prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Det är dock viktigt att konuna ihåg att utövandet av dennaöverstetiighet sker genom samverkan mellan demokratiska steter som inom enantal väldefinierade områden låter gemensamt tegna beslut ha förettädeframför nationell lagstiftning. kan ilikhet med övriga nordiska länder på många områden tillföra mycket vid ettmedlemskap i unionpn. gäUer både i sak och i form. Unionen geross möjligheter att påverka den europeiska utvecklingen som vi annars inteskulle haft. EU är för svensk del en möjlighetemas union. Vi anser attden ökade betoning unionen lägger på öppenhet och insyn är bra men måsteutvecklas vidare. Utvecklingen ligger väl i linje med den svenskaförvaltningens uaditionellt stora öppenhet. På dette område för vi med ossgrandläggande principer och viktiga erfarenheter som vi gärna delar med oss av. En sterk europeisk union måste också vara öppenoch generös mot omvärlden. Målet måste vara an EU utvecklas till ett brettalleuropeiskt samarbetsforam med inttesse och engagemang för de globalaproblemen. Uppräkningen avområden som behöver behandlas på gemensam europeisk nivå kan inte görasdefinitiv. EU är en process, där det inte firms någon för alltid givendagordning för samarbetet. Däremot kan vi sommedlemmar vara med och påverka denna. kan medverka till att unionenarbeter för både svenska och europeiska intressen och för en globaltansvarstegande. Sammantegetanser regeringen att bör anslute sig tUl den europeiska uruonen och att följaktligen bör godkänna fördragetom anslutningen samt slutekten. Ett krigsttött försökte efterandra världskrigels slut skapa samarbetsformer som skulle säkra freden ochförhindra att kontinenten hemsöktes av krig och konflikter av detslag som plågat världsdelen i det förflutna. Det kan sägas att dennamålsättning på det regionala planetmotsvarade vad som på det globala planet är Förente nationernasgrandsyfte, "att rädda kommande släktied undan krigets gissel". Medlen for att vinna de fredsbevarande politiskasyftena var många. Inledningsvis gjordes ett försök att knyte ett antelvästeuropeiska länder allt närmare varandra i uttikes- och försvarspolitiskthänseende. Ett försök att bilda en gemensam armé misslyckades dock år 1954.Redan tidigare inleddes emellertidansträngningarna att med ekonomiska och handelspolitiska medel uppnåfredssyftet. Den handelspolitiska ut-vecklmgen efter andravärldskriget kännetecknades även utenför av en sttävan efter ökatinternationellt ekonomiskt samarbete och en liberalisering av världshandeln.Man såg det som angeläget att komma bort från mellankrigstidens och de försteefter-krigsårens protektionism ochbilateralism i handeln och att i stellet skapa föratsättningar för enrationell och mera omfattende intemationell arbetsfördelning.Målet var ökad ekonomisk tillväxt, sysselsättning och välstend somföratsättningar för fred, demokrati och stebilitet. Genom samarbetei samarbete (OEEC), bildad ,kunde under 1950-telet en avveckling av de kvantitetiva handelshindrensuccessivt genomföras. Däremot hade maninom OEEC föga framgång i försöken att genomföra motsvarande åtgärder påmllområdet. Det är bl.a. mot denna bakgrand som man får se de regionalaintegrationssttävanden som började göra sig alltmer gällande i . Redan under1940-teIet irdedde , och - - ettsamarbete som resulterade i en tullunion och senare även i en ekonomisk union.Ar 1952 slöt sig dessa länder samman med , och Itelien iden europeiska kol-och stelgemenskapen(EKSG). Organisationen avsåg att samordna de deltegande ländernas kol-och stelindustti. Syftet var både ekonomiskt och politiskt. Genom att skapa ettramverk för kol- och stelindusttiema ochsedermera en allmän ekonomisk integration ville man skapa garantier föratt inget enskilt land skulle kunna raste upp uten konttoll. Ländema kom snartatt sttäva mot ett mer omfattende samarbete. Den år 1947grandade s.k. inspirerade till bildandet av . blev medlem i organisationen från början. 