prop · GH0394 · 1994-01-01 00:00:00 — Att sjukvården dessutom varit kostnadsfri för den enskilde torde ytterligare ha ökat efterfrågan. Mot den här bakgrunden bedömer regeringen att det kan vara lämpligt att asylsökande i likhet med andra i samhället får betala för besök hos läkare eller sjukvårdande behandling samt för tandvård och medicin. En patientavgift skulle också kunna dämpa efterfrågan och ge en mer realistisk bild av vad det kostar att leva i . En patient- och egenavgift bör i princip vara lika för alla asylsökande oav- sett var i landet de bor. Nivån på avgiften behöver däremot inte vara densamma som för bosatta. En utgångspunkt bör vara att nivån fastställs så att kostnaden för normal vårdkonsumtion ryms inom ramen för nuvarande dagbidrag. Regeringen bedömer att det är rimligt att asylsökande får betala i egen avgift för besök hos läkare och tandläkare. Egenavgiften för receptförskriven medicin bedöms också bli medan sjukvårdande behandling bör kosta . Asylsökande som har ett mer omfattande behov av akut vård eller medicin kan beviljas särskilt bidrag. Närmare föreskrifter om nivån på avgifterna och att särskilt bidrag kan lämnas till asylsökande när han själv har erlagt patientavgift motsvarande ett fastställt belopp bör läggas fast av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. 4.10 Utbildning 4.10.1 Svenskundervisning för vuxna asylsökande Regeringens bedömning: Kommunerna bör inte ha skyldighet att erbjuda asylsökande svenskundervisning för invandrare (sfi). Asylsökande bör i stället erbjudas svenskundervisning i annan form genom försorg. Förslaget från Utredningen om mottagandet av asylsökande och flyktingar överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som kommenterat förslaget är positiva till det. betonar dessutom att de asylsökande i princip skall vara skyldiga att delta i den svenskundervisning som svarar för. Endast och LO avstyrker förslaget. Skälen för regeringens bedömning: I 13 kap. skollagen (1985:1100) finns bestämmelser om svenskundervisning för invandrare (sfi). Enligt 6 § har bl.a. asylsökande som inte vistas i en statlig förläggning för asylsökande rätt att delta efter en viss väntetid. Regeringen har fastställt att denna minsta väntetid skall vara . På motsvarande sätt har asylsökande rätt att delta i viss och statlig vuxenutbildning. Asylsökande som vistas på en statlig förläggning är uttryckligen undantagna från kommunernas skyldighet att erbjuda sfi. För dem som vistas i eget boende i en kommun inträder rätten att delta efter nämnda väntetid. Regeringen anser i likhet med utredningen att det inte längre finns anledning att ha olika bestämmelser för asylsökande som vistas vid en mottag- ningsförläggning och asylsökande som vistas i en kommun på egen hand. Regeringen anser vidare att deltagande i den svenskundervisning och orientering om det svenska samhället som på förläggningarna erbjuds genom försorg eller på dess uppdrag bör vara obligatorisk för alla vuxna asylsökande som inte uttryckligen befrias från denna skyldighet. I den mån förläggningsverksamhet läggs ut på entreprenad bör avtal som sluts omfatta även svenskundervisning. För asylsökande som vistas i eget boende i en kommun bör så långt som möjligt ordnas svenskundervisning och annan organiserad verksamhet motsvarande den som erbjuds asylsökande på en förläggning. Vid eget boende på en förläggningsort, eller på lämpligt pendlingsavstånd, bör de asylsökande kunna delta i förläggningens organiserade verksamhet. I kommuner där det inte finns någon förläggning bör kunna anordna eller uppdra åt annan att anordna svenskundervisning om det är fråga om viss volym. I andra situationer kan det vara praktiskt och lämpligt att kommunen åtar sig att anordna undervisning och annan organiserad verksamhet. I detta fall kan kommunen också välja att låta de asylsökande delta i kommunens sfi, dock med den skillnaden mot nuvarande ordning att det inte är någon formell rättighet för den asylsökande att delta. Svenskundervisning bör kunna ordnas även i annan lämplig form. Som en följd av att kommunerna inte längre skall ha skyldighet att erbjuda asylsökande sfi bör också deras skyldighet att ta emot asylsökande i annan vuxenutbildning upphöra. Regeringen