prop · GH0311 · 1994-01-01 00:00:00 — För barn vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar avsåg rätten plats i kommunalt daghem, föräldrakooperativ eller familjedaghem. För barn som är i familjedaghem eller vars föräldrar är hemarbetande avsåg rätten deltagande i öppen förskola eller plats i deltidsgrupp. Den angivna målsättningen skulle främjas genom en planmässig utbyggnad så att barnomsorgen för alla barn var fullt utbyggd . Beslutet innebar vidare att vissa grundläggande principer för verksamheten i förskolor och familjedaghem lades fast. Några förändringar i den gällande lagstiftningen beslutades inte, men föredragande statsrådet anförde i propositionen att han avsåg att , dvs. , återkomma till regeringen om en lagstiftad rätt till förskola för alla barn. 2.5 Aktionsgruppen för barnomsorg Regeringen tillsatte en särskild aktionsgrupp med uppdrag att i nära samarbete med kommunerna inventera möjliga åtgärder för att snabbt bygga ut och förbättra situationen i barnomsorgen. Beträffande lagstiftningsfrågan föreslog aktionsgruppen i sitt betänkande (SOU 1990:80) Förskola för alla barn 1991 - Hur blir det?, att frågan borde lösas genom en sådan ändring i socialtjänstlagen att tillgång till plats i barnomsorgen blev en rättighet för de barn som så önskade. Sammanfattningsvis föreslog aktionsgruppen bl.a. att en lagstiftad rätt till plats i barnomsorgen för barn i åldern 18 månader till skolåldern genomförs , att den allmänna förskolan utvidgas till att omfatta även femåringar från , att den allmänna förskolan utvidgas till att omfatta även fyraåringar från , 8 att kommunerna får en lagstadgad skyldighet att tillhandahålla öppen förskola för barn som inte vistas i deltidsgrupp eller daghem från . Aktionsgruppens förslag har remissbehandlats. Förslaget till lagstiftning tillstyrktes av , , fyra länsstyrelser, fem kommuner, TCO, , och . Förslaget avstyrktes av , , , tio kommuner samt Moderata samlingspartiets kvinnoförbund. Övriga remissinstanser var tveksamma eller hade inte tagit ställning till förslaget. En sammanställning av remissyttrandena i vad avser aktionsgruppens förslag till lagstiftning har gjorts inom och finns tillgänglig i ärendet (dnr S90/3993/B). En särskild kommitté tillkallades för att följa, stimulera och påskynda en utveckling i riktning mot en organisatoriskt och pedagogiskt samlad verksamhet för skola och skolbarnsomsorg. Kommitténs arbete hade som mål att från en helhetssyn på verksamheten i skolan och skolbarnsomsorgen stimulera utvecklingen i riktning mot en god heldagsomsorg av hög kvalitet i en ekonomiskt rationell organisation. Kommittén redovisade i sitt betänkande (SOU 1991:54) Skola-skolbarnsomsorg, en helhet, olika exempel som visade vilka ekonomiska effekter olika former av samarbete får avseende lokal- och personalanvändning. Analysen innehåller vissa osäkerheter men visar dock att de samlade kostnaderna för en elev som går i skola och skolbarnsomsorg var lägre i de integrerade lösningarna än i de traditionella, dvs. med skola och fritidshem separerade. * De senaste årens mycket stora födelsekullar har nått maximum och börjar åter minska. * Kvinnor i har bland de högsta födelsetalen i som de förvärvsarbetar i nästan samma omfattning som männen. * av förskolebarnen har en ensamstående förälder. * Vårdnadshavares (majoriteten kvinnor) arbetstider har förändrats så att allt fler förvärvsarbetar lång deltid eller heltid. * LO-familjernas uttnyttjande av daghem har ökat kraftigt. * Antalet förskolebarn totalt har ökat med 110 000, antalet förskolebarn i offentligt finansierad barnomsorg har ökat med 144 000 och antalet i privat omsorg har minskat med 58 800 . * Antalet barn i daghem har ökat med nära 100 000 varav den största relativa ökningen har skett i de enskilda daghemmen (+ 17 200 barn). * Antalet barn i familjedaghem har minskat med ca 30 000 varav hälften skolbarn. har det fötts betydligt fler barn i än vad som var väntat och man får gå tillbaka ända för att hitta