prop · GH03186 · 1994-01-01 00:00:00 — Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av 4 kap. 1, 2 eller 4 döms till böter eller Till böter döms den som fängelse i högst ett år.uppsåtligen eller av Till böter döms den somoaktsamhet uppsåtligen eller av 1. anlitar en oaktsamhet minderårig i strid mot 1. anlitar en 5 kap. 2 första minderårig i strid mot stycket eller mot 5 kap. 2 första föreskrifter som med- stycket eller mot delats med stöd av 5 föreskrifter som med- kap. 2 tredje eller delats med stöd av 5 fjärde stycket, kap. 2 tredje eller 2. bryter mot fjärde stycket, föreskrifter som har 2. bryter mot meddelats med stöd av föreskrifter som har 4 kap. 1-8 eller 5 meddelats med stöd av 4 kap. 3 andra kap. 3 eller 5-8 stycket, 4 eller 5 , eller 5 kap. 3 andra 3. lämnar oriktiga stycket, 4 eller 5 , uppgifter om 3. lämnar oriktiga förhållanden av vikt, uppgifter om när en förhållanden av vikt, närtillsynsmyndighet har en tillsynsmyndighet begärt upplysningar, har begärt handlingar eller prov upplysningar, eller begärt handlingar eller prov undersökningar enligt eller begärt 7 kap. 3 eller 4 , undersökningar enligt 7 4. utan giltigt skäl kap. 3 eller 4 , tar bort en 4. utan giltigt skäl skyddsanordning eller tar bort en sätter den ur bruk. skyddsanordning eller Till ansvar enligt sätter den ur bruk. denna bestämmelse skall inte dömas om det för överträdelsen har utfärdats föreskrift om sanktionsavgift enligt 5 . Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbe- tarskyddsstyrelsen får föreskriva att en särskild avgift skall betalas om överträdelse har skett av en föreskrift som har meddelats med stöd av 4 kap. 1-3 eller 8 . Avgiften skall betalas även om överträdelsen inte skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. En sådan föreskrift skall ange hur avgiften beräknas för olika slag av överträdelser. Avgiftsbeloppet skall kunna fastställas direkt med ledning av den angivna beräkningsgrunden.Av- giften skall vara lägst 1 000 och högst . Avgiften skall påföras den fysiska eller juridiska person som drev den verksamhet där överträdelsen skedde. Avgiften får jämkas eller efterges om det skulle vara oskäligt att påföra avgiften enligt angiven beräkningsgrund. Avgiften tillfaller staten. Frågor om påförande av avgift prövas av länsrätten efter ansökan av yrkesinspektionen eller Arbe- tarskyddsstyrelsen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Avgift får påföras bara om ansökan har delgetts den som anspråket riktas mot från den tidpunkt då över- trädelsen skedde. Ett beslut varigenom någon påförs avgift skall genast sändas till . Avgiften skall betalas till från det att beslutet vann laga kraft. En upplysning om detta skall tas in i beslutet. Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i andra stycket, skall dröjsmålsavgift tas ut enligt 58 2-5 mom. uppbördslagen (1953:272). Den obetalda avgiften och dröjsmålsavgiften skall lämnas för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Frågor om påförande av avgift får prövas av yrkesinspektionen eller Arbetarskyddsstyrelsen genom avgiftsföreläggande. Avgiftsföreläggande innebär att den som antas ha gjort sig skyldig till en överträdelse föreläggs avgiften till godkän- nande eller . Har föreläggandet godkänts, gäller det som domstols laga-kraftvunna avgörande varigenom avgift påförts. Ett godkännande som sker sedan den i föreläg- gandet utsatta tiden har gått ut är dock utan verkan. En påförd avgift bortfaller om verkställighet inte har skett från det att avgörandet vann laga kraft. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [4]Lagen omtryckt 1991:677. [5]Senaste lydelse 1990:973. Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs att 20 kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 [6] Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt) som har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret. Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, så som vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll; Sådana kostnader för hälsovård, sjukvård samt företagshälsovård som anges i anvisningarna; kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kottar till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 ; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans för- värvsverksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; ränta enligt 8 kap. 1 studiestödslagen (1973:349), 52, 52 a och 55 lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 32 och 49 4 mom. uppbördslagen (1953:272), 44 a och 46 lagen (1968:430) om mervärdeskatt, 5 kap. 12 lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 13 och 14 lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 30 tullagen (1987:1065) och 60 fordonsskattelagen (1988:327) samt kvarskatteavgift och dröjsmålsavgift enligt uppbördslagen; avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt 10 kap. (1987:10); avgift enligt 10 kap. 7 utlänningslagen (1989:529); avgift enligt 8 kap. 5 arbetsmiljölagen (1977:1160); avgift enligt 26 arbetstidslagen (1982:673); skadestånd, som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada; företagsbot enligt 36 kap. ; straffavgift enligt 8 kap. 7 tredje stycket ; belopp för vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 uppbördslagen (1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger på grund av underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar; avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering; överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268); vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot vat- tenförorening från fartyg; avgift enligt 3 lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor; lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet; avgift enligt 18 lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar; kapitalförlust m.m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs; avgift enligt 13 och 14 lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [6]Senaste lydelse 1993:848. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet och justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren och hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen I paragrafen föreskrivs att vissa personkategorier skall likställas med arbetstagare vid tillämpning av särskilt angivna bestämmelser i lagen. Vad som föreskrivs i 4 kap. 6 och 7 , som inte ingår bland dessa bestämmelser, synes motivera att hänvisning görs även till dessa paragrafer. 1 kap. 3 första stycket kan då, eftersom hänvisningarna kommer att avse samtliga paragrafer i 4 kap. liksom för övrigt i 3 kap., utformas på följande sätt. "Vid tillämpning av 2-4 och 7-9 kap. skall med arbetstagare likställas 1. den som genomgår utbildning, 2. den som under vård i anstalt utför anvisat arbete, 3. värnpliktig och annan som fullgör i lag föreskriven tjänstgöring eller som deltar i frivillig utbildning för verksamhet inom totalförsvaret." I paragrafen föreslås den ändringen att föreskrift skall kunna meddelas även om skyldighet att upprätta handlingar som har betydelse från skyddssynpunkt. Överträdelse av sådan föreskrift faller under ansvarsbestämmelsen i förslagets 8 kap. 2 första stycket 2. Det sanktionsavgiftssystem som föreslås kan, efter vederbörligt beslut, omfatta även denna typ av överträdelser (8 kap. 2 och 5 ). I den allmänna motiveringen sägs dock att visserligen har Arbetarskyddsstyrelsen formellt givits bemyndigande att utfärda föreskrift om sanktionsavgift även när det gäller upprättande av handlingar men detta är ett område som inte lämpar sig för sanktionsavgifter. Mot bakgrund av detta uttalande bör överträdelse av en föreskrift att upprätta handlingar ej medtagas i den bestämmelse som utgör grund för föreskrifter om sanktionsavgifter (8 kap. 5 ). Den föreslagna lagtexten föreslås jämkad enligt följande: "Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetarskyddsstyrelsen kan meddela föreskrifter om skyldighet att göra anmälan eller lämna uppgifter till en tillsynsmyndighet eller att förvara handlingar som har betydelse från skyddssynpunkt. I samma ordning får meddelas föreskrifter om skyldighet att upprätta handlingar som har betydelse från skyddssynpunkt." Av Lagrådets förslag till 8 kap. 5 framgår en följdändring i anslutning till Lagrådets förslag rörande 4 kap. 8 . Enligt paragrafen skall kunna föreskrivas att en