prop · GH03234 · 1994-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: års taxering har en delägare i ett handelsbolag varit berättigad till s.k. kvoterat slutavdrag enligt 3 13 mom. Detta innebar att om verksamheten i ett handelsbolag avslutades och det uppkom underskott i förvärvskällan vid taxeringen detta år fick avdrag för underskottet ske enligt vad som gäller för reaförlust vid närmast följande taxering. Om den skattskyldige yrkar det får avdrag ske vid nämnda taxering och de därpå följande två taxeringarna. Genom lagstiftning (prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU11, SFS 1993:1543) ändrades reglerna för s.k. kvoterat slutavdrag för verksamhet i handelsbolag. Ändringen är en konsekvens av att indelningen i förvärvskällor i princip avskaffas inom ett och samma handelsbolag. För att delägare i handelsbolag som avslutat sin verksamhet , 1992 eller 1993 och yrkat att avdrag för underskott skall fördelas skall ha bibehållen rätt att utnyttja avdragen bör en övergångsregel om detta införas som en ny punkt 15 till övergångsbestämmelserna till ändringen i SIL. 11.4 Utdelning på oregistrerade andelar i värdepappersfond Regeringens förslag: Om utdelning på andel i värdepappersfond inte betalas ut på grund av att andelsägaren inte registrerats skall kupongskatt inte innehållas innan utbetalning sker. Fristen för återbetalning från staten av för mycket inbetald kupongskatt förlängs i vissa fall då förlängd preskriptionstid övergångsvis gäller för utdelningskupong till fondandelsbevis. Fondbolagens Förenings förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget har tillstyrkts. Skälen för mitt förslag: Ägarna i en värdepappersfond skall vara registrerade hos ett fondbolag. kunde fondbolagen välja mellan att ge ut fondandelsbevis och att föra register över andelsägarna. Enligt den ursprungliga övergångsregleringen till de nya bestämmelserna för värdepappersfonder skulle fondbolag som tidigare utfärdat fondandelsbevis senast /93 ha registrerat samtliga innehavare. Denna tidpunkt har senare flyttats fram till på grund av de svårigheter fondbolagen mött i arbetet med att nå okända innehavare av andelsbevis. Ett inte obetydligt antal ägare till fondandelar som innehafts genom andelsbevis är alltjämt oregistrerade och således okända. har föreslagit ändrade bestämmelser i fråga om såväl preskription som inbetalning av skatt för dessa oregistrerade andelar i en framställning som kom in till (dnr 4279/92). Skrivelsen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. Skrivelsen och en sammanställning över remissyttrandena har fogats till proposition om ändringar i lagstiftningen för värdepappersfonder, Allmänna pensionsfonden m.m. (prop. 1992/93:206, bil. 3 resp. 4). Efter denna proposition återstår endast att behandla frågan i framställningen om kupongskatt. Kupongskatt skall betalas för utdelning på svenska fondandelar av den som inte är bosatt här i landet. Skatten skall innehållas och betalas in till staten senast efter utdelningstillfället även när utdelningen inte kan betalas ut på grund av att det inte är känt vem som är andelsägare. Dessa okända ägare har självfallet i det absolut övervägande antalet fall skatterättslig hemvist i . När utdelning sedermera lyfts och det visar sig att mottagaren har skatterättslig hemvist i och således inte var skyldig att betala kupongskatt får förvaringsinstitutet ansöka om återbetalning av skatten. Enligt kupongskattelagen (1970:624) återbetalas dock inte skatt på utdelning som varit tillgänglig för lyftning tidigare än före det kalenderår då utredning om återbetalning överlämnades till beskattningsmyndigheten. Preskriptionstiden för andelsägarens fordran på utdelning med stöd av andelsbevis var . återinfördes dock den tidigare gällande treåriga preskriptionstiden (jfr prop. 1992/93:206 s. 26 f.). Även med denna ändring gäller dock en preskriptionstid i vissa övergångsfall som är längre än den femåriga fristen för återbetalning av