så stora födelsekullar. Det största antalet barn, ca 124 000, föddes vilket kan jämföras med endast 92 000 barn . har barnkullarna åter börjat minska och de senaste tillgängliga uppgifterna pekar på att antalet födda barn kan komma att ligga på ca 117 000. Det finns många orsaker till dessa variationer. Baby-boomer återkommer med mellanrum. Olika generationer väljer emellertid att skaffa barn under olika stadier i livet, varför barnafödandet trots allt inte helt går att förutse. Denna svårighet illustreras tydligt i diagram 1 som visar gapet mellan prognos och det faktiska antalet födda barn - 1992. Diagrammet visar också den senast gjorda befolkningsprognosens antaganden om födelsetalen fram som visar att kullarna åter förväntas minska till omkring 110 000 födda barn . Jämförelse mellan prognos och faktiskt antal födda barn 1960-talets mödrar var ganska unga när de fick sina barn. kvinnor har skjutit upp sitt barnafödande till dess de fullgjort sin utbildning och hunnit etablera sig på arbetsmarknaden. När de väl börjar få barn ser de i gengäld till att få dem ganska tätt. Detta beteende beror troligen delvis på regelsystemet i föräldraförsäkringen. Förändringar i hur tätt och vid vilken ålder kvinnorna föder barnen förklarar svängningarna i antalet födda barn olika år. De senaste årens stora födelsekullar betyder emellertid inte att kvinnornas slutliga antal barn blir högre än vad de varit tidigare under seklet. Möjligen kan antalet flerbarnsmödrar vara något större än . För att uppnå full reproduktion krävs att det föds 2,1 barn per kvinna. har det genomsnittliga antalet barn hos de årskullar kvinnor som fött färdigt varit förvånansvärt stabilt runt 2,0 barn per kvinna. Det finns inte anledning att tro att detta mönster kommer att förändras. I de flesta europeiska länder sammanfaller ett ökat kvinnligt förvärvsarbete med ett minskat barnafödande - kvinnor väljer mellan familj och karriär. Ett exempel är där födelsetalet är så lågt - 1,29 födda barn per kvinna - att det ligger långt under vad som krävs för full reproduktion. Nedanstående tablå visar exempel på hur födelsetalen varierar i några västeuropeiska länder. Samtliga uppgifter är utom för där uppgiften avser . 2,31 2,17 2,14 1,93 1,80 1,59 1,44 1,29 har, i jämförelse med andra västeuropeiska länder med hög kvinnlig förvärvsfrekvens, ett mycket högt födelsetal. Den jämförelsevis väl utbyggda barnomsorgen, den generösa föräldraförsäkringen och en flexibel arbetsmarknad som accepterar deltidsarbete, gör det möjligt för kvinnor - och män - att förena familj och förvärvsarbete också då barnen är små. 3.2 Familjer med förskolebarn gör på uppdrag en enkätundersökning om barnomsorg riktad till föräldrar till ca 90 000 barn i åldern 3 månader t.o.m. . Undersökningen ger främst en bild av olika familjers val av eller framtida önskemål om barnomsorg. Den ger emellertid också en bild av hur föräldrar utnyttjar sina möjligheter att ta föräldraledigt, hur föräldrarnas arbetstider ser ut i förhållande till hur barnomsorgen ordnas, antal syskon i förskoleåldern m.m. Följande avsnitt bygger huvudsakligen på information som har hämtats ur barnomsorgsundersökningarna. fanns det 540 700 familjer med ca 762 000 barn i förskoleåldern. Som det framgår av nedanstående sammanställning hade närmare två tredjedelar av familjerna ett förskolebarn, en tredjedel hade två barn och (24 000 familjer) hade tre eller flera barn . Majoriteten av barnen () hade föräldrar som var gifta eller sammanboende. 