prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Umonsmedborgarskapet är en nyhetsom införs i genom umonsfördraget. Medlemsstotemas medborgare är,edigt artikel 8a, också umonsmedborgare. I bestämmelserna som rör umons-medborgarskap berörs fri rörUghet för personer,valbarhet tUl kommunda församlingar och i andramedlemsstoter än där man är medborgare, rätt att få begagna sig av andraraedlemsstoters beskickningar i vissa fall samt rätten att göra fiamstelhiingartill Etaopaparlamentet och tUl den europeiske orabudsman som skdl utses avEuropaparlamentet. Av artikel 8aföljer att varje umonsmedborgare skdl ha rätt att röra sig och uppehåUa sigfritt mom medlemsstetemas territorier med de begränsningar och på de villkorsom faststells i umonsfördraget och i bestämmelsemaom genomförandet av fördraget. ArtUcel 8a anknyter till artUcel 7a som mnehåller bestämmelser om frirörlighet för personer och genomförandet av den mre marknaden. För attunderlätta utövandet av fri rörlighet för umonsmedborgare kan rådet antebestämmelsen Varjeumonsmedborgare som är bosatt i en medlemsstet i vilken han/hon inte ärmedborgare skdl ha rösttätt och vara vdbar vid koramunda val i den medlemsstet där han/hon är bosatt på sanuna villkorsom medborgarna i den steten. Vidare skall varje umonsmedborgare, sora ärbosatt i en medlemsstet i vilken han/hon inte är raedborgare, ha rösfrätt ochvara valbar vid val i . Varjeumonsmedborgare skall, när han/hon befinner sig i ett land som inte är raed iumonen, ha rätt tUl skydd från varje medlemsstets diplomatiska eller konsuläramyndigheter om hans/hennes eget hemland inte är representerat i landet därhan/hon befinner sig. Umonsmedborgare skall ha rätt att göraframstellningar tiU parlamentet cx;h den ombudsman som skdl utses av . Rätten att göra framstelhungar till ombudsmannen skall även tUlkomma andra personen fredjelandsmedborgare, som bor i en medierasstet. Ombudsmannen skall te emot klagomål angående brister eller försummelser sora begås av gemenskapsmstimtionema eller gemenskaps organen i deras verksamhet och förete de undersökningar som han finner 4 berättigade. 34.2 Ungdomsfrågoma inom EU Regeringens bedömning: Inomungdomsonuådet är EU:s huvudsakliga roU att genom olika åtgärder stödja ochkomplettera den verksamhet sommecUemsländema själva bedriven Av särskUd vikt är att ungdomar görsdelaktiga i processen att utveckla den etaopeiska umonen och att förberedaungdomar för en framtid som emopeiska medborgare. deltar genom EES-avtelet iprogrammet Ungdom för Etaopa. I och med ett raedleraskap kommer fåmöjlighet att fullt ut delte i EU:s beslutsprocess samt te del av de raedel sorafördelas av tUl medlemsländerna, bl.a. till ungdomsprojekt. Sedan tUlkomsten av den Europeiska gemenskapen har ungdomsfrågoma vidett flertal tillfdlen sagts vara ett prioriterat mfresse. Det var emellertidförst i slutet av åttiotelet sora uttalandena följdes av mer konkrete aktiviteten Gemenskapemas huvudsakligaroll är att koraplettera existerande nationella åtgärder, bl.a. genoraprograraverksarahet och viss resursöverföring från strakmrfondema med syfte attunderlätte arbetslösa ungdomas infräde på arbetsmarknaden. Det förste egentiiga ungdomsprogrammet blevUngdora för , ett utbytesprogram som startades . Ett annatprogram är , som syfter till att underlätte övergången mellan skola ocharbetsliv. I och med Maasfrichtfördragethar ungdomsfrågoma blivit ö-aktetfäste. I fördragets