prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — Vi föreslår att medel till dessa utgifter /96 beräknas fill . till Allmäntbidrag till hälso- och sjukvården för /96 anvisar ettreservationsanslag på . 9 1994/95. 1 saml Nr 100. Omsorg om äldre och personer med Prop. Måloch inriktning för äldreomsorgen *att äldre människor med behovav service, omsorg och vård skall fä sina behov tillgodosedda *att äldre skall ges möjlighetatt själva bestämma över sin livssituation och det sätt på vilket omsorgen ges Ålderspensionärema i - ca 1,5 miljonermänniskor - utgör i likhet med resten av befolkningen en tämligen heterogengrupp med avseende på bl.a. hälsa, ekonomiska resurser och kulturell bakgrund.En generell beskrivning av äldregruppens livssituation visar en övervägandeljus bild. Det stora flertalet behåller hälsan högt upp och ärväl-integrerade inom familjekretsen och i samhällslivet. Flertalet äldre klararsig också utan särskilda insatser från samhällets sida. Med stigande ålderfilltar dock ålderskrämpoma och olika slag av demenssjukdomar blir alltvanligare förekommande. Även om den generella bilden av de äldres livssituationär ljus, finns inom äldregruppen de vars fysiska och psykiska hälsa samtlivssituation i övrigt innebär behov av omfattande och kvalificerade omsorgs-och vårdinsatser. Mot bakgrund av de dramatiska förändringar somskett inom äldreomsorgen både vad avserbefolkningsutveckling, resursutbyggnad, stmktur- och organisationsförändringarvill regeringen betona behovet av en fortsatt utveckling och förbättring aväldreomsorgens organisation och kvalitet. Ädel-reformen har ökat förutsättningamaför helhetssyn, bättre kontinuitet och flexibilitet och därmed en effektivareresursanvändning. Relativt minskande resurser i förhållande tillbefolkningsutvecklingen ställer allt större krav på ökad samordningmellan huvudmännen och på utveckling av kvaliteten inom äldrevården. 1 synnerhetmåste detta vara utgångspunkten för omsorgen om de allra äldsta och för dem medomfattande behov av samordnade insatser från alla delar av vårdkedjan.Helhetssyn på äldreområdet innebär också att ta tillvara den resurs somanhöriga utgör genom att utveckla och förbättra samhällets stödinsatser fördenna grupp. GenomÄdel-reformen, som genomfördes , har kommunema fatt ettsammanhållet ansvar för äldreomsorgen. Detta ansvar innebär bl.a. att kommunemafr.o.m. övertog ansvaret för lokala sjukhem och andra verksamheter förlångtidssjukvård med sammanlagt 31 000 platser. Ett särskilt betalningsansvarinfördes för medicinskt färdigbehandlade patienter inom somatisk korttidssjukvårdoch geriatrisk vård.Kommunema övertog också ansvaret för dagverksamheter, för Prop.1994/95:100 sjukvårdsinsatser i dessa samt i särskilda boendeformer för serviceoch Bil. 6 vård samt gavs en befogenhet att svara för hemsjukvården iordinärt boende. Regeringen uppdrog åt Socialstyrelsenatt följa och utvärdera Ädel-reformen. I oktober 1993överlämnade - Årsrapport 1993:8. Avdenna uppföljning, som omfattar Ädel-reformens första ,framgår att det allmänna omdömet om reformen var positivt och att genomförandetvarit betydligt mindre problemfyllt än befarat. Förväntningama på reformenhade i många avseenden infriats. Det kommunala betalningsansvaret hade t.ex.medfört en drastisk minskning av antalet medicinskt färdigbehandlade. Desärskilda statsbidragen för utbyggnad av gmppboende och andra äldreboendeformermedförde en påtaglig ökning av antalet platser/lägenheter. På några områden pekadespå problem, framförallt vad avsåg fortsatt oklarhet mellan huvudmännen omansvaret för rehabiliteringsinsatser och för hjälpmedelsförsörjningen. överlämnade ytterligareen årsrapport avseende den fortsatta uppföljningen av Ädel-reformen(Ädelreformen -Årsrapport 1994:13). Arbetet att följa och utvärdera reformenföljer i stort sett samma mönster som . Ett tjugotal studier/projekt,som avser att följa olika aspekter på och konsekvenser av reformen, utgör basenför den nu redovisade årsrapporten. I rapporten sammanfattas en rad