76 600 barn bodde med en ensamstående mor och 5 500 barn med en ensamstående far. Antal förskole- Familjer % Barn % barn i familjen 1 345 423 64 345 423 45 2 171 184 32 342 374 45 3 22 486 4 67 457 9 4+ 1 582 0 6 435 1 Summa 540 678 100 762 040 100 Kvinnorna har samma möjligheter och förutsättningar som män att skaffa sig en utbildning. Kvinnorna förvärvsarbetar också - trots att de fortfarande har huvudansvaret för barnen - i nästan lika stor omfattning som männen. är det dock kvinnorna som tar den helt övervägande delen av ansvaret för barnen genom att anpassa sina arbetstider till barnens behov. Den kraftiga utbyggnaden av den offentligt finansierade barnomsorgen har underlättat kvinnornas ökade förvärvsarbete. Den senaste tioårsperiodens förändringar i kvinnornas förvärvsmönster framgår av diagram 2. hade en tredjedel av förskolebarnen en vårdnadshavare - huvudsakligen modern - som förvärvsarbetade mindre än . hade andelen sjunkit till . hade andelen barn vars vårdnadshavare arbetade lång deltid eller heltid ökat från . En rapport från LO:s löne- och arbetslivsenhet, Barnomsorg och arbetstider, visar hur småbarnsmammorna arbetar i olika socioekonomiska grupper. Det är nu en ungefär lika stor andel som arbetar deltid inom TCO som inom (53 resp. ) medan den uppgår till för LO-kvinnorna. Rapporten visar också att det är SACO-familjer som har störst andel barn i åldrarna i barnomsorg. Andelen har dock gått ned något från 1982/1990/91. LO-familjerna har däremot ökat sin andel mycket kraftigt, från av barnen, . För TCO-barnen är ökningen inte lika stor (från ). 3.4 Val av olika tillsynsformer Valet av barntillsynsform har ändrats påtagligt . Kort kan det sägas att det fanns flera barn i kommunala och enskilda daghem och familjedaghem, färre barn i privata tillsynsformer (t.ex. mormor) och ungefär en lika stor andel barn hemma om man jämför med . Att andelen barn som har en förälder hemma är lika stor som beror på att det nu finns ca 30 000 fler barn . Totalt har antalet förskolebarn ökat med ca 110 000 . Antalet förskolebarn med plats i den offentligt finansierade barnomsorgen (kommunala och enskilda daghem samt familjedaghem) har ökat med 144 000 barn (+58 %) till totalt 392 500. har antalet barn med privat betald eller obetald tillsyn (mormor m.m.) minskat med 58 800 (-) till 35 000 barn. Diagram 3 visar hur tillsynen för förskolebarnen ordnades . Av diagrammet framgår också hur tillsynen ordnades för de barn som har en föräldraledig förälder. Totalt hade ca 198 000 förskolebarn en föräldraledig förälder enligt barnomsorgsundersökning. För 74 000 av barnen gällde föräldraledigheten ett yngre syskon. av de barn som fick sin tillsyn hemma hade en föräldraledig förälder. Barn efter tillsynsform och föräldraledighet 3.5 Hur skall kösiffror tolkas? Olika kommuner har olika system för att mäta köerna till barnomsorgen. I vissa fall ställs barn i kö från det de är nyfödda. För att få ett jämförbart mått för alla kommuner redovisas i avsnitt 3.6 de köuppgifter som räknas fram i barnomsorgsundersökningarna. Kön har beräknats genom att man från det totala antalet barn som uppges ha behov av en plats , räknar bort de barn som redan har en plats, tar hänsyn till dem som önskar byta omsorgsform och de barn som uppges inte längre behöver plats i barnomsorgen. Kön förändras kontinuerligt bl.a. genom att nya daghem öppnas, barn som får småsyskon lämnar sin plats antingen för att föräldrarna så önskar eller för att kommunen har sådana regler och barn flyttar från eller till ett område. Den största förändringen sker då sexåringarna börjar skolan och flyttas till skol- barnsomsorgen. Många föräldrar som uppgivit att de behöver en plats kommer kanske inte längre att efterfråga en sådan om de konstaterar att ett nytt syskon väntas. Vid en jämförelse mellan barnomsorgsundersökningarna och uppgifter från kommunerna, redovisas i undersökningarna i flera fall en kö också för sådana kommuner som uppger att de har full behovstäckning. En slutsats som kan dras är att de uppgifter som visar antalet barn i kö i barnomsorgsundersökningarna troligen är överskattade. Det är rimligt att anta att familjer där vårdnadshavaren förvärvsarbetar lång deltid (> /vecka) eller heltid är de familjer som främst har behov av barnomsorg utanför hemmet. I familjer där vårdnadshavaren förvärvsarbetar i mindre omfattning sker detta sannolikt ofta eller då den andra föräldern sköter barntillsynen. av samtliga barn vars vårdnadshavare är förvärvsarbetande uppges få tillsyn i hemmet. Enligt barnomsorgsundersökning var antalet barn vars vårdnadshavare förvärvsarbetar mer än ca 365 000 om barn vars föräldrar är föräldralediga frånräknas. Totalt hade 376 300 barn plats i daghem eller familjedaghem. Uppgifterna visar att behovet av barnomsorg grovt för hela riket kan bedömas utifrån vårdnadshavarnas förvärvsarbetstider. För enskilda regioner, t.ex. i storstadsområdena, påverkar också tidsmässigt långa restider föräldrarnas behov av barntillsyn. 