artikel 126 pekasungdomsfrågoma ut som ett onuåde mom vUketEU åläggs att genora olUca aktiviteter stödja och koraplettera den verksamhetsom medlemsländerna själva bedriven Genom att frågomahar lyfts fram i fördraget finns det adedning att ante att fler och raeromfatfande aktiviteter och imtiativ mom området kommer att tes. Ungdomspolitiken konuner emellertid som hittUls främst attskötes på nationeU mvå. Det är endast i de fall som det finns ett "europeiskt raervärde", sora EU konuneratt te imtiativ tUl gemensanuna msatser inora ungdomsområdet. Kommissionen har uttelat vikten av att ungdomarär delaktiga i processen att utveckla den Europeiska geraenskapen, (COM(93)183 final). Den säger vidare att man skall utveckla arbetet raotbakgrand av vad sora sägs i artikel 126 i fördraget, mte minst när det gälleratt förbereda ungdomar för en framtid sora emopeiska raedborgare. delterredan genom EES-avtelet i programmet Ungdom för . planerasen ny fas, fas III, av dette program som skall fräda i kraft den 1 januari 1995och gälla för en period av fem ån Kommissionen har lagt fram ett förslag tillparlamentet, i vilket huvudimiktoingen är att de olika imtiativ sora existerarpå ungdomsområdet skall tydliggöras ochsamlas inora Ungdora för Europa-programmet. Programmet kommer attkompletteras med den del av TEMPUS-programmet (program för samarbetet mellan EUoch Prop. 1994/95:19 ) som innefatter ungdomsutbyte, PETRA-programmets Youth Imtiative projects samt des.k. De prioriterade aktivitetema är en följd av enresolution som antogs vid ett möte mellan de förungdomsfrågor ansvariga ministtama. Resolutionen syftar tUl att starta enprocess för att få en "emopeisk dimension" i det ungdomsarbete sompågår i medlemsstetema. Mimsframa beslöt att fyra områden skdl vara särskUtprioriterade vad gäller gemenskapens fiamtida ungdomsaktiviteten Målgrapper fördessa aktiviteter är dels unga mändskor, men också sådana som kan spridaerfarenhet från projekten vidare, exempelvis ungdomsledare. De fyra områdenaär: -intensifierat samarbete meUansfrukttirer med ansvar för ungdomsfrågor inom medlemsländema -mformation tUl unga mändskor -pilotprojekt för att stimulera unga mänmskors kreativitet och imtiativ -samarbete avseende utbildning för ungdomsledare, särskUt med tenke påden "europeiska dimensionen". Inom ramen för Sverigesdeltegande, i programmet Ungdom för Emopa, skall särskild vikt läggas vid attnå ungdomar sora i vadiga fall inte skulleha deltegit i ett ungdomsutbyte. Vidare skaU projekt som leder tUl långsUctigtsamarbete mellan orgamsationer och/eller deltegare prioriteras. Svenskakontekter, och i synnerhet ungdomars kontakter i Emopa är i stor utsfräckdngberoende av språkkunskapen Av dette skäl har generellt goda kontakterutvecklats med framför dit engelskspråkiga länden Med tanke på att Ungdom förEuropa-programmet emeUertid syftar tUl att göra hela till en kulmrellmötesplats, bör utbytet med ländema i Sydemopa ges högsto prioritet. Inora EU har vidare förslag om ett nyttungdomsprogram kaUat Youto Start lagts fram. Det syftar till att ge ungdomarmöjlighet till utvecklmg genom arbetslivserfarenhet. Programmetinnehåller även möjligheter tUl ett ungdomsutbyte. Ungdomar skall således kunnatillbrmga mellan sex tUl mo månader i ett EU-land för att skaffa sigarbetslivserfd-enhet genom ett arbete eUer en praktikplats. ImUctningen av EU:s social- ocharbetsmarknadspolitik diskuteras . Kommissionen har