1 ingår 32 länder. Bland dessa återfinns samdiga nuvarande EU-steter. Skyddet av de mänskliga rättighetema var redan från början en av viktigaste uppgifter. Konventionen om de 3 rättigheterna har sedan utökats vid flera tillfäflen. Medan kol- och stelgemenskapen gradvisgenomfördes, förberedde medlemsländema en utvidgning av det ekonomiskasamarbetet. undertecknade de Fördraget om upprättendet avEuropeiska ekonomiska gemenskapen (EEG)eller . Genom åtog sig de sex medlemsländema iEKSG inte bara att bilda en tullunion med en gemensam jordbrakspolitik som enviktig beståndsdel, uten också att successivt gå vidare mot ett alltmerintensivt ekonomiskt och politisktsamarbete. För dette ändamål skapades ett antel instimtioner med i vissa fall överstetiig kompetens. Samtidigtmed undertecknades också Fördraget om upprättendet avEuropeiska atomenergigemenskapen (Euratom). inledde dessabåda gemenskaper sin verksamhet. Medanförhandlingama om att upprätte EEG ännu pågick, beslöt attundersöka möjligheterna att bilda en frihandels-område omfattende samtiigaOEEC-länder. Det planerade EEG skulle ingå i dette som en särskild enhet.Syftet var att hindra att bUdandet av EEGskulle leda till en splittring av . Dessa förhandlingar blev dock resultetiösa och avbröts i slutet av år1958. Sju av ländema utenför EEG, däribland , tog då upp överläggningarom att skapa ett frUiandelsområde av mer begränsad omfattning. slötsden s.k. genom vilken den europeiskafrihandelssam-mansluOiingen EFTA bildades. De förste medlemmarna var ,, , , , och . blev medlem av EFTA så sent som . Tvåmålsättningar angavs för organisationen: dels att skapa ettfrihandelsområde för industtivaror, dels an skapa ett bättte utgångsläge föreventuella förhandlingar med EEG. Parallellt med sttävandena att utvidga detekonomiska och handelspolitiska samarbetet i pågick i Nordenomfattende uttedningar som resulterade i en plan för en nordisk mllunion. Närde nordiska ländema skulle te stellning till planen visade det sigemellertid att det mte fanns politiska fömtsätmingar att genomföra denna. Ettväsendigt element i planen - mllfriheten mellan de nordiska ländema -kunde dockförverkligas genom EFTA:s tillkomst. Under1960-teIet präglades handelspolitiken i - vid sidan av den intema utvecklingen inom de tvåhandelsblocken - av ansttängningama att få till stend en enda gemensammarknad i . ansökteStorbritennien om medlemskap i . och följde detbrittiska exemplet medan , och ansökte om s.k.association. associationsansökan syftade till ettsvenskt deltegande i EEG-samarbetet med de förbehåll som föranleddes avden svenska neuttalitetspolitiken. Förhandlingar inleddes mellan EEG och deländer som ansökt om medlemskap, i förste hand Storbritennien. De avbröts ibörjan av efter ett franskt veto mot brittiskt inttäde i EEG. Det internaarbetet inom EFTA och EEG drevs i gengäld med stor framgång. Tullavvecklingen mellan medlemsländema i EFTA var 54 Inom ramen förEEG skapades en mllunion samt en gemensam jordbraks-och handelspolitik. Våren 1967ansökte Storbritennien tillsammans med , och återigen ommedlemskap i . fömyade Sverigesin ansökan och uteslöts ingen av de samarbetsformer somRomfördraget föratser. Avgörande för svensk del var att de förbehåll som neuttalitetspolitiken föranleddekunde tillgodoses. Denna öppna ansökan får ses mot bakgrand av den nedtoning avdet överstetiiga elementet i samarbetet, som blev följden av den s.k.Luxemburgkompromissen , genomvilken medlemsländema i praktUcen gavsvetorätt i frågor som befraktades som vitela från nationell synpunkt. Någraegentiiga förhandlingar kom inte till stend och samtelen avbrötsåterigen på grand av ett franskt veto mot ett brittiskt inttäde. I dette läge aktualiserades ärmu en gång frågan omett utvidgat nordiskt ekonomiskt samarbete. inleddes deuttedningar och forhandlingar som utmynnadei ett förslag till utvidgat nordiskt samarbete i tullunionens form, dens.k. Nordek kom dock aldrig an förverkligas. Ett ttedjeförsök att utvidga EEG gjordes . Förhandlingar om medlemskap inleddes med Storbritennien, Irlandoch , vilka uttnynnade i att dessa länder inttädde i gemenskapen den 1januari 1973. Även hade undertecknat anslutningsfördraget, mensedan en majoritet i en rådgivande folkomröstning uttelat sig mot en anslutiungbeslöt att inte ratificera det. Jämsides med dessaförhandlingar fördes överläggningar mellan EEG och de återsteende EFTA-ländema.Från svensk sida gjordes inga andra förbehålli förhandlingama än dem som förardeddes av neuttalitetspolitiken. Varken tullunion eller deltegande i dengemensamma jordbrakspolitiken uteslöts. LUcsom vid ansökanlämnades formen för samarbetet öppen. Vid slutet av år1970 kom enhetstenken åter i blickfånget genom Davignon- och Wemerrapportema,uppkallade efter respektive upphovsman. I enlighet med Davignonplanen, officiellt benämndLuxemburgrapporten, kom överens om målen för ettuttikespolitiskt samarbete. Dessa mål skulle vara "- an genom regelbundetutbyte av information samt konsultetioner försäkrasig om bättte ömsesidig försteelse av de stora intemationella problemen att sterka medlemsländernas solidaritet genom attfrämja harmonisering av deras åsikter, samordning av deras positioneroch, där det visar sig möjligt eller önskvärt, gemensamt handlande". Därmed vargranden lagd för det närmare uttikespolitiska samarbete mellan medlemsländemasom kom att kallas det europeiska politiska samarbetet (EPS). Det bör noterasatt samarbetet ägde ram utanför EG:s institutionella ram och hade mellanstetiigkarakter. Wernerplanen syftade till bildandet av enekonomisk och moneter union med gemensam valute. Valuteunionen skullevara genomförd . skulle unionen ävenutveckla en gemensam ekonomisk politik. 1994/95:19 Denna planförverkligades emellertid aldrig. Med Davignon-och Wemerplanema ändrades föralsätmingama för Sverigesposition i de påbörjade förhandlingama. Regeringen konsteterade i mars 1971att ett svenskt medlemskap i gemenskaperna inte var en realistiskmöjlighet for del. En svensk medverkan i det uttikespolitiska samarbete mellan EG:s medlemsländer som beslutets pågrandval av Davignoruapporten förklarades inte vara förenlig med den svenskaneutralitetspolitiken. Det konsteterades också att ett svenskt deltegande i enekonomisk och moneter union inte kunde förenas med den självständighet somneuttalitetspolitiken föratsatte. Förhandlmgamamellan och EEG avslutedes . De resulterade i ettfrUiandelsavtel för industtivaror. Avtelet ttädde i kraft den 1 januari 1973.Bilaterala frihandelsavtel av samma karakter slöts mellan EEG och övrigaEFTA-länder. ingick motsvarande avtel med EKSG. Den frUiandel somuppnåtts mellan EFTA-ländema bevarades istort i avtelen och kom successivt att omfatte hela EFTA/EG-området. Oljekrisen fick långtgående negativakonsekvenser för de västeuropeiskaländema. Tillväxten minskade som inflation och arbetslöshet sköt i höjden. Nationella problemprioriterades framför intemationellt samarbete. I EFTA-samarbetet varSlockholmskon-ventionens ambitioner på frihandelsområdet i huvudsak infriade.Tonvikten lades nu på att undanröja tekniska handelshinder. En del framsteggjordes men tekten i arbetet var inte påfallande hög. EG-arbetetpräglades under större delen av 1970-telel och början av 1980-telet avbudgetfrågan, som kom an försvåra samarbetet i övrigt. Det visade sig svårt att inordna Storbritennien i den gemensamma jordbrakspolitikenoch dess finansiering. Integrationsprocessen gick långsamt. Dock kan detnoteras att det informella samarbete som Davignonplanenlagt grand for utvecklades. En försterkt valutesamarbete, EMS, inleddesår . För svensk delpräglades de ekonomiska relationema till i hög grad av frihandeln inom EFTA. genomfördes gradvis frihandel förindustrivaror också gentemot EG:s medlemsländer inom ramen för vårtfrihandelsavtel med EEG. var den successivamllavvecklingen mellan den europeiska gemenskapen (EG) och EFTA:s medlemsländer genomförd. Därmed hade ett frihandelsonuåde för industrivaror omfattende fler än 350 miljoner människor skapats. Ett nyttviktigt steg i relationerna mellan EFTA-ländema och