prop · GH0326 · 1994-01-01 00:00:00 — Detta innebär att en målsägande som för talan i ett mål om sexualbrott skall kunna beviljas allmän rättshjälp utan krav på att det finns särskilda skäl för allmän rättshjälp. Den nya ordningen torde framför allt få betydelse när det gäller våldtäktsbrott och andra grova sexualbrott. Skälen för ändringen har redovisats i avsnitt 6.2. Att rättshjälp i dessa fall endast kan beviljas om målsäganden för talan följer av den allmänna bestämmelsen i 6 § RHL. Detta innebär att en målsägande som för talan om skadestånd kommer att omfattas av bestämmelsen, liksom en målsägande som för talan om ansvar. Av reglerna i rättshjälpslagen följer vidare att det är som beviljar allmän rättshjälp i dessa fall. Myndighetens beslut kan överklagas till . Av bestämmelsen framgår också att allmän rättshjälp i utlandsärenden får beviljas en rättssökande som är bosatt här, om det finns särskilda skäl för rättshjälp. Bestämmelsen kommenteras i den allmänna motiveringen, avsnitt 6.2 En sådan situation kan exempelvis vara för handen när en målsägande vill föra talan utomlands i mål om ett annat allvarligt och integritetskränkande brott som inte motsvarar brott enligt 6 kap. BrB. Paragrafen, som är ny, reglerar de förmåner som kan utgå i rättsliga angelägenheter rörande brott mot den rättssökande som behandlas utomlands. Bestämmelsen gäller alltså inte enbart de fall där rättshjälp beviljas i mål om sexualbrott med stöd av det nya tillägget i 8 § första stycket 1, utan också i de fall allmän rättshjälp annars beviljas i rättsliga angelägenheter utomlands som rör brott. Enligt den nya bestämmelsen anses som kostnad för rättshjälpen den rättssökandes kostnader enligt 9 § andra stycket 1-4. Detta innebär att kostnader för biträde och utomprocessuell utredning kommer att omfattas i enlighet med gällande rätt men att också kostnader för den rättssökandes resa och uppehälle fortsättningsvis kommer att kunna ersättas i de nu aktuella ärendena. Däremot omfattas inte de kostnader eller den del av kostnaderna som täcks genom någon försäkring eller som ersätts av domstol eller annan myndighet i det land där den rättsliga angelägenheten prövas eller på annat sätt behandlas. Av bestämmelsen framgår också att rätten till ersättning för resa och uppehälle inte helt motsvaras av vad som gäller enligt 9 § andra stycket 4. Där anges att rätt till ersättning förutsätter att personlig inställelse ålagts den rättssökande. Som angetts i avsnitt 6.2 är en sådan ordning mindre lämplig i fråga om inställelser vid utländska dom- stolar. Förutsättningen för rätt till ersättning i dessa fall är i stället att målsäganden kallats till domstol eller annan myndighet i utlandet. Som redovisats i avsnitt 6.2 förutsätts biträdesförordnanden, även i de ärenden som berättigar till biträde med stöd av tillägget i 8 § första stycket 1, vara av begränsad omfattning. Detta innebär att biträdet som huvudregel får sköta ärendet från och i samband med inställelse för förhandling eller liknande anlita ett ombud på platsen. I vissa fall kan det dock vara berättigat att biträdet själv företar resor utomlands. kan det t.ex. vara ekonomiskt fördelaktigare att biträdet själv inställer sig vid förhandling i målet. I andra fall kan det visa sig omöjligt att hitta ett lämpligt platsombud som kan tillvarata målsägandens intressen. Det blir som kommer att besluta i de nu aktuella ärendena. Enligt 25 § RHL får dock biträdet besluta om utredning av mindre omfattning. 