skatt. Eftersom de oregistrerade fondandelsägarna normalt är bosatta i eller är svenska dödsbon är det opraktiskt med nuvarande ordning som regelmässigt medför kupongskattebetalning för utdelning på sådana andelar. Om utdelningen på en fondandel inte betalas ut på grund av att ägaren är okänd bör innehållandet av kupongskatt anstå till dess utdelningen kan betalas ut. När utbetalningen sedan sker registreras ägaren och det kan avgöras om han är skattskyldig till kupongskatt. Jämte bestämmelser av denna innebörd bör den femåriga fristen för återbetalning av kupongskatt förlängas för de fall preskriptionstiden är längre. Sistnämnda regel har karaktär av övergångsbestämmelse eftersom preskriptionstiden numera har förkortats till . Förslaget föranleder ändringar i 12 kupongskattelagen samt en ny bestämmelse, 9 a , i samma lag. 11.5 Utskiftning vid likvidation Regeringens förslag: En aktie e.d. skall anses avyttrad redan när det företag som gett ut den träder i likvidation. Skälen för regeringens förslag: Utskiftning från aktiebolag i samband med likvidation behandlades tidigare som utdelning. Hänsyn till tillskjuten kapitalinsats togs först när bolaget upphörde att existera. Aktien i det likviderade bolaget ansågs då avyttrad utan vederlag och aktieägaren fick avdrag med ett belopp motsvarande aktiernas anskaffningspris. I och med införandet av enkelbeskattning av bolagsinkomster ändrades systemet så att likvidation e.d. helt behandlas inom reavinstsystemet (jfr prop. 1993/94:50 s. 197 f.). Det innebär att aktien anses avyttrad mot ett vederlag som motsvaras av utskiftat belopp. En vinst vid likvidation är undantagen från skatteplikt under förutsättning att vinsten inte skall behandlas enligt be- stämmelserna i 3 12 mom. Bolaget anses upplöst när likvidatorerna har framlagt slutredovisning. har utskiftning redan företagits. För att säkerställa att utskiftade belopp behandlas som vederlag vid avyttringen bör bestämmelsen ändras så att avyttring anses föreligga redan när beslut fattas om att bolaget skall träda i likvidation. Den föreslagna ändringen bör gälla även vid likvidation av ekonomiska föreningar. Bestämmelsen om ändrad tidpunkt för avyttring bör tas in i 24 2 mom. 11.6 Vissa lagtekniska justeringar m.m. Regeringen föreslår dessutom - utöver redaktionella ändringar - ett antal justeringar som enbart kommenteras i specialmotiveringen. Det gäller 2 10 mom. SIL, punkt 8 av övergångsbestämmelserna till lagen (1993:1543) om ändring i SIL, 9, 11 och 13 lagen (1990:663) om ersättningsfonder samt 2 och 4 lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder. I specialmotiveringen till 11 lagen om beskattning av vinstutdelning som lämnas kommenteras också regeringens förslag att upphäva punkt 8 av övergångsbestämmelserna till ändringslagen 1993:1544 till SIL. Vidare föreslås en förlängning av övergångs- bestämmelsen till den ändring i lagervärderingsreglerna som gäller års taxering. 12 Miljöklassindelningen av oljeprodukter Regeringens förslag: Miljödifferentieringen av den allmänna energiskatten överförs till en motsvarande differentiering av dieseloljeskatten. Skälen för regeringens förslag: För att öka användningen av miljövänliga drivmedel differentierades den allmänna energiskatten på oljeprodukter i tre miljöklasser . Redan i förslag och sedan även i den därpå följande propositionen (prop 1989/90:111) betonades att förbättrad bränslekvalitet var särskilt angelägen för oljor som används för fordonsdrift. fanns ingen möjlighet att skilja på olja för fordonsdrift och olja för uppvärmningsändamål. Differentieringen kom därför att omfatta såväl fordonsbränsle som uppvärmningsolja. Genom införandet av dieseloljeskatten och åtföljande märkningssystem görs numera skillnad på olja för uppvärmning och olja för fordonsdrift. Möjlighet finns därmed att begränsa miljöklassindelningen till de oljor som används för drift av personbilar, lastbilar och bussar. Den totala årsförbrukningen av lätta oljor uppgår