EG togs , då en förste gemensamt ministermöte EG/EFTA hölls i . Ministrarna enades vid mötet om en deklaration som lade den politiska granden för ett utvidgat samarbete mellan EG och EFTA:s medlemsländer, med ytterste mål att skapa ett dynamiskt europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) omfattende hela . tillhörde initiativtegama till deklarationen. inträddeSpanien och Pormgal i gemenskapen. ladei fram en vitbok med samman- Prop. 1994/95:19 fattende förslag om hurgemenskapens urspmngliga målsättning borde kurmauppnås. Denna sammanfattedes i begreppet gränslös mre marknad med frirörlighet för varor, tjänster, kapitel och personer, vilken enligt vitbokenskulle vara genomförd vid utgången av . höll EG:smedlemsländer en konferens om revidering av beslutsreglerna i bl.a.Romfördraget. Härvid enadesman om den eiuopeiska enhetsakten, som föratom en ändring av gemenskapens beslutsregler också innehåUer bestämmelser om EG:sinre marknad, valutepolitik, regionalpolitik, forskning och utveckling, uttikes- och säkerhetspolitik,socialpolitik, mUjövård och förhållandet mellan EG:s instimtioner.Enhetsakten ttädde i kraft . Genom den skapades deinstitutionella föratsättningama - bl.a. införande av beslut med kvalificeradmajoritet - för att genomföra vitbokens målsättning. EG:s beslut omden inre marknaden ändrade också förutsättningarna för samarbete mellan Sverigeoch EG. Det stod alltmer klart att visionen om ett EES. som den gesteltede ministermötet i , knappast skullekurma förverkligas genom den gradvisa utvidgning av samarbetet som skettinom Luxemburgdeklarationens ram. Den dåvarande regeringen lade därför hösten1987 fram en proposition om och den västeuropeiska integrationen (prop.1987/88:66) i vilken rUrtltnjeraa för ettbreddat och fördjupat samarbete med EG lades fest. Målsättningen var attSverige tillsammans med övriga EFTA-länder skulle bli delaktigt i den inremarknaden. konsteterade också (bet. 1987/88:UU24) att bordeeftersttäva ett så nära och varaktigt samarbete med EG som möjligt på alla deområden som omfattes av den inre marknaden.Som mål angavs, art integrationsarbetet skulle leda tdl samma fördelaroch åteganden för medborgare, företeg och instimtioner i som i EG:smedlemsländer. Man fastslog också att en svenskt medlemskap inte var en mål förde förhandlingar som då förestod. intensifierades samarbetet mellanEFTA och EG. Vid i lades på svenskt iiutiativ en handlingsplan för ett breddat samarbete fast. EFTA-länderna inledde samtel med EG om föratsättningama för ett samarbete i linje med handlingsplanen. I ett tel inför föreslog ordförande an samarbetet med EFTA-ländema skulle breddas och ges en fastere ram. Förslaget välkomnades av regeringschefer vid ett möte . Det blev upptekten till en intensiv dialog om det framtida samarbetets utformning. kardades de möjliga samarbetsområdena. Därtill diskuterades den instimtionella och rättsliga ramen för samarbetet. Kartläggningen utmyrmade i den samstemmiga bedömnmgen attdet fanns föratsättningar för förhandlmgar om ett EES-avtel. Vid en gemensamt ministermöte mellan EG och EFTA beslutedes att formella förhandlingar om ett brett upplagt avtel skulle inledas, vilket cx;kså 57 skedde den 20 juni 1990.Förhandlingarna skulle avslutes så snart som möjligt och avtelet ttäda i kraft ,med att Prop. 1994/95:19 EG:s inre marknad förverkligades. EES-avteletiimebär att de deltegande EFTA-ländema i väsentiiga avseenden omfattes av EG:sinre marknad. Genom avtelet skapas fri rörlighet för varor, tjänster, kapiteloch personer mellan EG och de EFTA-länder som deltar, samt mellan dessa länderinbördes. Dessa länder överter, med begränsade övergångsordningar ochsärlösningar, de harmoruserade regler som EG har uterbetet under årens loppbettäffande bl.a. säkerhetsbestemmelser för produkter, offentiig upphandling,immaterialrätt, ttansport, finansiella tjänster, etebleringsrätt och erkätmande av utbUdningar. Genom avtelet mellanEFTA-ländema om upprättende av en övervakningsmyndighet och en