prop · GH0375 · 1994-01-01 00:00:00 — Om en läkare tar över en befintlig läkarpraktik betalas inte något förhöjt arvode. Denna begränsning i tillämpnigen av paragrafens ersättningsbestämmelser bör komma till uttryck i lagtexten, som också bör ges en från redaktionell synpunkt något annorlunda utformning. Lagrådet förordar att paragrafen får följande lydelse: "Till en läkare som etablerat sig på en ort inom stödområdena 1 eller 2 enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd eller inom kommunerna i , i eller , eller i skall lämnas arvoden enligt 15 § med tjugo procents förhöjning. Vad nu sagts gäller dock inte om läkaren tagit över en motsvarande läkarpraktik. Arvodeshöjning enligt första stycket betalas av . från etableringen skall höjningen minskas ned till fem 27 § I paragrafen anges att regeringen meddelar föreskrifter för tillämpningen av lagen. I specialmotiveringen till paragrafen framhålls att lagen främst reglerar kommunala åligganden. Vidare sägs bl.a. att regeringen med stöd av 8 kap. 13 § regeringsformen (RF) har möjlighet att meddela verkställighetsföreskrifter på området. Paragrafen syftar till att påpeka att lagen avses bli kompletterad med dylika föreskrifter. I specialmotiveringen til 15 § framhålls bl.a. att de grundläggande bestämmelserna om läkarvårdsersättningens beståndsdelar och beräkningen av dessa finns i 15-21 §§. Avsikten är, sägs det, att regeringen, inom ramen för dessa bestämmelser, skall meddela verkställighetsföreskrifter med närmare bestämmelser i detta hänseende. Hänvisning görs här till 27 §. De bestämmelser om ersättning som i första hand synes aktuella för komplettering genom verkställighetsföreskrifter är de som återfinns i 15 och 16 §§. Av 15 § framgår - om avfattningen jämkas på sätt Lagrådet förordat * bl.a. att det är avsett att läkarvårdsersättning för viss åtgärd skall lämnas med ett belopp som utgör skälig ersättning för läkarens arbete och kostnader. I 16 § anges grunderna för beräkning av de olika arvodesnivåernas storlek. Vid föredragningen inför Lagrådet har upplysts att det är avsett att regeringen med utgångspunkt i dessa paragrafer skall utfärda verkställighetsföreskrifter som detaljerat skall ange bl.a. vilka ersättningsbelopp som skall betalas för förekommande vårdåtgärder. Det är här väsentligen fråga om en reglering av kommunala åligganden. Föreskrifter i ett sådant ämne skall enligt 8 kap. 5 § RF meddelas i lag. Enligt 8 kap. 13 § RF får regeringen emellertid genom förordning meddela föreskrifter om verkställighet av lag. Frågan är i detta lagstiftningsärende om de tilltänkta föreskrifterna kan anses endast "fylla ut" den föreslagna lagen. För att en föreskrift enligt 8 kap. 13 § skall få meddelas krävs nämligen enligt förarbetena till RF att den lagbestäm- melse som skall kompletteras är så detaljerad att regleringen inte tillförs något väsenligt nytt genom regeringens föreskrift. I verkställighets- föreskriftens form får således inte beslutas något som kan upplevas som ett nytt åliggande för enskilda eller som något som kan betraktas som ett tidigare ej föreliggande ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden (jfr prop. 1973:90 s. 211). Frågan om regeringen har möjlighet att genom verkställighetsföreskrifter komplettera materiella lagbestämmelser om skyldighet att utge vissa kostnadsersättningar har tidigare aktualiserats i ett flertal lagstift- ningsärenden. Det har då i regel varit fråga om bestämmelser på privaträttens område (8 kap. 2 § RF). har i dessa ärenden antagit lagar som inneburit att regeringen skulle utfärda närmare föreskrifter om storleken av vissa kostnadsersättningar trots att de lagråd som hörts i ärendena framfört invändningar angående regleringens förenlighet med RF (se t.ex. prop. 1976/77:123 s. 357 ff och s. 372, prop. 1977/78:142 s. 159 ff och s. 166 och prop. 1980/81:10 s. 329 ff). Mot den nu angivna bakgrunden och då det från praktiska synpunkter knappast kan göras några sakliga invändningar mot den nu föreslagna lagtekniska lösningen vill Lagrådet inte motsätta sig förslaget. Utformningen av 27 § bör emellertid jämkas så att det klart framgår att paragrafen endast utgör en upplysning om att regeringen meddelar verkställighetsföreskrifter. Även rubriken närmast före paragrafen bör ändras av samma skäl. Lagrådet förordar att rubriken närmast före 27 § ändras till "Verk- ställighetsföreskrifter" och att paragrafen ges följande lydelse: "Regeringen meddela verkställighetsföreskrifter till denna Förslag till lag om Lagrådet hänvisar till vad som anförts beträffande motsvarande paragraf i förslaget till lag om läkarvårdsersättning. Utdrag ur protokoll vid Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , P.Westerberg, Regeringen beslutar proposition 1993/94:75 Arvoden till privatprak- tiserande läkare och sjukgymnaster samt vissa ersättningar till sjukvårds- huvudmännen, m.m. 114 FörfattningsrubrikBestämmelserCelexnummer som inför,för bakom- ändrar, liggande upphäver ellerEG-regler upprepar ett normgivnings- bemyndigande Lag om ändring i2 kap. 1 § lagen (1962:381) om allmän försäkring 115