3.6 Utbyggnad i förhållande till efterfrågan Den totala efterfrågan på offentlig barnomsorg kan definieras som summan av de barn som har plats i offentlig barnomsorg och de barn som står i kö för en plats. Av nedanstående tablå framgår att trots att det har skett en mycket kraftig utbyggnad av den offentliga barnomsorgen har antalet barn i kö till plats inte minskat i motsvarande grad. 1982 1992 Diff. Totalt antal barn 3 mån - 653 300 762 000 108 700 + 17 Barn med plats i daghem/familjedaghem248500 392 500 144 000 + 58 Barn i kö till plats 88 000 56 500 - 31 500 - 36 Totalt behov 336 500 449 000 112 500 + 33 Det finns flera förklaringar till att efterfrågan på barnomsorg har ökat kraftigt . Den främsta orsaken till förändringen är sannolikt kvinnors ändrade utbildnings- och förvärvsmönster och deras fastare anknytning till arbets- marknaden. Detta förhållande tillsammans med ekonomiska överväganden gör att fler kvinnor förvärvsarbetar och att de gör det i större omfattning . Antalet kvinnor som väljer att vara dagmammor med egna och andras barn minskar och mor- och farmödrar förvärvsarbetar ofta själva och är inte längre ett barntillsynsalternativ. En annan faktor som självklart har påverkat efterfrågan på barnomsorg är det ökade barnafödandet. En tredje faktor som har stor betydelse är att föräldrarnas kunskaper om barnomsorgens innehåll har ökat. Föräldrar efterfrågar barnomsorg som kan ge barnen trygghet och pedagogisk stimulans för deras utveckling. De senaste årens efterfrågeökning kommer sannolikt att plana ut för att övergå till en minskning i samband med att barnkullarna nu åter blir mindre. Ett annat skäl till en trolig minskning av efterfrågan på främst daghemsplatser är de förändringar som rör sexåringarna. Många kommuner har fört över den obligatoriska förskoleverksamheten för sexåringar från daghemmen till skolan. Vidare har beslutat om flexibel skolstart vilket gör det möjligt för sexåringar att börja i skolan. Slutligen har en utredning tillsatts med syfte att utreda lämpligheten av en obligatorisk tioårig skola med start . Diagram 4 visar hur barnomsorgen lösts i olika års- kullar . Nära hälften () av sexåringarna fanns då i daghem, i deltidsgrupper och hade plats i familjedaghem. av barnen hade utnyttjat möjligheten att börja i skolan . Av femåringarna hade drygt hälften () plats i daghem, hade plats i familjedaghem och i deltidsgrupp. En femtedel var hemma () eller hade någon form av privat tillsyn (). Sammanlagt fick av femåringarna pedagogisk grupp- verksamhet i daghem eller i deltidsgrupp. 3.7 Barnomsorgen i sin helhet I det följande redovisas den offentligt finansierade barnomsorgen i sin helhet, dvs även skolbarnsomsorgen och andra verksamheter som varit statsbidragsberättigade fram t.o.m. . Uppgifterna bygger på kommunernas ansökningar om statsbidrag för . lämnades statsbidrag med varierande belopp för barn i kommunala och enskilda daghem, deltidsgrupper, familjedaghem och kommunala och enskilda fri- tidshem. Vidare lämnades ett extra bidrag till varje daghemsavdelning som hade öppet eller hade förlängt öppethållande under tidiga morgnar och/eller sena kvällar. Öppna förskolor, som inte har krav på inskrivning, fick ett bidrag som var knutet till antalet avdelningar och antalet dagar som verksamheten bedrevs. Ett schablonbelopp, som bestämdes av det antal barn som var inskrivna i fritidshem, avsattes också som stöd till öppna verksamheter för skolbarn i mellanstadiet. Schablonbelopp