domstolskapas organ för övervakning avefterlevnaden av avtelet bettäffande bl.a. konkurrensregler. Ettomfattende samarbete inleds på en rad näraliggande områden såsom miljö, konsumentpolitik, små och medelstoraföreteg, forskning, utbildning och stetistik. EFTA-ländema konuner ocksåha möjlighet an medverka i förberedandet av nya regler. Avtelet irmebär däremot inte att EFTA-ländemaansluter sig till EG:s tullunion ochgemensamma handelspolitik; det innebär inte frihandel med fiskeprodukter,jordbraksvaror och livsmedelsprodukter i förste för-ädlmgsledet och heller inte någon harmonisering på skatteområdet.Gränskonttollerna och ursprangsreglerna mellan EU- och EFTA-ländema kandärmed heller inte avskaffas. Förhandlingamaavslutedes i febraari 1992. För svensk del godkändes avtelet av inovember 1992 (prop. 1991/92:170/, bet. 1992/93:EU 1, rskr. 1992/93:18). I förkastedes emellertid avtelet i enfolkomrösming , vilket ledde till att det inte kunde träda ikraft som planerat , med att EG:s inre marknadskulle vara genomförd. I stellet uterbetedes, under svenskt ordförandeskap, ettprotokoll för anpassning av avtelet, som undertecknades i mars 1993.Protokollet irmebär att mte är part i avtelet. För , somsedan 1920-telet ingår i en mllunion med , gäller särskilda lösningar. Avtelet trädde i kraft , efterdet att samtliga EU:s medlemssteter, resterande EFTA-länder samtEuropaparlamentet hade godkänt såväl avtelsom protokoll. trädde i också lagen (1992:1317) omen europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) i kraft liksom armanlagstiftning som är knuten till . I maj 1994godkände ändringar i EES-avtelet och avtelet mellan EFTA-stetema om upprättende av en övervakningsmyndighet och endomstol (prop. 1993/94:203, bet. 1993/94:UU23, rskr. 1993/94:367). Ändringamainnebär att ytterligare en antel rättsakter tes in i EES-avtelet. Dessarättsakter har antegits av EG - den 31 december1993. Rättsakterna uppgår till närmare femhundra och berör i stort alla desakområden som ingår i EES-avtelet. Ändringarna trädde i kraft den 1 juli1994. somEES-förhandlingama pågick och den inre marknaden närmade sig sin fullbordan fortsatte den interna utvecklingen inom EG. 58 De stora och inbördessammanhängande frågor som särskilt stod i fokus för diskussionen var en ekonomisk och moneter union, enpolitisk union Prop. 1994/95:19 och EG:s roll i världspolitiken samt hurdess framtida instimtioner och beslutsformer skulle utformas, särskilt med tenke på en framtida utvidgning. Genom dendramatiska utvecklingen som inleddes med ändrades föralsätmingama för den svenska uttdces- och säkerhetspolitUcen.De central- och östeuropeiska liksom de baltiska ländema vann sin frUiet. Mot bakgrandav dette nya läge ansökte om medlemskap i . hadeansökt om medlemskap i . Den gjorde hösten1990 en hemstellan till om art te stelhiing för medlemskap i . Riksdagenuttelade , mot bakgrand av det förändrade läget i , att den farm att ett svenskt medlemskap i i vårt lands nationella inttesse. lämnade därefter in en ansökan till den 1 juli 1991.FirUand och gjorde det under loppet av . konsteterade också med brettparlamenteriskt stöd att "ett fullvärdigt deltegande i deteuropeiska samarbetet, redan nu inom ESK och vid ett medlemskap även inom deneuropeiska unionen, är tvärtom en föratsättning för att ett land skall kurmapåverka utvecklingen och aktivt bidra till an skapa en ny freds- ochsäkerhetsordning på vår kontinent".RUcsdagen slog också fast att "den militära alliansfriheten föratsätterinte att i något annat avseende skulle behöva ålägga sig resttUctioner vad gäller deltegandet i detframväxande, mångfacetterade europeiska samarbetet" och att ettmedlemskap i var således förenligt med den svenska alliansfriheten. Den omvälvande utvecklingen i fick ocksåstor betydelse för EG. Genom det tyska enandet införlivades detforna i EG. Det blev nödvändigtför gemenskapen att te stellning till relationerna med de övriga östeuropeiskaländerna, särskilt de s.k. reformländema , och Ungem, vilka också tydligt