avser att ändra förordningarna om respektive skolform i konsekvens med detta. För att svenskundervisning och annan organiserad verksamhet skall kunna ordnas bör kunna lämna ersättning till anordnaren för varje sådan asylsökande i eget boende som inte deltar i organiserad verksamhet genom en förläggnings direkta försorg. Regeringen återkommer till ersättningsfrågan i avsnitt 4.13. Oavsett vilken anordnare som ges uppdraget att sköta svenskundervisningen för asylsökande är det väsentligt att höga krav ställs på dess kvalitet. är det viktigt att undervisningen anpassas efter deltagarnas bakgrund och behov samt efter de lokala förutsättningarna. Om undervisningen följer gällande mål för sfi - och i övrigt eftersträvar motsvarande kvalitet - är det lättare för deltagarna att senare få tillgodoräkna sig utbildningen om de tillåts att bosätta sig i . I och med att kommunerna inte längre skall ha skyldighet att motta asylsökande i sfi undviks också den situation som kan uppstå när asylsökande tillåts att arbeta och, som utredningen påpekar, anställda asylsökande skulle kunna få rätt till ledighet från arbetet för deltagande i sfi enligt den särskilda lag som reglerar sådan ledighet. Någon komplikation av detta slag kunde inte förutses när lagen om ledighet vid deltagande i sfi infördes. För övrigt ingår översyn av denna lag i uppdraget till den särskilda utredare som ser över ledighetslagarna i samband med studier i syfte att samordna dessa lagar. Mot bakgrund av de förändringar som genomförts i styrelsen och stats- bidragssystem för skolväsendet har haft regeringens uppdrag att utreda möjligheterna att förenkla regelverket för sfi. Efter remissbehandling, som är avslutad, bereds förslagen inom . En proposition om sfi-frågor beräknas lämnas till senare under detta . Regeringen föreslår därför inte nu någon ändring av skollagen när det gäller asylsökandes rätt att delta i sfi utan avser att återkomma i den frågan i propositionen om sfi. 4.10.2 Grundskoleundervisning för barn Regeringens bedömning: Grundskoleundervisning för asylsökande barn som vistas på utredningsslussar och mottagningsförläggningar bör fortsätta i den nuvarande formen. Motsvarande undervisningsform och motsvarande schablonberäknade ersättningar bör införas för undervisning av asylsökande barn som vistas i en kommun. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har meddelat särskilda föreskrifter om grundskoleundervisning av asylsökande barn vid utredningsslussar och mottagningsförläggningar för asylsökande. I regeringens förordning (SKOLFS 1993:21) anges de ämnen och veckotimmar denna undervisning minst skall omfatta. Undervisningen, som står under tillsyn, anordnas av kommunen men kan läggas upp så att svarar för en del av undervisningen inom ramen för förläggningsverksamheten. Förordningen gäller från höstterminens början 1993. Allt fler barn till asylsökande föräldrar har kommit att vistas i kommunerna utan direkt anknytning till viss förläggning. De förslag som regeringen nu lämnar i syfte att underlätta eget boende utanför förläggning för asylsökande kommer att innebära en ökande andel barn till asylsökande föräldrar som kommer att vistas utanför förläggning. Barnen är inte skolpliktiga eftersom de inte räknas som bosatta i . Däremot har kommunen skyldighet att erbjuda dem grundskoleutbildning om de skulle haft vanlig skolplikt om de hade varit bosatta i . De skall enligt grundskoleförordningen mottas i kommunens grundskola "så snart skolgång är lämplig för dem med hänsyn till deras förhållanden". Den grundskoleverksamhet som ordnas av kommunerna för asylsökande barn vid utredningsslussar och mottagningsförläggningar ersätts av enligt en särskild schablon för slussbarnen respektive förläggningsbarnen. Någon motsvarande ersättning för de asylsökande barns undervisning i som vistas i eget boende i en kommun lämnas inte . Endast om kommunen haft betydande merkostnader genom mottagande av asylsökande kan den ansöka om särskilt statsbidrag från . Någon generell praxis om ersättningar av detta slag finns inte och ansökan prövas från fall till fall. Skolgången för de asylsökande barn som vistas i en kommun bör kunna ordnas så att de antingen tas emot i kommunens grundskola eller, om en förläggning finns i den omedelbara närheten, i den särskilda grundskoleverksamhet som ordnas för de förläggningsboende barnen. Härvid är bestämmelserna i nämnda förordning om undervisningens omfattning och organisation tillämplig. Ersättning till kommunerna för de kommunboende asylbarnens grund- skoleundervisning bör kunna lämnas av i huvudsak enligt samma schablonberäknade grunder som skolgången för de förläggningsboende. Regeringen återkommer till denna fråga i avsnitt 4.13. 