avsattes vidare inom bidragen till daghem och fritidshem avsedda för barn med behov av särskilt stöd och för fortbildning av personalen. För de bidrag som lämnades som ett schablonbelopp saknas uppgifter om hur många personer som berördes av dessa verksamheter. Sammanställningen nedan visar utvecklingen - då den senaste mera genomgripande förändringen av statsbidragssystemet genomfördes - . Sammanställningen visar att antalet daghemsplatser har ökat med närmare 100 000 platser varav 17 000 i enskilda daghem. Den största andelen enskilda daghem bedrivs som föräldrakooperativ () följt av daghem med speciell pedagogik såsom Waldorf- eller Montessoridaghem () och ideella organisationer (). Återstående daghem bedrivs av , aktiebolag eller personalkooperativ. Antalet barn i familjedaghem har minskat med drygt 30 000. Om detta beror på att föräldrarna föredrar daghem framför familjedaghem, att det är brist på dagbarnvårdare eller om det finns andra orsaker är svårt att avgöra. Man kan också konstatera att antalet barn i skolbarnsomsorg har ökat mycket kraftigt trots att skolbarnsomsorgen inte omfattades av principbeslut om barnomsorgen. Verksamhet 1988 1992 Förändr. Daghem 218 700 315 700 97 000 därav kommunala 211 500 291 300 79 800 enskilda 7 200 24 400 17 200 Familjedaghem 175 100 146 600 - 31 500 därav förskolebarn heltid 45 700 43 200 - 2 600 förskolebarn deltid 76 100 63 000 - 13 100 skolbarn 53 200 37 400 - 15 800 Fritidshem 95 600 138 700 43 100 därav kommunala 94 300 134 500 40 100 enskilda 1 300 4 200 3 000 Deltidsgrupper 69 300 60 900 - 8 400 Öppna förskolor 1 000 1 500 500 Nattöppna daghem 20 71 51 öppethållande - 63 63 hade 466 100 förskolebarn av totalt ca 790 000 plats i daghem, familjedaghem eller deltidsgrupp. Ytterligare ca 126 000 barn hade besökt en öppen förskola. Ca 176 000 skolbarn av totalt 290 000 barn i åldern hade plats i fritidshem eller familjedaghem. 4 Barnomsorgen i ett samhällsekonomiskt perspektiv Övergången från barnomsorg inom familjen till en ökande grad av offentligt finansierad barnomsorg utanför hemmet har gjort barnomsorgens kostnader synliga i offentliga budgetar och därmed till ett omdebatterat ämne. Omsorgen om barn har alltid tagit resurser i anspråk. Den offentligt finansierade barnomsorgen är bara ett sätt att tillgodose detta behov. Kommuner- nas bruttokostnader för barnomsorg är höga men föräldrar som utnyttjar den offentligt finansierade barnomsorgen betalar direkta och indirekta skatter till primär- och landstingskommuner och till staten. Arbetsgivarna betalar skatteandelen av arbetsgivaravgiften som tillförs statskassan. Ökade föräldra- inkomster minskar vidare den offentliga sektorns utgifter för olika inkomstberoende bidrag, t.ex. bostadsbidrag. Flera forskare har studerat frågan om barnomsorgens samhällsekonomiska effekter och hur den samhällsekonomiska vinsten eller förlusten av olika åtgärder genom skatte-, avgifts- och bidragssystemet fördelar sig på olika intressenter i samhället. En del av de samhällsekonomiska kostnaderna och intäkterna går att mäta i pengar, t.ex. kostnaderna för daghem och värdet av ett produktionstillskott som skapas när en förälder börjar förvärvsarbeta. Andra effekter är svårare att kvantifiera på detta sätt. Hit hör effekterna för barnen av olika slag av barnomsorg och det sociala värdet för föräldrarna av att kunna förvärvsarbeta. En sammanställning av några studier av barnomsorgens samhällsekonomiska effekter med tyngdpunkten lagd på effekterna vid övergången till ett generellt statsbidrag till kommunerna har på uppdrag utarbetats av professor vid i . Sammanställningen finns tillgänglig i ärendet (dnr. S92/8723/B). 