olikadelstudier och ambitionen har varit att beskriva Ädel-reformens konsekvensermed vårdkedjan som förebild. I det följande redovisas intryckoch bedömningar från några av de områden som mer direkt kan hänföras tillkonsekvenser av Ädel-reformen. sammanfattande karakteristikfrån årets uppföljning är att slutsatsema har fördjupats ochpå vissa områden skärpts. På områdena rehabilitering och hjälpmedelsförsörjningskapar oklarheter i ansvarsfördelningen mellan huvudmännen fortfarande problem.Före Ädel-reformen fungerade rehabiliteringen av de äldre genom en kedja avinsatser inom akutsjukvården, den geriatriska vården och primärvården. Efter reformenär denna vårdkedja bmten och det dubbla ansvaret kräver samstämmighet mellankommuner och landsting i resursuppbyggnad, arbetssätt och arbetsfördelning.Förändrad organisation och minskade resurser inom den geriatriska vården ikombination med att flertalet av kommunema ännu inte utvecklat sin del avrehabiliteringsverksamheten visar sig i problem på många olika områden. När det gäller hjälpmedelsförsörjningen är detsvårt att avgöra vad som är effekter av Ädel-reformen och vad som beror på nyaorganisationsformer i kommunema och landstingen. Redan före Ädel-reformen varhjälpmedelsverksamheten splittrad och den trend som beskrevs i förta åretsÄdel-rapport har inte förändrats. Enligt läggs alltför storvikt vid vem som har kostnadsansvar för ett visst hjälpmedel, vem som skall"ordinera" vad och alltför många gränser av olika slag hindrar ellerförsvårar samarbetet kring brukaren. Ett annat problem som också bottnar i brister isamverkan mellan olika Prop. 1994/95:100 vårdgivare och vårdnivåer är attvårdplaneringen i enskilda ärenden Bil. 6 ibland tycks fungera dåligt. Dettatorde ha många orsaker, bl.a. de allt kortare vårdtidema inom akutsjukvården,brister i informationsöverföring, avsaknad av rutiner eller organisatoriskahinder. Brister i vårdplaneringen kan vara en bidragande orsak till probleminom såväl rehabiliteringen som hjälpmedelsverksamheten. Ädel-reformens "tyngsta" inslag handladeom det kommunala övertagandet av sjukhemmen. Eniigt underlag från årets studierutgör sjukhemmen i allmänhet en väl fungerande länk i äldreomsorgskedjan.Läkarförsörjningen är tillfredsställande och uppvisar inte några skillnaderjämfört med föregående år. Däremot finns kvarstående kvalitetsbrister specifiktinom sjukhemsverksamheten men brister avseende den medicinska kvalitetenförekommer också inom övriga särskilda boendeformer. Det finns fortfarandealltför många patienter med trycksår, kvarliggande katetrar och omfattandemedicinkonsumtion. konstaterade i förra årets rapport att detfanns oroväckande stora skillnader i kvalitet och innehåll mellan olikasjukhem. Dessa skillnader kvarstår. I årets studie har SPRI granskat bl.a.konsumtionen av olika läkemedel hos dem som bor på sjukhem. När det gällerandelen boende som ordinerats något lugnande läkemedel redovisas enspridning från O till mellan avdelningama och när det gäller trycksårligger variationsvidden mellan O och . slutomdöme om Ädel-reformenskonsekvenser är att den har skapat bättre möjligheter för kommunema atteffektivisera äldreomsorgen och att den somatiska korttidssjukvården samtidigthar kunnat effektiviseras. På några av de områden som rör samverkan mellanhuvudmännen - rehabilitering, hjälpmedel och hemsjukvård - finns kvarståendeproblem. När det gäller kvaliteten på medicinska insatser och omvårdnad inomframförallt sjukhemsvården krävs ökade ansträngningar från kommunema. Ädel-reformen genomfördes sedanoch rapport konstaterade att möjligheterna attbeskriva och värdera reformens konsekvenser är något begränsade. Det är svårtatt veta vad som är specifika effekter till följd av reformen och vad somsammanhänger med andra förändringar i samhället eller i övrigt på äldreområdet.Reformens eventuella effekter sammanblandas ibland med sådana som beror på heltandra faktorer, t.ex. sådana som mer sammanhänger med den samhällsekonomiskautvecklingen. Möjligheten att jämföra