4.10.3 Gymnasieersättande studier för ungdomar Regeringens bedömning: Det är angeläget att särskilt anpassad studieverksamhet anordnas för ungdomar i företrädesvis åldern inom ramen för den organiserade verksamheten. Skälen för regeringens bedömning: Asylsökande ungdomar i gymnasieåldern kan endast i ytterst få fall beredas plats i gymnasieskolan. Kommunerna har full frihet att låta dessa ungdomar skrivas in i gymnasieskolan t.o.m. det år de fyller och i övrigt är behöriga. Det finns däremot ingen skyldighet för kommunen att ta emot dem i gymnasieskolan på det sätt som gäller asylsökande barn i . Eftersom ungdomarna inte räknas som bosatta i ingår de inte i underlaget för det kommunala utjämningsbidraget. Någon ersättning från för gymnasieundervisning lämnas i regel inte till kommunerna. Vid ingången av fanns i förläggningssystemet upp- skattnignsvis sammanlagt ca 4 200 ungdomar i åldern . På samma sätt som vuxna asylsökande har de erbjudits möjlighet att delta i den organiserade verksamheten vid förläggningarna, där svenskundervisning, fritidsverksamhet och idrott varit viktiga inslag. Enligt beslut av skall regionerna fr.o.m. se till att särskilda insatser görs på förläggningarna för de bosniska asylsökandena samt för bosnier som fått eller får uppehållstillstånd. För ungdomar i åldern är det fråga om undervisning motsvarande den introduktionsutbildning som kan ges inom ramen för individuella program i den reformerade gymnasieskolan. För andra grupper än bosnier finns inte motsvarande verksamhet. De är också i fortsättningen hänvisade till andra inslag inom ramen för den organiserade verksamheten. Regeringens förslag i det föregående innebär att allt större andel av de asylsökande ungdomarna kommer att vistas i enskilt boende i kommunerna. vistas ett betydande antal asylsökande ungdomar särskilt i storstadskommunerna. Oavsett om de vistas på en förläggning eller i en kommun är det angeläget att deras skolkunskaper, studierutiner och studievilja hålls vid liv genom att de erbjuds en möjlighet till meningsfulla studier. Genom aktiva studier blir det också lättare att senare fortsätta studierna oavsett om det sker i eller i något annat land. I en skrivelse till regeringen har Skolstyrelsen i aktualiserat de asylsökande ungdomarnas behov av studier på det gymnasiala stadiet. är i och för sig beredd att erbjuda undervisning mot- svarande de tidigare ITK-kurserna. Kommunen är dock inte beredd att bekosta dessa kurser. I skrivelsen anges att ca 120 asylsökande ungdomar vistas i kommunen, varav 37 sökande till gymnasieskolan. Vid höstterminens början hade antalet sökande ökat till ett 50-tal. Synpunkter på skrivelsen från Skolstyrelsen i har inhämtats från , , , Arbetsmark- nadsstyrelsen och . Samtliga anser att det är angeläget att möjligheter skapas för meningsfull verksamhet för den aktuella åldersgruppen. hänvisar till sitt yttrande över PM med förslag till reglering av massflyktsituationer, där styrelsen "anser det mycket ange- läget att även ungdomar med vistelsetillstånd får något meningsfullt att göra som är konstruktivt och utvecklande för dem i och dessutom underlättar deras återvändande och förordar därför att ungdomar får tillgång till undervisning eller annan lämplig sysselsättning". förordar en verksamhet som, utan att ingå i gymnasieskolans individuella program ändå anordnas av gymnasieskolan. Verket förklarar sig berett att utarbeta förslag till innehåll och omfattning av en sådan kursverksamhet, som bör vara anpassad till ungdomarnas skiftande skolgång och utbildningsbakgrund och som därtill inte skall vara bunden av viss kurslängd. anser att denna skolverksamhet bör utformas med liknande innehåll och på liknande sätt som grundskoleverksamheten för