5 Övergripande mål för barnomsorgen De övergripande målen för barnomsorgen är * att genom pedagogisk gruppverksamhet ge barnen stöd och stimulans för deras emotionella, sociala och intellektuella utveckling och bidra till goda upp- växtvillkor, * att ge barn med behov av särskilt stöd i sin utveckling den omsorg som deras speciella behov kräver, * att underlätta för föräldrar att förena förvärvsarbete och studier med vård och ansvar för barn, * att göra det möjligt för föräldrarna att i ökad utsträckning själva välja mellan olika alternativ och därigenom öka deras inflytande över den omsorg barnen får, * att utforma stöd och regleringar så att verksamheten bedrivs ekonomiskt effektivt. De övergripande målen för barnomsorgen har fastställts av regering och riksdag (prop. 1992/93:100, bil.6, bet. 1992/93:SoU15, rskr. 1992/93:273) och är därmed styrande för förskole- och fritidshemsverksamheten, dess utformning, organisation, innehåll och kvalitativa förutsättningar. Målen innebär att barnomsorgen skall kunna fylla flera behov i det moderna välfärdssamhället - erbjuda barnen trygga och stimulerande uppväxtvillkor med ett särskilt ansvar för barn med behov av särskilt stöd, möjliggöra för föräldrar att förena föräldraskap med förvärvsarbete eller studier och ge valfrihet i barnomsorgen. Barnomsorg skall bedrivas på ett kostnadseffektivt sätt. Ansvaret för barnomsorgens verksamhet ligger hos kommunerna. Utifrån de övergripande målen beslutar kommunen om konkreta mål och riktlinjer för barnomsorgen som är anpassade till lokala förhållanden samt om de resurser som erfordras för att nå uppställda mål. Personalen i barnomsorgen planerar och genomför verksamheten anpassad till den egna barngruppen och i samråd med föräldrarna, med utgångspunkt i mål och riktlinjer samt tillgängliga resurser. En mål- och resultatstyrning av barnomsorgsområdet innebär att verksamheten inte behöver och inte heller skall styras genom detaljerade regler och föreskrifter. I stället skall de uppsatta målen styra verksamheten genom att de ligger till grund för de verksamhetsmål och riktlinjer som utformas lokalt i kommunerna. Barnomsorgspersonalen skall utforma verksamheten och arbeta mot att målen nås. Graden av måluppfyllelse kan sedan bestämmas genom de utvärderingsmetoder av olika slag som utvecklas nationellt och lokalt. Utvärderingen skall ge signaler tillbaka till beslutsfattarna om var något behöver förbättras och var resurser skall sättas in. Det är därför viktigt att ansvaret för uppföljning och utvärdering av barnomsorgsområdet tas såväl nationellt som lokalt och i den enskilda Barnomsorgens uppgift är att i samarbete med hemmet bidra till en trygg och stimulerande uppväxtmiljö, att ge barnen omvårdnad och stöd i sin utveckling och att ge dem gemenskap med andra barn och vuxna utanför den egna familjen. Förskoleverksamheten skall ge barnen kunskaper, erfarenheter och upplevelser i omvärlden som är anpassade till barnens ålder och utvecklingsnivå, genom att låta dem arbeta, leka och lära i meningsfulla sammanhang. Den skall förmedla ett kulturarv och lägga grunden till att barnen kan finna sig väl tillrätta i samhället. Detta innebär att barnomsorgens förskoleverksamhet bedriver en i vid mening pedagogiskt inriktad verksamhet där barn i grupp får del av omsorg, fostran och kunskaper. Pedagogisk förskoleverksamhet utmärks av att den är målinriktad och planerad och ledd av utbildad personal. beslutade att en förskola för alla barn skulle vara fullt utbyggd . tog ställning till principer för förskolans innehåll. Ett pedagogiskt program skulle bilda ramen för förskolans pedagogiska verksamhet. fick regeringens uppdrag att utarbeta det pedagogiska programmet för förskolan som utkom . Programmet är upplagt som ett ramprogram och behandlar förskolans uppgifter och den pedagogiska verksamhetens mål, innehåll och arbetssätt. Avsikten är att det skall kunna gälla för all förskoleverksamhet i landet. Ett motsvarande program för skolbarnsomsorgen utarbetades året därpå - Pedagogiskt program för fritidshem. 5.2 Barn med behov av särskilt stöd Barnomsorgen skall vara öppen för alla barn, också för dem med funktionshinder eller andra svårigheter. För dessa barn har barnomsorgen ett särskilt ansvar (6 och 15 §§ socialtjänstlagen, SoL, 15 § blir 16 § i det nya förslaget).