situationen före och efter reformens genomförandebegränsas av brist på uppgifter bakåt i tiden. Det visade sig också svårt attfinna underlag för generella slutsatser om reformens konsekvenser. Ädel-reformenseffekter påverkas till stor del av lokala förhållanden, vilket gör det svårtatt dra slutsatser i ett nationellt perspektiv. konstateradehösten 1993 att den "genomsnittliga" bilden av Ädel-reformen kan blinågot av en konstruktion som döljer både positiva exempel och mer negativaaspekter och brister. Regeringenkan efter de tre gångna åren konstatera att Ädel-reformen Prop.1994/95:100 och dess verkningar i än högre grad torde samverka med enmängd Bil. 6 andra förändringar i samhället och på äldreomsorgsområdet.Ett mycket påtagligt faktum är bl.a. att Ädel-reformen genomförts under en tiddä kommunemas ekonomi försämrats och då även äldreomsorgen fatt mindreresurser. Med utgångspunkt från genomgånginte bara av Ädel-reformens effekter utan också av äldres situation i stort görregeringen följande bedömning av utvecklingen inom äldreområdet. Äldreomsorgensomfattning på nationell nivå har minskat sett i relation till befolkningsförändringarna.Lokala studier från bl.a. visar dock att det mesta tycks fungera brainom och annan äldreomsorg. Intervjuer med tjänstemän, vårdtagareoch vårdpersonal visar att de flesta är nöjda eller nästan nöjda medäldreomsorgen i stort och med hemtjänst/ hemsjukvård. Behovsbedömningama harblivit bättre men också mer strikta. De som redan är inne i systemet tyckskunna fä omfattande hjälpinsatser och en hjälp som man oftast ger höga betyg.För helt nytillkomna vårdtagare tycks däremot tröskeln vara högre och detkrävs mer uttalade behov av personlig omsorg för att fä hjälp från . Regeringen vill i detta sammanhang särskilt lyftafram anhöriginsatserna. Anhöriga svarar i hög grad för omsorgsinsatser tilläldre och yngre personer med funktionshinder. Det finns tecken som tyderpå att familjen och andra närstående fatt en allt mer betydanderoll som vårdgivare. Det är dock viktigt att påpeka att anhörigas insatserskall ske i frivilliga former och inte vara påtvingade till följd av brister iden kommunala vården. (dir. 1991:50) har utförligtbelyst frågan om anhörigas insatser och samhällets ansvar att ge dennabetydelsefulla resurs inom äldre- och handikappomsorgen stöd och avlastning. 1kommitténs slutbetänkande Ny socialtjänstlag (SOU 1994:139) föreslås en nylagbestämmelse som syftar till att ge kommunema ett tydligare ansvar attstödja anhöriga. En annan betydelsefull resurs är det arbete somfrivilliga organisationer utför. De frivilliga organisationema skall enligtregeringens uppfattning ses som ett viktigt komplement till den verksamhet somkommunema och landstingen bedriver. har i ovan nämnda betänkandeförslagit en ny bestämmelse i socialtjänstlagen som innebär att det frivilligasociala arbetet bör stödjas. Flyttning till särskilda boendeformer utgör ettstort steg i en människas liv och i det längsta vill de flesta klara sig hemmai sin invanda miljö. Ett viktigt syfte med Ädel-reformen var att undvikaflyttningar av äldre mellan huvudmännen och mellan olika boende- och vårdformeri den s.k. "vårdtrappan". Det betonades att service och vård skulleflytta till den äldre. Ädel-reformen kan sägas ha gett större valmöjlighetergenom att det nu samlade kommunala resursutbudet blivh rikare och mer omfattandeoch att kommunema förfogar över både medicinsk och social kompetens i detsärskilda boendet. Ett samlat huvudmannaskap ger nu förutsättningar att anpassavärd och omsorg efter den boendes och inte organisationens behov. Statsbidragenför nybyggnad och ombyggnad av särskilda boendefor- Prop. 1994/95:100 mer harresulterat i ert nettotillskott med ca 7 000 bostäder vilket till- Bil. 6sammans med tidigare års nytillskott torde ha skapat goda förutsättningar förkommunema att tillgodose behovet av särskilt boende. En kraftfull utbyggnad avsärskilda boendefomier fär dock inte ske på bekostnad av möjlighetema tillkvarboende i det egna