lagtfrara en grönbok ora europeisk socialpolitik sora också behandlar en radförslag sora rör ungdomar. om EU:s roU när det gäller att stimulera olika insatser som ledertill ungdomars mtegrermg i samhället, exerapelvis hur ungdoraar skall kunnaetoblera sig på arbetsmarknaden, ora lärlingssystem altemativt garanteratarbete skall införas samt frågan ora ungdomslönen I och med ett EU-medlemskapfär del av de medel som fördelas av tUlmedlemsländerna. Detto öppnar möjligheter till större satsningar på sektorsövergripande projekt för arbetslösaungdomar. 34.3 Svenska medborgare i EU:sinstimtioner Prop.1994/95:19 Vid ett raecUeraskap i EU konunersvenska raedborgare att anstellas i EU:s institationer. kommer att tUlsätte en plats ikommissionen, en ledamot av revisionsrättensamt en medlem vardera i resp. förste instonsrätten. Vidarekonuner att mom ramen för etoblerad vototionsordning att tUlsätto engeneraladvokat i domstolen. Utöver dessa tjänster på den högsto mvån kommerett tasentol svenska medborgare att erhålla anstellning sora tjänstemäni EU-institationema. De fleste kommer att anstellas i kommissionensolika generddfrektorat. Andra mstitationer där svenska raedborgarekommer att erbjudas anstellning är parlamentets generalsekreteriat,ministertådets generalsekretariat.Europeiska Investermgsbanken och i den ekonomiska och sociala kommittén.Vidare finns ett antd mindre EU-mstitationer som även kommer att anställasvenskar, t.ex. , Europol och railjövårdsbyrån. De flestetjänsterna är karriärsposter och presumptionen är att de som erhålleranstellnmg stennar för en livstidskarriär även om cirkulation förekommer, både mellan uistitationer och mellandessa och hemlandets myndigheten det tasentel tjänster som konuner i fråga,kommer ca. sexhundra att utgöras av chefer, handläggare, översättare, tolkaroch juristiingvister och cfrka fyrahuncfra utgör sekreterare och tekniskpersonal. Rekryteringenkommer att genomföras dfrekt av institationema, men först efter positivt utfalli folkomröstningen. Antogmngsförfarandetäger ram på grandval av meriter, prov och intervjuer edigt de mom mstitationemagängse tiUämpade rekrytermgsmetodema. När det gällerde högste tjänstema, (medlem av kommissionen, domstolenete), nommerar regermgen landets kandidaten Regermgen har även stortinflytande när det gdler 35-40 högre chefstjänsten Dessa tillsätts nämlmgenefter rekommendation från regeringen. Det ligger i svenskt mttesse att svenskamedborgare rekryteras som tjänstemän i EU:s institationer Även ora dessaär ämbetsraän sora skall vara ansvariga inför, och erhålla instraktioner frånrespektive instimtion, är det av värde att det bland EU:s tjänstemän finnspersoner med direktkunskaper ora svenska förhållanden, värderingar ochsamhdlslösningar. 35 EG;s rättsordning 35.1Kompetensfördelningen mellan medlemsstatema och gemenskapen De europeiska gemenskapema och den emopeiska umonen ärgrundade påfolkrättshga fördrag raellan suveräna sfaten Medlemssfatema har genora de grundläggande fördragentUldelat geraenskapema vissa beslutsbefogenheter eller korapetensen Dessa befogenheter är avskUda slag. Den mest cenfrda är befogenheten att beslufa om gemensamma regienDet rör sig främst om beslut i rådet om rättsakter, framför aUt förordningar och dfrektiv. Ett annatexempel är konunissionens tUl enskUda riktedebeslut på konkurtensområdet i dess funktion som övervakningsorgan. Geraenskapema har eraellertidinte oinskränkta