särskild avgift skall betalas om överträdelse har skett av en föreskrift som meddelats med stöd av 4 kap. 1-3 eller 8 . Även före den ändring i lagen som trädde i kraft (SFS 1991:677) fanns möjlighet att meddela föreskrifter av sådana slag men bestämmel- serna härom var intagna i andra lagrum. För att göra det möjligt att avgiftsbelägga även överträdelser av föreskrifter som meddelats med stöd av äldre bemyndiganden bör 8 kap. 5 första stycket ändras. Därvid bör, till följd av den ändring av 4 kap. 8 som Lagrådet föreslagit, också hänvisningen till sistnämnda paragraf ändras så att den gäller endast paragrafens första stycke. 8 kap. 5 första stycket kan då ges följande utformning. "Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetarskyddsstyrelsen får föreskriva att en särskild avgift skall betalas om överträdelse har skett av en föreskrift som har meddelats med stöd av ett bemyndigande i något avseende som anges i 4 kap. 1-3 eller 8 första stycket. Avgiften skall betalas även om överträdelsen inte skett uppsåtligen eller av oaktsamhet." Enligt paragrafen krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten av ett länsrättens beslut i mål som rör påförande av sanktionsavgift. I lagrådsremissen redovisas icke några skäl varför ett krav på prövningstillstånd uppställs. Under föredragningen i Lagrådet har hänvisats till att förslaget utgår från de allmänna principer om dispensprövning hos kammarrätterna som upptagits i prop. 1993/94:133. Av propositionen (s. 34) framgår att det inte är fråga om att införa ett generellt system om prövningstillstånd. Frågan skall i stället prövas för varje måltyp, under beaktande av vissa allmänna principer. Ett krav på prövningstillstånd bör användas främst i de fall målet prövats av en förvaltningsmyndighet innan det prövats av länsrätt. Situationen är dock ej här den att länsrätten prövar besvär över ett beslut om sanktionsavgift. Länsrätten är första instans. Dispensprövning i kammarrätten bör alltså icke vara aktuell på angiven grund. I det allmänna uttalande som redovisas i ovannämnda proposition utesluts dock inte att det finns måltyper som lämpar sig väl för ett system med prövningstillstånd, även om det inte prövats av en förvaltningsmyndighet innan det når länsrätt. Mot bakgrund av vad ovan redovisats är det påkallat att skälen för dispensprövning i de nu aktuella målen närmare övervägs och redovisas i propositionen. I lagrådsremissen föreslås att i arbetsmiljölagen införs en möjlighet att påföra sanktionsavgifter för överträdelser av vissa föreskrifter. Avgiften skall betalas även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Den skall påföras den fysiska eller juridiska person som drev den verksamhet där överträdelsen skedde. Har för överträdelsen utfärdats föreskrift om sådan sanktionsavgift skall straff inte kunna dömas ut. Administrativa påföljder av straffliknande art omfattas formellt inte av förbudet i 2 kap. 10 regeringsformen. Att ge retroaktiv verkan åt regler om sådana administrativa sanktioner som trätt i stället för straffrättsliga påföljder skulle emellertid enligt förarbetena utgöra ett klart kringgående av förbudet i nämnda lagrum (prop. 1975/76:209 s. 125). Bestämmelserna om sanktionsavgifter bör med hänsyn till vad som har anförts inte ges retroaktiv verkan. För sådana överträdelser av straffsanktionerad föreskrift som skett före bör vidare endast böter kunna ådömas (jfr 5 andra stycket promulgationslag). Lagrådet föreslår att bestämmelserna ges följande lydelse: "Denna lag träder i kraft . De äldre bestämmelserna i 8 kap. 2 gäller fortfarande i fråga om överträdelser som skett före , dock får ej dömas till annan påföljd än böter. Sanktionsavgift som avses i 8 kap. 5 denna lag får påföras endast för överträdelse som skett efter lagens ikraftträdande." Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , Da- vidson, , , Regeringen beslutar proposition 1993/94:186 Ändringar i arbetsmiljölagen. Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, upp-bakomliggande EG- häver eller regler upprepar ett normgivnings- bemyndigande Lag om ändring i 4 kap. 8 och 10 392L0057 arbetsmiljölagen samt 8 kap. 5 392L0091 (1977:1160) 392L0104