hemmet. Tillgången till hemtjänst, hemsjukvård ochhjälpmedel av god kvalitet måste säkras, liksom en god tillgänglighet ibostaden. Regeringen konstaterar vidare att det kommunalabetalningsansvaret för medicinskt färdigbehandlade - ett tidigare oprövatekonomiskt styrsystem - har inneburit fortsatt minskning av antalet medicinsktfärdigbehandlade patienter. Denna fortsatta minskning i kombination medkortare vårdtider inom korttidssjukvården ställer dock ökade krav på resurseroch kompetens inom andra delar av vårdkedjan. På grundval av de resultat från olika studier somredovisas i kan regeringen konstatera att detfinns kvarvarande kvalitetsbrister och samordningsproblem inom olika delar aväldreomsorgen. Motsvarande kritik, främst mot brister i det medicinska omhändertagandetmen också kring oklarheter på rehabiliteringsområdet, ledde tillatt ett särskilt anslag på för utveckling av kvaliteten iäldrevården tillskapades; projektet. Regeringen har erfarit attSocialstyrelsen fördelat medel till en mängdutvecklingsprojekt som berört flera av de områden som hade och fortfarandeuppvisar brister. På rehabiliteringsområdet kan noteras ett ökat intresse ochansvarstagande från kommunema och på några håll har kommuner och landstingbeviljats utvecklingsmedel för gemensamma rehabiliteringsprojekt. Regeringen konstaterar att det delade ansvaret pårehabiliteringsområdet alltjämt skapar vissa problem för huvudmännen. Allmäntsett handlar rehabilitering och ett rehabiliterande arbetssätt om att alladelar av vårdkedjan måste samarbeta för att den enskilde skall kunna uppnå ochbehålla bästa möjliga funktionsförmåga och undvika onödigt beroende av omsorgoch vård och kanske en förtida flyttning från det egna boendet. För personersom insjuknar i en akut sjukdom som t.ex. stroke är insattarehabiliteringsinsatser och motivationsarbete helt avgörande för möjlighetemaatt kunna komma hem igen och att sedan träningen upprätthålls i det egna hemmetför att bevara den funktionsförmåga som kunnat uppnås. Regeringen anser mot den bakgrund som redovisatsavseende fortsatta problem på rehabiliteringsområdet att en omprioritering aven del av stimulansbidragen inom äldreomsorgen bör göras. För att åstadkomma enändamålsenlig utveckling av rehabiliteringen för äldre måste den nödvändigasamverkan mellan kommuner och landsting förbättras. Regeringen föreslår därföratt av de under /96 föreslagna medlen påanslaget D 1. Stimulansbidrag till särskilda boendeformer och rehabiliteringfår användas för detta ändamål. Ett lika stort belopp har avsatts för sammaändamål inom ramen för de s.k. Dagmarförhandlingama för . Regeringenkommer i särskild ord- ning att informerariksdagen om den träffade överenskommelsen Prop. 1994/95:100mellan staten och sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningar till sjuk- Bil. 6 vårdshuvudmännen m.m. för . Sammantaget innebär detta att (från och från den 1juli 1995) fär användas av kommuner och landsting för att gemensamt utvecklarehabiliteringen för äldre. De sammantagna medlen föreslås disponeras avSocialstyrelsen. Medstöd av beslut (prop. 1984/85:142) beviljade regeringenunder sammanlagt till 103 lokalautvecklingsarbeten för samordnad boendeservice. Syftet var att förbättramöjlighetema för äldre, personer med funktionshinder och långvarigt sjuka attleva ett så normalt liv som möjligt i vanliga bostäder genom bättre samordningav offentliga, kommersiella och informella resurser i bostadsområdena. På förslag av Boendeservicedelegafionen (Ds1990:87), som handlade det statliga stödet vid dåvarande ,beslutade regeringen den 28 febmari 1991 att uppdra åt att i närasamverkan med följa utvecklingsarbetet och till regeringenredovisa en samlad utvärdering . I huvudrapporten i lokalsamhället -erfarenheter från utvecklingsarbetet med samordnad boendeservice (Rapport1994:3) samt i tre underlagsrapporter och en projektkatalog, presenterarBoverket utvärderingsresultatet. konstaterar att samordnad boendeservice,som från början var en del av en äldrereform, nu har utvecklats