10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. Enligt den nya bestämmelsen har en i bosatt svensk medborgare, som i utlandet blivit utsatt för våldsbrott, rätt att av beskickning eller konsulat få ekonomiskt bistånd i anslutning till brottet om det behövs för att han skall kunna ta till vara sin rätt. I paragrafens första stycke avgränsas kretsen av biståndsberättigade till offer för våldsbrott. Som tidigare nämnts omfattas därmed bl.a. den som blivit utsatt för sexualbrott, misshandel eller rån. Av första stycket följer också att ekonomiskt bistånd till offer för våldsbrott endast ges för sådant biståndsbehov som uppstår i anslutning till brottet. De situationer bestämmelsen närmast tar sikte på är det biståndsbehov som kan uppstå i samband med polisanmälan av brottet och inledande polisförhör. I övrigt utgår rättsligt bistånd enligt reglerna i rättshjälpslagen. Det finns inte någon skyldighet för utlandsmyndigheterna att lämna bistånd med stöd av bestämmelsen om biståndet kan fås på annat sätt. I övrigt hänvisas till vad som sagts i avsnitt 6.3. Av andra stycket framgår att biståndet får omfatta kostnader för utredning och bevisning samt för ersättning till ombud eller tolk. Biståndet motsvarar i princip det bistånd som kan lämnas till bl.a. frihetsberövade personer enligt 4 §. Enligt den nya paragrafen skall den som erhållit bistånd med stöd av den nya bestämmelsen i 4 a § återbetala vad han mottagit endast i den mån det finns särskilda skäl. Detta innebär, som framgår av den allmänna motiveringen, att erhållet bistånd i princip är kostnadsfritt för den som utomlands blivit utsatt för våldsbrott. Sådana särskilda skäl som kan föranleda återbetalningsskyldighet finns exempel på i avsnitt 6.3. 10.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde Paragrafen har formulerats om och försetts med ett nytt stycke. Första stycket har delats in i punkter. Paragrafens nuvarande första och andra stycke motsvarar första och andra punkten. Ändringen är endast av redaktionell art. Tredje punkten, som har behandlats i avsnitt 4, är ny. Ändringen innebär att målsägandebiträde skall kunna förordnas även i mål om annat brott enligt än som tidigare angetts i bestämmelsen, om fängelse kan följa på brottet. Att rätten gäller även vid försöksbrott och vid förberedelse och stämpling samt medverkan till brott framgår av att inga brott enligt undantagits i lagtexten. De förutsättningar som gäller för att förordna biträde enligt den nya bestämmelsen motsvarar de som gällde enligt 1 § andra stycket före lag- ändringen , nämligen om det med hänsyn till målsägandens personliga förhållanden och andra omständigheter kan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov av biträde. Förutsättningarna är således annorlunda formulerade än i andra punkten där målsägandens personliga relation till den misstänkte ensam kan motivera ett biträde. Lagtextens utformning markerar att förordnande av biträde enligt den nya punkten skall ske med restriktivitet. Brottet skall i det enskilda fallet ha varit av kvalificerat slag och inneburit en svår kränkning av offret. Vidare skall bevisläget och det processuella läget i övrigt vara sådant att man kan räkna med att målsäganden kommer att utsättas för ingående eller pressande förhör. Ytterligare gäller att målsägandens fysiska eller psykiska tillstånd skall vara sådant att målsäganden kan antas ha väsentlig nytta av ett juridiskt biträde (jfr prop. 1987/88:107, s. 38). Om målsäganden har eller har haft en nära relation till den misstänkte, är detta också en omständighet som skall beaktas i sammanhanget. Andra omständigheter av personlig art som kan ha betydelse för om målsägandebiträde skall förordnas kan vara förståndshandikapp, sjuklighet, depressioner till följd av brottet, beroende ställning i t.ex. arbetslivet eller i förhållandet mellan elev och lärare eller att målsäganden är särskilt gammal eller ung (jfr prop. 1989/90:158, s. 11). Exempel på typer av brott där det kan bli aktuellt att förordna målsägandebiträde med stöd av den nya tredje punkten är utpressning, bedrägeri, stöld, skadegörelse, övergrepp i rättssak, våld och hot mot tjänsteman i vissa fall samt vissa brott enligt 13 kap. BrB, såsom mordbrand. Ändringen i andra stycket innebär att ett målsägandebiträde får förordnas i högre instans om domen överklagats i ansvarsdelen, dvs. i skuld- eller påföljdsfrågan, av åklagaren eller den tilltalade. Liksom tidigare gäller att målsägandebiträde inte får förordnas i högre rätt, om endast målsäganden överklagat domen. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.3. Det sista ledet i bestämmelsen har tagits bort och, med viss justering, förts in i 1 § andra stycket. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om målsägandebiträdets uppgifter, har delats in i två stycken. Första stycket motsvarar första meningen i nu gällande lydelse. I andra stycket första meningen, som motsvarar andra meningen i nuvarande lydelse, har en omformulering gjorts. Enligt denna skall målsägandebiträdet bistå målsäganden med att föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, om detta inte görs av åklagaren. Den nya formuleringen innebär ingen ändring i sak utan innebär endast en markering av målsägandebiträdets skyldigheter i denna del. De är också en anpassning till den tillämpning bestämmelsen fått, nämligen att det huvudsakligen är målsägandebiträdet som bistår målsäganden med skadeståndstalan i brottmålsrättegången. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.1. Om målsägandens talan om enskilt anspråk avskilts enligt 22 kap. 5 § RB för att handläggas som särskilt mål enligt reglerna för tvistemål, skall målsägandebiträdet ta tillvara målsägandens intressen även i det målet, om inte målet skall handläggas som ett s.k. småmål enligt 1 kap. 3 d § RB. Detta framgår av andra stycket. Något särskilt förordnande för biträdets behörighet i detta hänseende behövs inte. Som framgår av den allmänna motiveringen, avsnitt 5.2, skall målsägandens rätt till bistånd i det avskilda skadeståndsmålet gälla endast i de fall målsäganden redan från början, dvs. i brottmålet, har ett målsägandebiträde förordnat för sig, men där skadeståndstalan senare avskiljs med stöd av det nämnda lagrummet i . Ändringen innebär alltså inte att det kan bli fråga om att förordna målsägandebiträde i tvistemål om enskilt anspråk i anledning av brott för den som inte har målsägandebiträde förordnat för sig i brottmålet. I sistnämnda fall får målsäganden i stället ansöka om allmän rättshjälp med biträdesförordnande. Ändringen omfattar inte heller mål som avskilts från brottmålet på annan grund än den angivna, t.ex. på grund av att åklagaren har lagt ned åtalet eller att domstolen har avvisat åtalet. Biträdets behörighet omfattar inte heller skadeståndsfrågor i övrigt, t.ex. talan hos eller krav mot försäkringsbolag. Därmed kan domstolen även fortsättningsvis besluta i alla frågor som rör målsägandebiträde. Tillägget innebär ingen ändring av biträdets processuella ställning eller uppgifter i övrigt. Av tillägget i andra stycket framgår också att målsägandebiträdets uppgifter kvarstår när en fråga om enskilt anspråk har överklagats till högre rätt oberoende av vem som överklagat domen i skadeståndsdelen. Den nya bestämmelsen blir tillämplig såväl när tingsrättens dom i ett brottmål överklagas endast beträffande enskilt anspråk som när domen i ett sådant mål som avskilts med stöd av 22 kap. 5 § RB överklagas. I sistnämnda fall gäller undantag för mål som i tingsrätten handlagts som ett s.k. småmål. Ändringen tar sikte på de fall där målsägandebiträde redan från början förordnats i brottmålet. I övrigt hänvisas till avsnitt 5.3. Enligt bestämmelsen i 6 § lagen om målsägandebiträde ersätts målsägandens uppkommande kostnader för bevisning och utredning med anledning av talan om enskilt anspråk i samma utsträckning som om målsäganden beviljats allmän rättshjälp med anledning av sådan talan. Om målsäganden biträds av ett målsägandebiträde i ett tvistemål där målsägandebiträdets uppgift kvarstår skall målsäganden enligt ett tillägg till 6 § också ha rätt till ersättning för resa och uppehälle i samband med inställelse inför domstol i samma utsträckning som om målsäganden beviljats allmän rättshjälp med anledning av en sådan talan. Den nuvarande bestämmelsen i 8 § lagen om målsägandebiträde omfattar inte sådana kostnader för målsägandebiträde som uppkommer i ett tvistemål. Genom ett tillägg framgår att bestämmelserna i 18 kap. RB om ansvar för motparts rättegångskostnader också gäller kostnader enligt lagen om målsägandebiträde i mål som handläggs som tvistemål och där målsägandebiträdets uppgifter kvarstår enligt 3 § andra stycket. Frågan har behandlats i den all- männa motiveringen, avsnitt 5.4. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår att anta förslagen till 1. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429), 2. lag om ändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m., 3. lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde. Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. 12 Sammanfattning av promemorian Ds 1992:24 I höstens regeringsförklaring sägs att brottsoffrens ställning skall stärkas. Förslagen i denna promemoria är ett led i regeringens arbete på detta område. I promemorian föreslås att möjligheterna att få målsägandebiträde utvidgas. Förutom de mål om brott som enligt gällande rätt berättigar målsäganden till målsägandebiträde, bl.a. mål om sexualbrott, misshandel, olaga hot och rånbrott, föreslås nu att målsägandebiträde skall kunna förordnas i mål om samtliga brott enligt , om fängelse kan följa på brottet och om det med hänsyn till målsägandens personliga förhållanden och andra omständigheter kan antas att måls- äganden har ett särskilt starkt behov av biträde. Den föreslagna regeln är avsedd att fånga upp sådana fall där det nu inte går att förordna målsägandebiträde, men där brottet, förundersökningen och rättegången i det enskilda fallet kan antas så påfrestande för målsäganden att det är rimligt att denne får stöd och hjälp av ett målsägandebiträde. Det föreslås också att målsägandebiträdets uppgifter att ta tillvara målsägandens intressen i mål om skadestånd skall vidgas. Om målsäganden för talan om skadestånd i ett brottmål där målsägandebiträde har förordnats, skall målsägandebiträdets förordnande också omfatta målsägandens intressen i skadeståndsmålet, även om detta avskiljs av domstolen för att handläggas som ett särskilt tvistemål. Undantag görs endast för sådana mål som rör värden under ett halvt basbelopp och som därför skall handläggas som s.k. förenklade tvistemål. Dessutom föreslås att målsägandebiträdet i större utsträckning skall kunna bistå målsäganden om denne fullföljer skadeståndstalan till högre rätt. En konsekvens av de nu föreslagna ändringarna blir att målsäganden, om denne har fått målsägandebiträde förordnat för sig i brottmålet, i vissa avskilda och överklagade mål om enskilt anspråk i anledning av brottet inte längre blir hänvisad till att söka allmän rättshjälp för att få stöd och hjälp i den rättsliga angelägenheten. I promemorian föreslås vidare utökade möjligheter till allmän rättshjälp åt brottsoffer i angelägenheter som prövas eller på annat sätt behandlas utom riket. En målsägande som för talan i mål om brott som motsvarar brott enligt 6 kap. , dvs. sexualbrott, skall i princip alltid kunna få allmän rättshjälp i mål om sådant brott som behandlas utomlands. I rättshjälpslagen föreslås också en helt ny paragraf, som reglerar vilka förmåner som kan utgå i utlandsärenden som rör rättsliga ange- lägenheter i mål om brott. Enligt gällande rätt ersätter rättshjälpen endast kostnader för biträde och utomprocessuell utredning i utlands- ärenden. föreslås att också målsägandens inställelsekostnader skall kunna ersättas. Rätten till ersättning görs dock subsidiär i så måtto att kostnaderna skall ersättas endast i den mån de inte täcks av någon försäkring eller ersätts av den utländska myndigheten eller domstolen. Enligt förslaget skall de vidgade förmånerna inte enbart gälla de målsägande som fått rättshjälp i mål om sexualbrott med stöd av det nya tillägget, utan också omfatta andra som fått allmän rättshjälp, om den rättsliga angelägenheten behandlas utomlands och rör mål om brott. För att stärka brottsoffrets ställning i