beslutsbefogenheten Tvärtom är utgångspunkten, raot bakgrand bl.a. avEG-samarbetets foUc-rättsligaursprang, att beslutsbefogenheterna ytterst tillkommer mecUemsstetema. Gemenskapskorapetensemasomfång och utövande är under-kastede faste rättsliga ramar och bestäms i sma huvuddrag av fördragen.Dessa har gcxlkäntsav medlemssfatema och kan ändras av dem. Kompetensfördelrangen grandarsig på den legalitetsprincip som finns inskriven i fördragen. I artikel 3b i Rorafördraget angessålunda att "Gemenskapenskall handla mom ramen för de befogenheter som den har tUldelats och de mål som harstellts upp för den genom detta fördrag." I artUcel 4 i föreskrivs vidare att"Varje mstimtion skaU handla inom raraen för de befogenheter sora dentilldelats genora dette fördrag." De gemensamma instimtionerna är,när de tUlärapar cx:h vidareutvecklar gemenskapsrätten, bundna av legalitetsprincipen. Detteinnebär attinstitationema i princip endast kan agera när de har en uttrycklig befogenhet därtill i fördragen.Om ett sådant positivt stöd saknas, ligger beslutsbefogenheten kvar hos de enskilda medlemsstetema.Det är således iprincip mte tillräckligt att en rättsakt i vidsttäckt mening syftar tUl att uppfylla något av geraenskapensmål eller ryms mom fördragens aUmänna tillämpningsoraråde (se dock nedan om artUcel 235 och domstolens praxis om underförstedda befogenheter). Av legalitetsprmcipen följersåledes att gemenskapema endast besitter de beslutsbefogenheter som särskilt tiUdelats dera. Den EG-rättsliga litteraturen brakar i dette sanunanhang tela ora principen ora begränsade ellersärskilt tilldelade kompetenser {eng. principle of limited or attributedpowers, fr. compétences d'attributton). Denna grandsats, sora kan sägasvila på legalitetsprincipen, är en följd av fördragens systeraatiskauppbyggnad. Enskilda fördragsbestäraraelser tilldelar gemenskapernasärskilt angivna beslutsbefogenheten Institationema har ' att utöva dessa befogenheter på devUUcor och för de ändamål som anges Prop. 1994/95:19 ifördragsbestämmelsema. Karakteristisktför denna ordning är att varje rättsakt måste vara grandad på en eller fleraenskilda fördragsbestämmelsen Den rättsliga granden skdl dessutom särskUt angesi eUer på annat sätt tydligt framgå av varje enskUd rättsakt. haredigt artikel 173 i att övervaka lagedigheten av de bindanderättsakter som utfarcfas av institationema. Såväl underlåtenhet att angerättslig grund som angivande av felaktig rättslig grund kan leda till attEG-domstolen ogUtigförklarar rättsakten ifråga (se t.ex. målet 45/86 kommissionen mot rådet [1987] ECR s. 1493). Prmcipen om tiUdelade kompetenser avspeglarutgångspunkten att medlemssfatema äger kompetons även inom fördragens allmänna tiUämpningsområde,om inte något annat följer av någon särskUd bestämmelsei fördragen. Urspnmgligen låg all kompetens hos medlemssfatema. Nationellkompetens är därför principieUt sett regel och gemenskapskompetens undanfag.Det förtjänar också att framhållas att gemenskapen inte äger korapetensatt själv tilldela sig ytterligare korapetens, s.k. kompetens-kompetens. Emellertid är en uttömmande uppräkning och exaktbeskrivning av gemenskapernas beslutsbefogenheter - ttots legalitetsprmcipen -förenad raed svårigheten beror framför allt på förekomsten av dynamiskainslag i gemenskapsrätten. Vidare saknar de grundläggande fördragen bestämmelsersom uttryckligen reglerar kompetensfördelningen mellan medlemsstetemaoch