enrätt . Dessutom har föräldrar till bam som fylh 16år men inte och som omfattas av LSS fatt rätt till tillfälligföräldrapenning om föräldem behöver avstå från att förvärvsarbeta för att vårdabamet på gmnd av sjukdom hos bamet. 1 vissa fall kan föräldrapenning utges tilldess bamet fyller . Regeringenuppdrog åt att i kontakt med bl.a.Riksförsäkringsverket följa upp och utvärdera handikappreformen. Resultatet avuppföljningsarbetet skall redovisas för regeringen. En slutligredovisning, som bl.a. skall innefatta en sammanfattande utvärdering avreformen, skall lämnas . Vidare uppdrog regeringen iseptember 1993 åt att göra en särskild kostnadsuppföljningangående handikappreformen. En första redovisning av detta uppdrag skall lämnastill regeringen . Särskilda medel har anvisats föruppföljningsarbetet. avlämnade en förstaredovisning av sitt uppföljningsarbete. Uppföljningsrapporten beskrivergenomförandet av huvuddelen av de olika delar som ingår i handikappreformen.Vidare anges hur det fortsatta uppföljnings- och utvärderingsarbetet kommer attbedrivas. I det följande redovisas huvuddragen i rapporten. Parallellt meddetta gör regeringen vissa kommentarer till uppföljningsresultaten. I rapporten konstaterar bl.a. atXpersonkretsen inom LSS enligt de inledande kartläggningar som styrelsen gjortinte tycks bli så omfattande som beräknades i den aktuella propositionen (prop.1992/93:159) och av . 1 propositionen uppskattades att ca100 000 personer skulle komma att omfattas av LSS. Förklaringar till detta kanenligt vara att uppsökande verksamhet och informationsinsatserännu är otillräckliga. pekar bl.a. på att det varit svårt attgöra bedömningar om personkretstill- hörighet i fråga ompersoner med psykiska stömingar, bam med funk- Prop. 1994/95:100tionshinder samt funktionshindrade . Styrelsen anmäler att Bil. 6 man även fortsättningsvis kommer att följa de problem som är förknippademed bedömingar om personkretsen. Det är enligt regeringens uppfattning svårt attredan nu dra några långtgående slutsatser när det gäller handikappreformen.LSS innebär stora förändringar i kommunemas handikappomsorg. Det är naturligtatt det inledningsvis finns en viss osäkerhet i tillämpningsfrågor, bl.a. vadgäller personkretsen. Det är viktigt att och länsstyrelsema påregional nivå fortsätter att följa sådana problem som rör personkretsen. Isammanhanget bör nämnas att enligt ett regeringsuppdragsärskilt skall följa hur psykiskt störda fär del av stöd och service enligtLSS. Regeringen vill vidare understryka vikten av att huvudmännen, i enlighetmed vad som sägs i 15 § LSS , genom t.ex. uppsökande verksamhet och andrainsatser informerar om mål och medel enligt LSS. Som redan nämnts innebär handikappreformen bl.a.att verksamheten med omsorger om utvecklingsstörda enligt den tidigareomsorgslagen, med undantag för insatsen rådgivning och annat stöd, successivtskall överföras till kommunema. skall huvudmannaskapsförändringenvara genomförd. Förändringen är mycket omfattande. Totalt handlar det omverksamhet som berör ca 37 000 omsorgstagare, med ca 30 000 anställda.Omsorgsverksamhetens sammanlagda årliga kostnad beräknas f n. uppgå till ca 12miljarder kronor. Enligt vad regeringen erfarit kommerhuvudmannaskapsförändringen /95 att ha genomförts i 16landsting. Detta innebär att det återstår att genomförahuvudmannaskapsförändringen i sju landstingsområden. Socialstyrelsenframhåller att förändringama i verksamheten till följd av överföringamahittills tycks vara små, utan några anmärkningsvärda negativa eller positivakonsekvenser. konstaterar vidare att avvecklingenav vårdhemmen för personer med utvecklingsstöming fortskrider och att det iaugusti 1994 fanns 2 100 personer kvar på vårdhem. Regeringen vill framhålla betydelsenav att avvecklingen av vårdhemmen fiillföljs.