samband med det inledande förfarandet när brottet begås utomlands föreslås ändringar i lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. En i bosatt svensk medborgare, som i utlandet blivit utsatt för våldsbrott, skall enligt förslaget ha rätt att av beskickning eller konsulat få sådant ekonomiskt bistånd i anslutning till brottet som behövs för att denne skall kunna ta till vara sin rätt. I lagtexten nämns att biståndet får omfatta kostnader för utredning och bevisning samt för ersättning till ombud eller tolk. Den närmare tillämpningen av bestämmelsen förutsätts ske genom föreskrifter som senare meddelas av . Erhållet bistånd blir i princip kost- nadsfritt för den drabbade. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till Lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde Härigenom föreskrivs att 1, 3, 6 och 8 §§ lagen (1988:609) om målsägandebiträde skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 I mål om brott När förundersökning enligt 6 kap. har inletts skall skall, ett särskilt biträde sedan för- för målsäganden undersökning har (målsägandebiträde) inletts, ett förordnas i mål om särskilt biträde 1. brott enligt 6 för målsäganden kap. , (målsägandebiträde) om det inte är förordnas, om det uppenbart att inte är uppenbart målsäganden saknar att målsäganden behov av sådant saknar behov av biträde, sådant biträde. 2. brott enligt 3 Om det med hänsyn eller 4 kap. till målsägandens , på personliga relation vilket fängelse kan till den misstänkte följa, och brott eller andra om- enligt 8 kap. 5 ständigheter kan eller 6 § antas att måls- eller äganden har behov försök, förberedelse av biträde skall, eller stämpling till sedan sådant brott, om det förundersökning har med hänsyn till inletts, målsägandens person- målsägandebiträde liga relation till förordnas även i den misstänkte eller mål om andra omständigheter 1. brott enligt 3 kan antas att eller 4 kap. målsäganden har , på behov av sådant vilket fängelse kan biträde, följa, 2. brott enligt 8 3. annat brott kap. 5 eller 6 § enligt , eller på vilket fängelse försök, för- kan följa, om det beredelse eller med hänsyn till stämpling till målsägandens sådant brott. personliga för- hållanden och övriga omständigheter kan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov av sådant biträde. 3 § Målsägandebiträde Målsägandebiträde skall ta till- skall ta tillvara vara målsägandens målsägandens intressen i målet intressen i målet samt lämna stöd och samt lämna stöd och hjälp till hjälp till målsäganden. 1Senaste lydelse 1990:999. Nuvarande lydelse Målsägandebiträdet skall bistå biträdets uppgift målsäganden med att ingår inte attbistå föra talan om målsäganden med att enskilt anspråk i föra talan om anledning av enskilt anspråk i brottet, om detta anledning av inte görs av brottet, om detta åklagaren. Sådant görs av åklagaren. bistånd skall lämnas även om talan avskilts för handläggning som tvistemål med stöd av 22 kap. 5 § , såvida inte målet handläggs enligt 1 kap. 3 d § . Målsägandebiträdets uppgift kvarstår också när en fråga om enskilt anspråk överklagats till högre rätt. 6 § Om ett Om ett målsägandebiträde målsägandebiträde förordnas, ersätts förordnas, ersätts målsägandens målsägandens där- därefter efter uppkommande uppkommande kostnader för kostnader för bevisning och bevisning och utredning med utredning med anledning av talan anledning av talan om enskilt anspråk om enskilt anspråk och, i mål som i samma enligt 3 § andra utsträckning som om stycket handläggs målsäganden som tvistemål, för beviljats allmän resa och uppehälle i rättshjälp med samband med anledning av en inställelse inför sådan talan. domstol, i samma utsträckning som om målsäganden beviljats allmän rättshjälp med anledning av en sådan talan. 