gemenskapema, till skiUnad från federda författningar. Rorafördraget ärett ramfördrag raed aUmänt hdtoa målsättningar. Dessa konkretiseras bl.a.genom sekundärrätt och genora EG-dorastolens praxis. Rådet har bl.a. behörighetatt utfärda dfrektiv eller beslute ora åtgärder i syfte att harraomseranationella regler som dfrekt inverkar på den gemensamma marknadens upprättandeeller funktion (artikel 100 i )eller som syftar till att upprätte den ime marknaden och få den attfungera (artUcel 100a i ). Flera avRomfördragets bemyndiganden är vidsttäckte och allmänt håUna. gdlersärskilt när de är utformade som ett allmänt bemyndigande att genomföra engemensam politik, så sora är fallet bettäffande jordbrak (artikel 43),ttansport (artUdama 75 och 84) och UttUceshandel (artikel 113). Föratomfördragsregler som tilldelar mstitationema kompetenser mom särskilda sakområden finns ocksåfördragsbestämmelser av raer generell karaktär. Det vUctigaste exerapletär artikel 235 i Romförcfraget, vilken motsvaras av artikel 203 i Euratomfördraget och artikel 95.1 i Paris- fördraget. Artikel 235 har använts för s.k. fördrags- utfyUnad. I artikeln föreskrivs att om en åtgärd är nödvändig för att uppfylla något av gemenskapemas mål, ochfördraget inte innehåller de nödvändiga befogenheterna, får rådet ändå vidte de åtgärder sora behövs. Beslut edigt artikel 235 måste vara enhdliga och föregås av parlamentets hörande. Sora exerapel kan näranas att rådet med stöd av dette stedgande utvecklade bl.a. energi-, forskmngs- och mUjöpolitUc 471 redan innan innehöllnågra uttryckliga bestämmelser på Beslut edigt artikel 235 får emeUertid mtevara så långt- Prop. 1994/95:19 gående att de i praktiken uör ändringar av degmndläggande fördragen. Fördragsändringar är föremål för en särskUd bestämmelse edigt artikel N i Maasfrichtfördraget ochsådana ändringar måste ratificeras av samtUga mecUemssteter i edighet med deras konstitationeUabestämmelser innan de fräder i kraft (senedan, avsmtt 35.3.1). En ytterligare rättsutvecklinghar skett genom rättspraxis. Domstolen har i aUmänhet tolkat förcfragensbemyndiganden på ettvidsträckt sätt, mte sällan med åberopande av den allmänna folkrättsliga doktrinen omunderförstedda eller föratsatte befogenheter {eng. implied powers, fr.compétences implicit es). Domstolen uttelade sålunda i förenade målen 281, 283-5,287/85 m.fl. mot kommissionen [1987] ECR s. 3203 att i de faU bestämmelser i fördragensteller upp en viss raålsätöiing eller tUldelar institationema en viss uppgift,måste bestämmelserna i fråga också underförstett tilldela mstitationema de kompetenser som är oundgängligaför att uppnå målsättningen eller för attutföra uppgiften. Dessutora har dorastolenutvecklat vissa allmänna prmciper för gemen-skapssaraarbetet. En ledstjäma för domstolen hargenomgående varit att verkaför stärkandet av gemenskapsrättens stelLdng och effektivitet. Ett centrdt exempel härpå ärefablerandet av pruicipen ora EG-rättens förettäde framför nationell rätt (senedan, avsdtt 35.5.3). Kompetensfördelningen påverkascx;kså i viss utsfräckdng av vUket slag av gemensam normgivning som EG väljer att använda.Ora de gemensammareglema utfärdas i form av en förordning, är de duekt tUlämpliga i medlemssfatema.Därmed föreligger i princip inget uttymme för nationell lagstiftning i de frågor sora regleras iförordningen. de gemensammareglema i stellet utfärdas i dfrektivform, har medlemsstotema själva att bestämma formoch tillvägagångssätt för att uppnå dfrektivetssyften. 