deklarerade sin önskan att bli medlemmar i . Dessa länder sökteen allmän västiig förankring. Iförste hand kunde dette ske med handelspolitiska medel. Fördjupadehandels- och samarbetsavtel slöts mellan EG och dessa länder. fick vidare samordningsansvaret för de gemensamma bistendsinsalsema gentemot Östeuropainom ramen för den s.k. G-24 processen. Trycket ökade på gemenskapen attbygga ut sitt eget samarbete för an möte de nya utmaningama. harsåväl Ungem som inlänmat formella medlemskapsansökningar. EG-ländemabeslöt att tillsätta två parallella särskilda regeringskonferenser sombåda inleddes . Den ena fick uppgiften att behandla bl.a.gemenskapsinstitutionemas roll, föratsättningama för en gemensam uttikes- ochsäkerhetspolitik samt en utvidgning avgemenskapskompetensen till nya områden. Den andra fickuppgiften att bestemma innehållet i och tidtebellen för den följande utvecklingen mot en ekonomisk och moneter union. Regeringskonferenserna om det fördjupade samarbetet avslutedes i genom att ländema i Maastticht enades om ettfördrag Prop. som innebar en väsentiigfördjupning av samarbetet inom en europeisk Fördraget omEuropeiska unionen (Maasttichtfördraget) vilar på tte s.k. pelare. Den försteav dem är det ttaditionella gemenskapsarbetet, där gemenskapens kompetensutvidgas till nya områden, t.ex. kultur, folkhälsa och alleuropeiska nät samtatt gemenskapens kompetens utvecklas på vissa onuåden, t.ex. miljöpolitik, enpolitik på det sociala området samt främjandet av forskning och tekniskutveckling. Allt dette sker inom ramen för de grandläggande fördragen. Till denförste pelaren hör också Maasfrichtfördragets bestenunelser om en ekonomisk ochmoneter union. Unionen avses genomföras i tte etepper. De två förste eteppemahar redan inletts. De innefattar bl.a. upprättendet av , fria kapitelrörelser och en förstärkt ekonomisk-politisk samordning. Den ttedje eteppen iideds i enlighet medMaasttichtfördragels intention med upprättendet av en europeiskcenttalbank (ECB) och därefter införande av en gemensam valute. Det sker ocksåen utvidgning av möjligheterna att fatte beslut med kvalificerad majoritet,som får en faktisk medbestemmanderän på en radområden. mförs den s.k. subsidiaritetsprincipen, som innebär attgemenskapen - i de fall där den inte ensam är behörig - enbart skall behandlaert område om målet mte i tillräckligutsttäckning kan uppnås av medlemsstetema och därför bättte genomförs avgemenskapen. I fördraget ingår också ett "socialt protokoll" som framför allt behandlararbetsrättsliga frågor och arbeterskydds-frågor. protokoll harStorbriteruiien stellt sig utanför. Ett "unions-medborgarskap" införs. Det innebär framför allt att medborgare iaUa medlemsländer får rätt att bosatte sig inom hela gemenskapen samtmöjlighet att roste och kandidera i kommunalval. Den andrapelaren är en fördjupad gemensam uttikes- och säkerhetspolitik (GUSP), somskall knytes närmare de ttaditionella EG-organen. Alla beslut inom GUSP kräveri princip enhällighel. GUSP skaU på lång sikt även omfatte en utfomining av engemensam försvarspolitik, "som med tiden skulle kunna leda till ettgemensamt försvar". Steg i derma riktning kräver enhälliga beslut ochratifikation av medlemsländerna. Den fredjepelaren gäller inrikespolitiskt och rättsligt samarbete, där samarbetet heltskall baseras på enhällighet. omfatter bl.a. polissamarbete motterrorism, internationell brottslighet och olaglig narkotikahandel samt civil-och sttaffrättsligt samarbete. Maasttichtfördragetratificerades av flertelet med lemssteter. I förkastedes fördraget av majoriteten i en folkomröstning . ledde till förhandlingar mellan och de andra medlemsländerna om tilläggsbeslut och tolkningar till fördraget. Dessa tillägg och tolkningar skulle tillgodose väsentiiga danska önskemål bettäffande bl.a. försvarspolitiken, slutskedet av den ekonomiska och monetera unionen samt det europeiska medborgarskapet. En sådan överenskommelse ttäffades vid regeringschefernas möte i och godkändes i en ny dansk folkomröstning 60