till ettboendesocialt instmment med betydelse för alla gmpper av människor.Utvärderingen visar att det går att göra ekonomiska besparingar genom samverkani lokalsamhället. Personal och lokaler utnyttjas bättre, frivilliga insatserstimuleras och lokalsamhällets flexibilitet inför framtida förändringar ökar.Det går vidare att genom samverkan förbättra servicen, öka gemenskap ochinflytande för de boende och det går att genomföra fysisk fömyelse med socialaförtecken. Ett tecken på framgång är också att majoriteten av de projekt somfick del av det statliga stödet har fortsatt i ordinarie verksamhet. betonar vidare vikten av attlokalsamhället inte splittras upp av sektorsoptimerande resultatenheter, vilketofta har blivit ett resultat av de senaste årens kommunala omorganisation.Boverket konstaterar sammanfattningsvis att verksamheten med samordnadboendeservice är en viktig insats för att äldre personer skall kunna bo kvarlängre i vanliga bostäder och i vanliga boendemiljöer. uppföljningav kommunernas verksamhet inom äldreområdet Prop. Deövergripande målen för samhällets service och vård till äldre lades senast fasti regeringens proposition om Äldreomsorgen inför 90-talet (prop. 1987/88:176,bet. 1988/89:SoU6, rskr. 1988/89:55). De vägledande principema är: *självbestämmande och integritet- äldre kvinnor och män skall ha rätt att själva bestämma över sina liv och fåbehålla sin integritet; service och vård måste utvecklas så att människor skallkunna välja att bo kvar i sitt eget hem och i sin egen miljö *trygghet - äldre skall kunnakänna sig trygga; närhet till anhöriga och grannar samt personalkontinuitet ochpersonaltillgång dygnet runt är viktigt *valfrihet - människor måstekunna påverka innehållet i och utformningen av samhällets service och vård;kommunema bör sträva efter ett så varierat utbud av service och vård sommöjligt, även i särskilda boendeformer. Kommunemas ansvar för äldre medborgare reglerasbl.a. i socialtjänstlagen (1980:620), i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)samt berörs även i (1987:10). Kommunemas socialtjänst skall verka för att äldremänniskor fär möjlighet att leva och bo självständigt och ha en aktiv ochmeningsfull tillvaro i gemenskap med andra (19 §). skall genomhjälp i hemmet, färdtjänst eller annan service, omvårdnad samt dagverksamheterunderlätta för den enskilde att bo hemma och ha kontakter med andra (10 §).Kommunen skall dessutom inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnadför äldre människor med behov av särskilt stöd. Övergången från ettyrkesverksamt liv skall underlättas genom information och annat stöd (20 §).Kommunemas ansvar att erbjuda en god hälso-och sjukvård i hemmet, idagverksamhet och i särskilda boendeformer regleras i hälso- ochsjukvårdslagen. Kommunen har vidare skyldighet att i en uppsökandeverksamhet upplysa om och erbjuda sin hjälp (8 §). Insatsemaför den enskilde skall utformas och genomföras tillsammans med denne medrespekt för hennes/hans självbestämmanderätt och integritet (1 och 9 §§). Ombehoven inte kan tillgodoses på annat sätt är den enskilde berättigad tillbistånd (6 §). Beslut om bistånd kan överklagas. Kommunen skall vidare planera sina insatser föräldre och samverka med samt andra samhällsorgan och organisationer(20a §). Man skall medverka i samhällsplaneringen och söka påverka utformningenav nya och äldre bostadsområden samt verka för att offentliga lokaler ochallmänna kommunikafioner blir lätt tillgängliga för alla (7 §). Kommunemasarbete med generell tillgänglighet regleras även i . Derasåtaganden för individuell bostadsanpassning regleras i lagen (1992:1574) ombostadsanpassningsbidrag m.m. Måluppfyllelse inomäldreområdet Prop. Samhällets åtaganden föräldre medborgare är som framgått omfattande, ochkommunemas verksamhet är avgörande för måluppfyllelsen. Bedömningar avmåluppfyllelsen inom äldreområdet behövs bl.a. som underlag förvälfärdspolitiska, fördelningsmässiga och samhällsekonomiska överväganden. Förutsättningama för kommunemas verksamhet