35.1.2 Olika slag av kompetens Av principen om tilldelade kompetenser följer att vissanationella kompetensområdeni huvudsak faller utanför EG-samarbetet. Man kan här tola om en exklusiv nationellkompetens. Som exerapel på sådana områden kan nämnas familje- och arvsrätten, äganderättentUl fast egendom,den dlmänna sfraff- och skadestendsrätten samt mUitär- och politiu-ätten. Inom ett stort antel områden somomfattes av EG-samarbetet besitter EG och medlemsstetema en delad beslutskompetens. Detteföratsätter en nära samverkan raellan medlemsstotema och gemenskapensinstitationer Av artikel 5 i Ronrfördraget följer att medlemsstotema inte fårförsvåra genomförandet av EG-rätten. På områden med delad korapetens kanmedlemsstotema lagstifte på det nationeUa planet om och i den utsttäckning som mte EG har beslutet omgemensanuna normer som uppter lagstiföimgsutrynunet. I vissa fall förekommer det att gemenskapen besitter ens.k. Med begreppet exklusivkompetens avses edigt Prop. 1994/95:19 EG-dorastolen sitaationer därmedlemsstotema, inom ett visst givet område, i prmcip inte längre har möjlighetatt lagstifta eller meddela föreskrifter på det nationella planet utengemenskapens uttryckliga medgivande (mdet 41/76 Donckerwolcke [1976] ECR s.1921). Domstolen har tUlerkänt gemenskapenexklusiv kompetens bl.a. inom onuåden sora gäller gemenskapens förhållandetUl fredje land och för att vidte åtgärder för bevarandet av maritima resurser(målet 804/79 kommissionen mot Storbritanmen och Nordfrland [1981] ECR s.1045). Omfattningen av den exklusivagemenskapskompetensen är föremål för olUcauppfattningar En vid uppfattning av den exklusiva gemenskaps-kompetensenhar utvecklats av EG-konumssionen och inom den EG-rättsliga dokttmen, edigtvUken gemenskaperna inom vissa områden hartUldelats exklusiv kompetens att utföra vissa uppgifter eller att uppnå vissa mål.Kommissionen anser att avlägsnandet av hinder för den fria rörlighetenför varor, personer, tjänster och kapitd, den gemensamma handelspolitUcen, de allmänna konkurtensreglema,gemensamma marknadsordningar på jordbruks- och fiskeorarådet samtgrundläggande element i den gemensammatransportpolitUcen ingår i geraenskapens exklusiva kompetensblock. Utövermtema beslutsbefogenheter har gemenskapen även tiUdelats folkrättsligahandlmgsförraåga, dvs. korapetens att ingå intemationella avtel (s.k.trakfatkompetens). har bl.a. ftinmt att gemenskapen harexklusiv kompetens att slute handelsavtel edigt artUcel 113 iRomfördraget (yttrande 1/75 [1975] ECR s. 1355). I AETR-måletuttelade dorastolen att när geraenskapen har utfärdat bestänunelser som införgemensamma regler för att verkstäUa en gemensampolitUc, har medlemsstetema mte längre rätt att ingå avtd med ttedjeländer om förpliktelser som påverkar dessa EG-dorastolenbekräftede i de förenade raden 3, 4 och 6/76 Kraraer [1976] ECR s. 1303 attgeraenskapen har ttaktedcompetens mom de områden där gemenskapen tilldelatsintem beslutskompetens (den s.k. parallelldoktrmen). Traktedcompetens kanföreligga även när gemenskapen mte har umyttjat sm mtema beslutskompetens(yttrande 1/76 [1977] ECR s. 741). I avsdtt 9 omavtel med fredje land och mellan medlemsstotema lämnas en närmare redogörelseför gemenskapens uttryckliga och iraplicito ttaktotkorapetens. En uttrycklig fördragsbestämraelseora subsidiaritet infördes för förste gången på miljöområdet