asylsökande barn enligt förordningen (SKOLFS 1993:21) om grundskoleverksamhet för asylsökande barn. Regeringen anser att meningsfull studieverksamhet för ungdomar i företrädesvis åldern bör kunna inrymmas inom ramen för den organiserade verksamheten både för de förläggningsboende och för de kommunboende ungdomarna. Regeringen avser att ge ett uppdrag att tillsammans med och med sikte på lägre kostnader än kostnaden för hittillsvarande s.k. ITK-kurser utreda frågan om en lämplig utformning av sådan undervisning. I den mån den här avsedda undervisningen efter utredning kan inrymmas i reguljära organiserade verksamhet vid förlägg- ningarna bör den kunna bekostas på samma sätt som övrig organiserad verksamhet. I den mån annan anordnare får i uppdrag att svara för undervisningen bör en schablonberäknad ersättning kunna lämnas av . Regeringen återkommer till ersättningsfrågan i avsnitt 4.13. 4.11 Ideella organisationers medverkan i mottagandet av asylsökande Regeringens bedömning: Det är önskvärt med medverkan från ideella organisationer i mottagandet av asylsökande. Det gäller såväl vid förläggningsboende som för asylsökande som ordnat bostad på egen hand. De ideella organisationerna kan bl.a. stå för stödjande, medmänskliga kontakter och svara för gemensamhetsaktiviteter vid förläggningar. Organisationernas engagemang i mottagandet bör tas till vara samt breddas och fördjupas oavsett om en förläggning drivs av eller av en entreprenör. Organisationer bör även på uppdrag av kunna svara för den totala driften av en förläggning. Utredningen om mottagandet av asylsökande och flyktingar föreslår att skall stimulera organisationer att lämna anbud på drift av förläggningar. I övrigt har utredningen huvudsakligen behandlat frågan om de ideella organisationernas roll i mottagandet av flyktingar i en kommun. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig är positiva till att ideella organisationer medverkar i mottagandet av asylsökande och till förslaget att driften av förläggningar skall vara öppen för entreprenad. Skäl för regeringens bedömning: De ideella organisationerna medverkar på en mängd olika sätt i mottagandet av asylsökande. Det gäller såväl svenska organisationer som flykting- och invandrarorganisationer. I anslutning till utredningsslussar och förläggningar svarar organisationer för en rad aktiviteter. Bland de vanligaste verksamheterna kan nämnas - kontakt- och fadderverksamhet - studiecirklar - anordning av studiebesök och utflykter - rådgivning - kaféverksamhet - second hand shop. Regeringen anser att de enskilda människornas engagemang i mottagandet av asylsökande och flyktingar är av mycket stort värde. De olika aktiviteter som frivilliga krafter, ideella organisationer och religiösa samfund anordnar för asylsökande bidrar väsentligt till att att de asylsökande får möjlighet till en meningsfull förläggningsvistelse. Genom dessa insatser skapas även ett nätverk mellan asylsökande och svenskar eller landsmän som redan är bosatta i . Ideella organisationers verksamhet utgör också en grund för att skapa en opinion och förståelse för förhållanden och händelser som sker i vår omvärld och som gör att människor känner sig tvingade att lämna sina hemländer. Lokalt i kommunerna finns en rad olika aktiviteter som organisationerna direkt har utformat efter de behov som asylsökande har. Ett stort antal organisationer har både centralt och lokalt särskilda personer som samordnar verksamheter för asylsökande och flyktingar. Det finns även exempel på hur en eller flera organisationer på uppdrag av svarar för den totala driften av en förläggning. Rege- ringen ser positivt på en utveckling i sådan riktning. I t.ex. har sex vitt skilda folkrörelseorganisationer gått samman och svarat för förläggnings- verksamhet för asylsökande. Regeringen sätter högt värde på det djupa engagemang som genom de ideella organisationernas och de religiösa samfundens arbete kommer asylsökande och flyktingar till godo. Dessa insatser är av betydelse inte bara för den enskilde asylsökanden utan bidrar också till att utveckla goda etniska relationer i . Det är mot denna bakgrund viktigt att de ideella organisationernas engagemang tas till vara av som huvudman för mottagandet av