8 § Bestämmelserna i i 31 31 kap. rätte- kap. rät- gångsbalken om tegångsbalken om skyldighet för den skyldighet för den tilltalade eller tilltalade eller annan att till annan att till staten återbetala staten återbetala kostnader som en- kostnader som enligt ligt rättens beslut rättens beslut betalas av allmänna betalas av allmänna medel gäller även i medel, liksom fråga om kostnader bestämmelserna i 18 enligt denna lag. kap. rättegångs- balken om ansvar för motparts rättegångskostnader, gäller även i fråga om kostnader enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . 56 2 Förslag till Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Härigenom föreskrivs beträffande rättshjälpslagen (1972:429)1 dels att 8 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 b §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 §2 Allmän rättshjälp får ej beviljas 1. i angelägenhet 1. i angelägenhet som skall prövas som skall prövas eller på annat sätt eller på annat sätt behandlas utom behandlas utom riket; rättshjälp riket, om ej den får dock beviljas en rättssökande är rättssökande som är bosatt här och bosatt här, om särskilda skäl sökanden är föreligger för målsägande och saken rättshjälp, gäller ett brott som motsvarar brott enligt 6 kap. eller om det annars finns särskilda skäl för rättshjälp, 2. utlänningar som varken är eller tidigare varit bosatta här, om det inte finns särskilda skäl för rättshjälp, 3. den som är eller har varit näringsidkare i angelägenhet som har upp- kommit i hans näringsverksamhet, om det inte finns skäl för rättshjälp med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans ekonomiska och personliga förhållanden och omständigheterna i övrigt, 4. i fråga om anspråk som överlåtits till den rättssökande, om överlåtelsen kan antagas ha ägt rum i syfte att åstadkomma fördel vid prövning av begäran om rättshjälp, 5. för upprättande av självdeklaration, 6. för upprättande av äktenskapsförord, testamente eller gåvohandling, 7. i angelägenhet rörande bodelning, om det inte med hänsyn till boets beskaffenhet och makarnas eller sambornas personliga förhållanden finns särskilda skäl för rättshjälp, 8. om frågan om rättshjälp kan anstå till dess en annan rättslig angelägenhet, vari anspråket stöder sig på väsentligen likartad grund, har avgjorts slutligt, 9. ägaren eller tidigare ägare av en fastighet eller en byggnad i angelägenhet som avser fastigheten eller byggnaden, om han har eller borde ha haft rättsskyddsförsäkring eller något annat liknande rätts- 1Lagen omtryckt 1983:487. 2Senaste lydelse 1989:360. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse skydd som omfattar angelägenheten och något annat inte följer av andra stycket,10. i angelägenhet rörande trafikskadeersättning enligt trafikskadelagen (1975:1410) eller rörande skadestånd som kan betalas från en föreliggande ansvarsförsäkring; dock får rättshjälp beviljas den skadelidande om angelägenheten är anhängig vid domstol eller rör enbart annan skada än personskada, 11. den som ej har befogat intresse av att få sin sak behandlad. I fall som avses i första stycket 9 får rättshjälp beviljas när den rättssökandes egna kostnader i angelägenheten har uppgått till minst det basbelopp som anges i 6 § första stycket. Därvid beaktas endast kostnader av sådant slag som kan antas komma att betalas från den rättssökandes rättsskydd eller, om något sådant inte finns, kostnader som avses i 9 § andra stycket. I fråga om visst slag av ärenden som är talrikt förkommande och normalt av enkel beskaffenhet kan regeringen förordna att allmän rättshjälp ej skall beviljas. Under förutsättning av ömsesidighet kan regeringen förordna att medborgare i en viss främmande stat och den som, utan att vara medborgare i den staten, är bosatt där skall vara likställd med svensk medborgare i fråga om allmän rättshjälp. 9 b § I fråga om kostnader för rätts- hjälp i sådana rättsliga angelägen- heter rörande brott som behandlas utom riket gäller bestäm- melserna i 9 § andra stycket 1-4. Detta gäller dock endast i den mån kostnaderna inte täcks genom någon för- säkring eller ersätts av någon utländsk myn- dighet eller domstol.