till , varav hälften används som eldningsolja och hälften som dieselolja för fordonsdrift. Av dieseloljan förbrukas som drivmedel till personbilar, lastbilar och bussar och beskattas således med dieseloljeskatt. Av återstående del av dieseloljan används en del inom industrin för transporter inom arbetsstället och omfattas då inte av vare sig allmän energiskatt eller dieseloljeskatt. De miljömässiga fördelarna med att använda miljöklass 1- och 2-olja som eldningsolja är begränsade. Förbränningen är betydligt mer jämn och fullständig i en värmepanna än i en dieselmotor. Med hänsyn härtill kan det ifrågasättas om det är en kostnadseffektiv miljöstyrning att genom beskattningen öka användningen av oljor som tillhör miljöklass 1 och 2 inom uppvärmningsområdet. har i remissyttrande inte motsatt sig att miljödifferen- tieringen överförs till dieseloljeskatten, eftersom miljöklass 1- och 2-oljorna är avsedda för användning i motorfordon. Verket anser det angeläget att användningen av de bästa oljorna ökar ytterligare vad gäller vägfordon och arbetsmaskiner. Det finns enligt verket inga undersökningar som styrker en positiv effekt på utsläppen från villapannor på motsvarande sätt som för dieselmotorer. utgörs av fordonsoljan av miljöklass 1- och 2-oljor, medan av eldningsoljan tillhör miljöklass 2. Någon nämnvärd försäljning av miljöklass 1-olja sker inte för uppvärmningsändamål. Det är endast omkring hälften av den del av råoljan som man tidigare framställde miljöklass 3-olja av som kan användas för tillverkning av de renare oljorna. Den återstående delen exporteras till den del det inte finns användning för miljöklass 3-oljorna inom . Denna olja förbrukas sedan i våra grannländer. Den årliga kostnaden för skatterabatten av miljöklass 1- och 2-oljor är med nuvarande fördelning på de olika oljekvaliteterna , varav avser uppvärmning. En överflyttning av miljöklasserna till dieseloljeskatten skulle innebära att kostnaden för skatterabatten minskar med . Skulle samtliga lätta oljor tillhöra miljöklass 1 uppgår skatterabatten till med befintligt system. Med den föreslagna omläggningen skulle skatterabatten begränsas till . Enligt uppgifter från oljebranschen torde inte överflyttningen påverka konsumentpriset på eldningsolja. Övervägande skäl talar för att skattesubventionerna endast skall omfatta det bränsle som används i personbilar, lastbilar och bussar. Detta kan åstadkommas genom att miljödifferentieringen överförs från den allmänna energiskatten till dieseloljeskatten. Den totala punktskattebelastningen på oljeprodukter, som används för drift av personbilar, lastbilar och bussar, bestående av allmän energiskatt, koldioxidskatt och dieseloljeskatt, bör inte ändras. De föreslagna skattesatserna har angivits från denna utgångspunkt. Den beloppsmässiga skillnaden mellan de olika miljöklasserna bör således bestå. En fördel ur administrativ synpunkt av att flytta över miljöklassindelningen från den allmänna energiskatten till dieseloljeskatten är att endast en energiskattesats behöver tillämpas vid behandling av ansökningar om återbetalning och kompensation vid industriell tillverkning och för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling. Vid överflyttning av skattedifferentieringen från den allmänna energiskatten till dieseloljeskatten kan först konstateras att den olja som förbrukas inom industrin för transporter inom arbetsstället anses tillhöra hjälpverksamhet till industriell verksamhet i tillverkningsprocessen och omfattas därför inte av nuvarande miljöklassindelning. Miljöstyrningen påverkas således inte av överflyttningen. Miljöstyrningen kan dock upphöra vad gäller de oljeprodukter som används för drift av motorredskap, traktorer m.m. eftersom denna bränsleanvändning inte belastas med dieseloljeskatt. Vid ett eventuellt EU-medlemskap krävs en översyn av det dieseloljeskattepliktiga området. Nuvarande generella skattebefrielse för trafiktraktorer, motorredskap m.m. är inte i överensstämmelse