prop · GH03175 · 1994-01-01 00:00:00 — Utgångspunkten har varit naturresurslagens bestämmelser och motivuttalanden om områden av betydelse för naturvård och friluftsliv. Vissa principer redovisas för planeringen av dessa områden. Närmare överväganden bör göras på lokal och regional nivå. - - - - - I stort sett enbart positiva synpunkter till utgångspunkterna för val av bullerfria områden. Några remissinstanser, bl.a. Länsstyrelserna i och samt , anser att underlaget bör kompletteras med vissa områden eller gränser ändras. anser att indelningen är mycket vag. ifrågasätter om indelningen är rimlig. Behovet av restriktioner är störst i områden med störst befolkningstäthet. anser att inte enbart naturresurslagens bestämmelser skall utgöra grund. 2.3.3 Hastighetsbegränsning för motorbåtar Utredningens förslag: En hastighetsbegränsning för motordrivna fritidsbåtar måste differentieras. Utredningen föreslår dock att en fartgräns på högst bör införas för skärgårdsområdena och inlandsvattnen fr.o.m. . I skärgårdsområdena utmed havskusterna föreslås fartgränsen gälla innanför den s.k. baslinjen. skall ha möjlighet att lämna dispens. En bestämmelse om fartbegränsning för motordrivna fritidsbåtar föreslås införas i sjötrafikförordningen (1986:300). Skärgårdsområden med hastig- hetsbegränsning bör anges i bilaga till förordningen och avgränsas på sjökort. - - - - - Några länsstyrelser, bl.a. Länsstyrelserna i och , några kommuner, t.ex. , och är odelat positiva till den föreslagna mer allmänna hastighetsbegränsningen i skärgårdar och inlandsvatten. Övervägande flertalet remissinstanser avstyrker eller är kritiska till den föreslagna hastighetsbegränsningen. Det gäller bl.a. , Kust- bevakningen, flertalet länsstyrelser, bl.a. Länsstyrelserna i , samt , flera kommuner, bl.a. och kommuner, Stiftelsen , båtsportens och båt- branschens organisationer samt AB . Många remissinstanser anser dessutom att skulle vara en direkt olämplig gräns. , som anser att föreslagen hastighetsbegränsning är en alltför trubbig åtgärd, redovisar en skiss till differentierade fartgränser som tar hänsyn till även andra miljöeffekter. Länsstyrelserna i och anser att frågan om en generell hastighetsgräns bör utredas närmare. Även Svenska kryssarklubben - som accepterar en hastighetsbegränsning, men är kritisk till föreslagen gräns - anser att denna fråga bör utredas ytterligare. i föreslår att efter samråd med ges befogenhet att utfärda fartbegränsningar av generell karaktär. i anser att gällande lagstiftning ger goda möjligheter att genomföra förslagen. anser att den föreslagna regionala och lokala översynen bör prioriteras framför generella hastighetsbegränsningar. Många remissinstanser, bl.a. , flera länsstyrelser och båtorganisationer, anser att lägre fartgränser lokalt bör läggas fast för begränsade avsnitt eller områden. i före- slår eller förbud i känsliga områden. i anser att fartgränsen bör sättas lägre för små sjöar och vattendrag; är däremot inte motiverat för t.ex. . i län och föreslår förbud i mindre sjöar. Även båtbranschens och båt- sportens organisationer, som avvisar en generell hastighetsbegränsning, anser att det lokalt bör diskuteras en lägre fartgräns, t.ex. . Svenska vatten- skidförbundet, vars hela verksamhet skulle påverkas, hänvisar till försöks- planeringen i . framhåller att nuvarande lagstiftning ger möjlighet att komma tillrätta med eventuella avigsidor. och Svenska seglarför- bundet menar att sjölagens bestämmelser bör användas på de som stör omgivningen. Många remissinstanser, bl.a. och , upp- märksammar tillsynsfrågan och anser att det med nuvarande resurser blir omöjligt att effektivt kunna övervaka de nya reglerna. Flera anför detta som motiv för sin avstyrkan. Utredningens förslag: Förslag lämnas till former för ett fortsatt planerings- arbete. Genomförd försöksplanering visar att den kommunala översiktsplaneringen utgör en lämplig process för överväganden om inom vilka rekreations- och fri- luftsområden låga bullernivåer bör eftersträvas. Det gäller främst fortsatta överväganden om havskusterna och inlandsvattnen samt övriga delar av fjäll- världen, bl.a närområdena kring välfrekventerade turistorter. Planeringsarbetet bör ske i nära samarbete med . Ställningstaganden bör läggas till grund för beslut om restriktioner mot bullrande trafik enligt olika specia- llagar. Länsstyrelserna bör ta initiativ till planeringsarbetet. Målsättningen bör vara att arbetet är avslutat . bör utarbeta allmänna råd för hur frågor om låg bullernivå i rekreations- och friluftsområden kan föras in i den översiktliga planeringen. - - - - - Utredningens föreslagna principer för behandlingen av bullerfrågor i den fortsatta planeringen har fått brett stöd i remissbehandlingen, bl.a. från länsstyrelser, kommuner och . Den kommunala översiktsplanen har ansetts utgöra ett lämpligt planerings- instrument. anser att det är otillräckligt belyst i utredningen om bullrande verksamheter kan regleras med stöd av den kommunala översiktsplanen. , som anför att initiativet måste komma från kommunerna, betonar sam- arbetet med eftersom frågan är av mellankommunal och regional karaktär. anser att möjligheten bör övervägas att delegera ytterligare delar av terrängkörningslagen och sjötrafikförordningen till kommunerna. Plan- och byggutredningen anser att det inte finns hinder mot att använda planerings- metodiken för översiktsplan. Utredningen betonar dock att översiktsplanen inte bör behandla frågor som ligger utanför systemet med naturresurslagen och . anser att begreppet naturresurs enligt naturresurslagen bör breddas till att omfatta låg bullernivå. betonar roll för att fastställa områden av riksintresse för renskötseln samt att roll i planeringen också övervägs. anser att regeringen bör ge länsstyrelserna i uppdrag att genomföra en planering för skärgårdarna och inlandsvattnen. Även i anser att länsstyrelserna bör få i uppdrag att utreda vilka vattenområden låg bullernivå är angelägen. i anser att behovet är litet för en särskild planering för bullrande aktiviteter i kustområdet. i avstyrker utredning om ytterligare områden i fjällen för hastighetsbegränsning. Vissa remissinstanser, bl.a. , och , har uttryckt önskemål om att få delta i det fortsatta planeringsarbetet. Några kommuner anser att staten bör ta ett ekonomiskt ansvar. Remissinstanserna ger också ett brett stöd för att låta utarbeta allmänna råd för behandling av bullerfrågor. , som är berett att utar- beta sådana rekommendationer, anser att länsstyrelserna bör få i uppdrag att ge verket underlag. anser att det inte behövs några all- männa råd. bör i stället redovisa goda exempel. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , Unkel, P. , Regeringen beslutar skrivelse 1993/94:175 Åtgärder mot buller i fjällområden och skärgårdar m.m.