genomenhetsakten av (artikel 130r i 473 Den emopeiskaumonen fäster en ökad vUa vid subsidi- Redan i inledandeartUcel A slås Prop. 1994/95:19 fäst att fördraget markerar en ny fas i processen föratt skapa en aUt fastaresammanslutning mellan de emopeiska folken, där besluten skaU fattes så nära medborgarna som möjligt. Genom har ensubsidiaritetsprincip med allmän räckvidd förts in i Rorafördragets idedande del. Sålundaföreskrivs i artUcel 3b andra stycket iRomfördraget: "På de områden där gemenskapen inte ensam ärbehörig skall den i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen vidte enåtgärd endast omoch i den mån som målen för den planerade åtgärden frite i tUfräcklig utsfräckning kanuppnås av medlemssfatema och därför, på gnmd av den planerade åtgärdens omfatöiing ellerverkningar, bätae kan uppnås pågemenskapsmvå." Subsidiaritetsprincipen skaU följaktiigen mte tillärapaspå de områden där gemenskapenhar exklusiv kompetens. Det bör framhållas att principen varken tilldelar ellerfråntar gemenskapen beslutsbefogenheter utöver de som redan följer av fördragen.Den inverkar därför inte på den gäUande kompetensfördelningen annat än indfrekt. Principenreglerar i stället utövandetav de beslutsbefogenheter som redan tUldelats gemenskapen genom fördragen. Subsidiaritetsprincipens aUmännainnebörd kan sägas vara att beslut skaU fatfas så nära medborgarna som möjligt och på så lågmvå som sakfråganskaraktär tiUåten Vid Emopeiska rådets möte i fattades viktigabeslut om den närmare tiUämpningen av subsidiaritetsprincipen. Ambitionen är att begränsa detgemensamma beslutsfattendettUl frågor som är ttansnationella till sm karaktär eller som mte i tilfräcklig utsttäcknmgkan hanteras på nationell mvå. Ett avtel med förfarandereglerför principens tUlämpning har uigåtls mellan , rådet och kommissionen (EGT nrC 329, 6.12.1993).Institationema, kommissionen på förslagssfadiet och rådet på beslutsstediet, skall således ivarje enskUt norragivningsärende pröva och särskilt motivera varför nyarättsakter bör utfärdas på gemenskapsmvå. Ytterst är det som har att uttolkasubsidiaritetsprmcipens rättsligamnebörd. Besläkted medsubsidiaritetsprincipen är proportionditetsprmcipen. Även denna princip, som underårens lopp tillämpats och närmare utvecklats genom EG-dorastolens avgöranden, är nuraerauttryckligen fördragsfästi genora Maasfrichtfördraget. ArtUcel 3b fredje stycket i Rorafördragetföreskriver således att gemenskapen mte skaU vidte någon åtgärd som går utöver vad som ärnödvändigt för art uppnå målen ifördraget. Proportionalitetspruicipen skalltillämpas på alla områden, även där gemenskapen tUlerkänts exklusiv kompetens. Principen tarsärskUt sikte på intensiteten i den gemensamma normgivningen. Den innebärframför dit ettallmänt förbud mot överdrivet kraftftilla åtgärden Edigt Europeiska rådets nyssomtelade beslut i Edinbmgh syftar principen tUl attlämna så stort handlmgsuttynune på det nationella planet 474 som möjligt till de enskUdamedlemsstetema. I dette syfte bör ora möjligt Prop. icke-bindande rättsakter användas, såsom rekommendationer och riktimjer, framför bindanderättsakten Om bindande rättsakter ändå måste tillgripas raed hänsyn tillfrågans karaktär, vUket ofta är fellet på grand av enskildas raöjligheter att hävda sma rättigheterinför dorastol, bör dfrektiv väljas framför förordmngar, och rara- ochminiimdfrektiv fiamför dfrektiv som innefattar enraer defaljerad reglermg.