med . Inom Energi- skatteutredningen (Fi 1992:15) pågår arbete med en teknisk anpassning av energibeskattningen som behövs vid ett eventuellt svenskt EU-medlemskap. Även om överflyttningen just nu kan ha vissa negativa effekter överväger emellertid fördelarna med att kunna koncentrera miljöstyrningen med hjälp av skatten på oljeområdet till de bränslen som används för drift av personbilar, lastbilar och bussar. Med beaktande av en eventuell utvidgning av det dieseloljeskattepliktiga området får det övervägas hur miljöstyrningen kan upprätthållas för bränsle till sådana fordon som inte skall omfattas av dieseloljeskatt. För de oljor som används för uppvärmning innebär överflyttningen av miljöklassindelningen till dieseloljeskatten enbart en anpassning till vad som gäller inom EU. Förslaget föranleder ändringar i lagen (1957:262) om allmän energiskatt och lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter. Bedömningen av budgeteffekterna för den konsoliderade offentliga sektorn utgör i tillämpliga delar en uppdatering i förhållande till departementspromemorian Beskattning av utdelning och fåmansföretag (Ds 1994:26). Tillkommande faktorer är åtgärder för enskilda näringsidkare, lättnader i förmånsbeskattningen för svensk FN-personal och miljöklassning av oljeprodukter. Åtgärder som inte påverkar de offentliga budgetarna berörs endast i liten omfattning. De nya bestämmelserna medför visst merarbete för skatteförvaltningen. Detta arbete är till största delen av övergångskaraktär. Regeringen gör, med beaktande bl.a. av de resurstillskott till skatteförvaltningen /95 som har beslutat om, bedömningen att kostnaderna för att genomföra förslagen inte är större än att de ryms inom givna resursramar. 13.1 Beskattning av utdelning som lämnas De begränsningar som med den föreslagna lagstiftningen läggs på aktiebolagens möjligheter att ändra sitt utdelningsbeteende i förhållande till är så omfattande att någon statsfinansiell effekt inte uppkommer. 13.2 Beskattning av ägare i fåmansföretag Ändringen av alternativregeln innebär en begränsning av underlaget för schablonavkastning. Hur stort underlaget för schablonavkastning är under gällande regler, och hur mycket underlaget begränsas genom den föreslagna förändringen av alternativregeln är mycket svårt att bedöma. En indikation på vilka effekter begränsningen medför är att för varje miljard underlaget minskar uppkommer en positiv effekt för det offentliga på . För vissa branscher har beräkningen av underlaget enligt gällande alternativregel varit mycket generös. En uppskattning av den föreslagna ändringens innebörd enbart för uppdragsverksamhet (SNI 8[1]) ger en begränsning på 2,9 mdkr. Skärpningen har dock inte samma omfattning i alla branscher. Sammantaget torde en uppskattning av begränsningen av underlaget för kapitalavkastning för alla berörda företag på i storleksordningen 5 mdkr. inte vara orealistisk. Detta innebär en budgetförstärkning för den konsoliderade offentliga sektorn på . Vid en bedömning av kostnaderna för lönesummeregeln är en uppdelning i tjänsteproducerande och varuproducerande sektorer av intresse eftersom lönesummeregeln endast kan kombineras med huvudregeln för beräkning av underlaget för kapitalavkastning. I den varuproducerande sektorn är det rimligt att anta att alternativregeln föredras av företagen, åtminstone på kort sikt, eftersom denna sektor genomgående är mera kapitalintensiv än den tjänsteprodu- cerande. Beräkningarna begränsas därför till de tjänsteproducerande näringarna, (SNI 6-9). Baserat på uppgifter om löner och lön till ägare från SCB:s finansstatistik över icke-finansiella bolag kan uppskattas hur olika företag skulle kunna utnyttja lönesummeregeln. I beräkningarna har tagits hänsyn till olika begränsningar, dels att ägaren måste ta ut av lönen till den högst betalda anställda, dels att den del av kapitalavkastningen som baseras på lönesumman inte får överstiga det egna löneuttaget. Vid en statslåneränta på erhålls en klyvningsränta på , vilket ger ett tillskott till det belopp som får beskattas i kapital på av lönesumman över 10 basbelopp. Detta beloppet får antingen delas ut enkelbeskattat, eller tas ut som reavinst. **Fotnot** [1] Svensk standard för näringsgrensindelning, standard. Med ovan angivna förutsättningar kan den varaktiga budgeteffekten av en modell där av den del av lönesumman som överstiger 10 basbelopp läggs till underlaget för kapitalavkastning beräknas uppgå till . 