harsuccessivt förändrats. Befolkningsutvecklingen är en sådan förändring; från år1984 har antalet 80-åringar och äldre ökat med nästan 100 000.Andra avgörande förändringar är en ny kommunallag från (sombl.a. öppnat för resultatenheter i verksamhet och alternativadriftsformer), ett nytt statsbidragssystem (från specialdestinerat tillgenerellt stöd), begränsat kommunalekonomiskt utrymme (med krav på effektivareresursutnyttjande) samt allmän inriktning mot avreglering, konkurrens ochvalfrihet i offentlig verksamhet. Även Ädel-reformens ansvars- ochverksamhetsförskjutning från landstingen till kommunema, har lett till kraftigvolymökning av den primärkommunala verksamheten. De nämnda systemförändringama påverkar vården ochomsorgen för äldre, men på vilket sätt och med vilka effekter är oklart. Målenför äldreomsorgen är svåra att kvantifiera och måluppfyllelsen är därmed svåratt mäta. Försök till såväl kvantitativa som kvalitativa bedömningar görs bl.a.av i olika pågående utredningsarbeten. Den femåriga utvärderingen av Ädel-reformen visarsom framgått att den skapat bättre möjligheter för kommunema att effektiviseraäldreomsorgen, även om problem kvarstår bl.a. vad gäller rehabilitering, hemsjukvårdoch hjälpmedelsförsörjning. Ädelutvärderingen har också tydliggjort behovet avöver tiden jämförbar statistik, för att kunna följa prestationsutvecklingeninom äldreomsorgen. projekt , sombl.a. innefattar djupstudier av äldreomsorgen i kommunema inom ,pekar bl.a. på behovet av ett brett underlag för korrekta bedömningar av måluppfyllelsen.Studier behövs som även fokuserar det ökande antalet äldre som inte beviljasvård eller hjälp, dvs. som står utanför vård- och omsorgssystemen. Frågan omrättssäkerhet, vad gäller information om rätten att överklaga ettavslagsbeslut, är också en viktig aspekt att beakta vid bedömningar av hur välkommunemas verksamhet lever upp till uppställda mål för äldreomsorgen. Projektet visar vidare attkommunema har måldokument som överensstämmer med socialtjänstlagen, men målenär inte operationellt definierade och verksamhetsuppföljning saknas som regel.Inte minst saknas ofta modeller och metoder för uppföljning av kvalitet, ävenom alltfler kommuner börjat göra kvalitetsuppföljningar bland brukarna. På uppdrag av regeringen följer Socialstyrelsenvidare utvecklingen av nya styrsystem inom . För äldreomsorgenbehandlas frågor om uppföljning och utvärdering avseende finansiering,resursfördelning och resursanvändning, kvalitet, individens valfrihet ochinflytande samt utvecklingenav förebyggande och öppna verksamheter. En rapport är Prop. 1994/95:100 under utarbetande. Mot bakgrund av frågans vikt är det enligtregeringens bedömning angeläget att modeller och metoder utvecklas förvårdtyngds- och behovsmätningar och för bedömningar av prestationer,kostnadsutveckling och måluppfyllelse inom äldreområdet. Tillgång påtillförlitlig statistik och annat faktaunderlag bör ägnas särskilduppmärksamhet. arbetar med ett nationelltuppföljnings- och utvärderingssystem för den kommunala sektom. Regeringenavser att noga följa samlade arbete. Nyckeltaloch prestationer inom äldreomsorgen Ettbegränsat antal nyckeltal för kommunemas prestationer inom äldreomsorgen finnstillgängliga. I det följande redovisas ett urval av sådana nyckeltal, som iförsta hand är avsedda att belysa variationen mellan kommunema. Nyckeltalenavser förhållandena 1993 och belyser a) andelen äldre med vårdoch service i det egna hemmet eller i särskilda boendeformer, b) sambandetmellan hemhjälp och särskilda boendeformer, c) standarden i särskildaboendeformer, d) andelen äldre med färdtjänst samt e) bruttodriftkostnaden pervård- och service-tagare. Variationen mellan kommunema belyses dels genomkartor, dels genom sk. boxdiagram och dels slutligen genom spridningsdiagramsom visar samspelet mellan två faktorer. Förklaring till boxdiagrammen: Vänstra ändpunkten iboxdiagrammet visar minimivärdet, det högra maximivärdet. Boxens vänstra sidaanger det värde som överskrids av av kommunema.