13.3 Beskattning av enskilda näringsidkare och handelsbolag 13.3.1 Räntefördelning Bedömningen av kostnaderna för en höjning av klyvningsräntan för enskilda näringsidkare bygger på de beräkningar som gjordes vid införandet av systemet i prop. 1993/94:50 (s. 303 f.). För kan enskilda näringsidkares inkomst av näringsverksamhet före egenavgifter och dispositioner (= justerat resultat) beräknas uppgå till ca 30 mdkr. Det sammanlagda uttaget av egenavgifter och inkomstskatter vid oförändrade regler kan beräknas uppgå till 12,57 mdkr. Disponibel inkomst för privat bruk uppgår till 16,23 mdkr. Kostnaderna för en höjning av klyvningsräntan beräknas under antagande om att samma nivå på disponibel inkomst uppnås. Därmed innebär en höjning av klyvningsräntan att en högre andel av näringsidkarnas inkomster kommer att beskattas i kapital jämfört med vid gällande regler. Baserat på uppgifter års taxering kan underlaget för positiv räntefördelning uppskattas till ca 60,8 mdkr. Den höjda klyvningsräntan medger ett tillkommande uttag som kapitalinkomst på 1,22 mdkr vid en statslåneränta på . Vid en kapitalskattesats på ökar skatten på kapitalinkomster med 0,36 mdkr. Kapitalinkomstens bidrag till disponibel inkomst stiger därmed med 0,86 mdkr. Efter uttag som kapitalinkomst återstår 1,22 mdkr mindre före avsättning till periodiseringsfond, ökning av expansionsmedel och före beskattning som inkomst av näringsverksamhet. Med restriktionen att uttagen för privat bruk efter skatt skall vara oförändrade definieras ett krav på uttag av inkomst av näringsverksamhet som efter skatter och avgifter skall ge 0,86 mdkr mindre . Därmed sjunker uttaget av skatter och avgifter på inkomsten med sammanlagt 0,72 mdkr. Detta ger ett extra utrymme för avsättning till periodiseringsfond eller ökning av expansionsmedel på 0,36 mdkr. Vid de föreslagna reglerna uppgår det sammanlagda skatte- och avgiftsuttaget till 0,36 mdkr mindre än tidigare (0,36 - 0,72). Korrigerat för bortfall av förmåner ger höjningen av klyvningsräntan ett kortsiktigt skattebortfall på 0,31 mdkr. Den varaktiga kostnaden uppgår till 0,32 mdkr. Att räntefördelningen blir frivillig torde inte ge några budgeteffekter jämfört med gällande regler. Detta orsakas främst av att uttag som kapitalbeskattad inkomst är det mest förmånliga sättet för den enskilde näringsidkaren att fullbeskatta näringsinkomsten. Eftersom återföring av periodiseringsfond och minskning av expansionsmedel inte ingår i den intäkt som får räntefördelas, förverkar man möjligheten att ta ut intäkt som kapitalinkomst om man väljer att behålla den i verksamheten. En näringsidkare som har inkomster överstigande 7,5 basbelopp sänker sin skatt till om han slussar in dem i periodiseringsfonder. Upplösningen av fonden måste beskattas antingen som inkomst av näringsverksamhet eller med expansionsmedelsskatt. överstiger skattesatsen för expansionsmedelsskatten kapitalskattesatsen. Genom ökning av expansionsmedel upparbetas en skatteskuld i verksamheten. Det är rimligt att anta att enskilda näringsidkare kommer att söka upprätthålla en viss nivå på sina sociala förmåner. Önskemål om detta har varit ett av de främsta argumenten för frivillighet i räntefördelningen. Uttag av inkomst som inkomst av näringsverksamhet i stället för som kapitalinkomst skulle därmed kunna ge en budgetförstärkning för den konsoliderade offentliga sektorn. Det framstår emellertid inte som sannolikt att näringsidkarna totalt sett kommer att välja uttag av näringsinkomst framför uttag av kapitalinkomst på grund av frivilligheten. Mot denna bakgrund bedöms inte införandet av frivillighet ge några budgeteffekter. 13.3.2 Kvittning vid generationsskiften Den mycket begränsade utvidgningen av kvittningsrätten som förslaget innebär, har bedömts inte ha statsfinansiella effekter utöver de som redovisades i prop. 1993/94:50 (s. 305 f.). 13.4 Vissa förmånsskattefrågor för svensk FN-personal Förutsättningarna och villkoren för tjänstgöring i fredsbevarande verksamhet utomlands bereds i . Redan nu bör emellertid vissa beskattningsförhållanden klargöras. Personal i fredsbevarande verksamhet bör inte förmånsbeskattas för fri kost och fria hemresor. Detta kan innebära minskade skatteintäkter på högst . 13.5 Miljöklassindelningen av oljeprodukter Regeringens förslag innebär att miljödifferentieringen av den allmänna energiskatten överförs till en motsvarande differentiering av dieseloljeskatten. Den årliga kostnaden för skatterabatten på miljöklass 1- och 2-oljor är med nuvarande fördelning på de olika oljekvaliteterna . En överflyttning av miljöklasserna till dieseloljeskatten innebär med dagens fördelning på de olika oljekvaliteterna att statens kostnad för skatterabatten minskar med . De ekonomiska konsekvenser som uppstår för kommunsektorn får senare beaktas vid den samhällsekonomiska bedömning som görs av det skattefinansierade utrymmet för kommunsektorn i samband med fastställande av statsbidragsramen. I nedanstående tabell lämnas en sammanfattning av budgeteffekterna för den konsoliderade offentlig sektorn. Tabell 13.1: Finansiella effekter för den konsoliderade offentlig sektorn av olika åtgärder. Varaktig Kort sikt effekt (helår) Fåmansaktiebolagsägare Ändrad alternativregel300 300 Lönesummeregeln -155 -155 Enskilda näringsidkare Höjd klyvningsränta -320 -310 Miljöklassindelning av oljeprodukter 580 580 FN-svenskar - 20 - 20 14.1 Lagen om beskattning av vinstutdelning vid taxering Enligt 3 1 mom. tredje stycket SIL är utdelning på aktier i svenska aktiebolag resp. på andelar i svenska ekonomiska föreningar undantagen från skatteplikt. Bestämmelsen tillämpas första gången vid taxering. Av paragrafen framgår att det i denna lag finns vissa begränsningar i detta undantag från skatteplikt för sådan utdelning som lämnas . Undantaget i 3 1 mom. SIL omfattar endast utdelning som skall behandlas som kapitalinkomst och gäller därmed utdelning till fysiska personer och dödsbon. Att särskilda regler gäller för den del av det utdelade beloppet som utgörs av vidareutdelad utländsk utdelning framgår av lagen om beskattning av viss vidareutdelning (jfr kommen- taren till 14.3). Av andra stycket framgår att begränsningarna i lagen inte omfattar sådan utdelning som avses i punkt 1 a andra stycket av anvisningarna till 22 KL, dvs. när ett börsnoterat moderbolag till sina aktieägare delar ut aktier i ett dotterbolag. Detsamma gäller erbjudande till aktieägarna i ett börsnoterat bolag att köpa aktier i andra bolag (inköpsrätter) om beslut om sådant erbjudande fattats före utgången av . Av paragrafen framgår att undantag från skatteplikt gäller utdelning på en aktie motsvarande ett jämförelsebelopp. Om beslutad utdelning understiger eller motsvarar jämförelsebeloppet undantas hela utdelningsbeloppet från skatteplikt i enlighet med huvudregeln i 3 1 mom. Uppgår utdelningen till högre belopp beskattas den överskjutande delen med gällande kapitalskattesats på . Endast ett jämförelsebelopp får beräknas för aktien oberoende av om bolaget har flera utdelningstillfällen. Särskilda regler gäller för utdelning på aktie i fåmansföretag, jfr 11 och 3 12 mom. Utskiftning i samband med nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden genom minskning av aktiernas nominella belopp behandlas enligt 3 7 mom. SIL som utdelning och kommer därmed att omfattas av bestämmelserna i lagen. Beräkning av jämförelsebelopp för en aktie I paragrafen finns bestämmelser om aktier som getts ut .