asylsökande samt breddas och fördjupas. Medverkan från och kontakter med ideella organisationer i förläggningsverksamheten är viktig oavsett om en förläggning drivs av eller av en privat entreprenör och bör beaktas vid entreprenadupphandling. Organisationerna och samfund bör också kunna spela en viktig roll som stöd och kontaktnät för asylsökande som ordnat eget boende utanför förläggning. Regeringen är övertygad om att de förslag som regeringen här har lagt fram för att skapa en större flexibilitet och mångfald i mottagandet av asylsökande också kommer att underlätta för de frivilliga krafterna att ytterligare fördjupa och utveckla sin medverkan i mottagandet av asylsökande. 4.12 Myndighetsutövning och tystnadsplikt vid entreprenad Regeringens bedömning: Uppgifter som innefattar myndighetsutövning bör inte ingå i avtal om förläggningsverksamhet på entreprenad. Skyldighet för personal hos privata entreprenörer att iaktta tystnadsplikt bör skrivas in i entreprenadavtalen. Förslaget från Utredningen om mottagandet av asylsökande och flyktingar överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker genomgående utredningens förslag. Några anser att det är oklart hur myndighetsutövningen kommer att fungera vid förläggningsverksamhet på entreprenad och anser att denna fråga behöver analyseras ytterligare. Skälen för regeringens bedömning: Av 11 kap. 6 § regeringsformen framgår att förvaltningsuppgifter kan överlämnas till bolag, föreningar, samfälligheter, stiftelser eller enskilda individer. Innefattar uppgiften myndighetsutövning krävs att överlämnandet sker med stöd av lag. Det finns inte någon klar och entydig definition av vad som skall anses vara myndighetsutövning. Som myndighetsutövning brukar dock betraktas befogenhet att för enskilda bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinär påföljd eller annat jämförbart förhållande. Den myndighetsutövning som förekommer på en förläggning är av mycket begränsad omfattning. Dessa uppgifter bör även i fortsättningen ankomma på . Något lagstöd som skulle göra det möjligt att låta myndig- hetsutövning ingå i en entreprenad är enligt regeringens bedömning varken lämpligt eller nödvändigt. En entreprenad bör inte innefatta sådana uppgifter. De rena myndighetsuppgifterna vid en förläggning är således av begränsad omfattning. Ett exempel på en sådan uppgift är beslut om dagersättning eller särskilt bidrag. Dessa beslut bör som tidigare redovisats fattas av Invandrar- verket. Om Invandrarverkets beslut skall fattas vid en närliggande förläggning som drivs i egen regi, vid något av regionkontor, av en tjänsteman som reser runt mellan olika förläggningar eller på något annat sätt, bör vara en fråga för att självt avgöra. Olika lösningar kan komma att tillämpas inom olika regioner. Ett annat exempel på myndighetsutövning är den registrering som sker av en asylsökande när han första gången skrivs in på en utredningssluss. Den registreringen sker i datasystem och förutsätter i praktiken att någon på utredningsslussen också har behörighet att gå in och göra ändringar i datasystemet. Hur denna registrering skall ske, genom att har personal stationerad vid en utredningssluss som drivs på entreprenad eller på något annat sätt, bör också vara en fråga för att avgöra. Den ekonomiska utredning som föregår beslut om dagersättning och särskilt bidrag kan däremot inte i sig anses vara en ren myndighetsutövning. Dessa uppgifter skulle därför i och för sig kunna innefattas i en entreprenad. Det är emellertid tänkbart att det kan vara praktiskt att den som gjort den ekonomiska utredningen också deltar när beslut sedan fattas. Det bör därför överlåtas på att avgöra om dessa utredningsuppgifter skall ingå i en entreprenad eller inte. När det gäller att svara för underrättelse om beslut i asylfrågan finns det ingenting som hindrar att uppdrar detta till en entreprenör om man så skulle finna det lämpligt. För Invandrarverkets personal gäller reglerna i förvaltningslagen när det gäller skyldighet att anlita tolk vid kontakter med den som inte behärskar svenska. Verkets personal är också skyldiga att följa de regler om sekretess som följer av sekretesslagen. Dessa bestämmelser är inte tillämpliga på personal anställd hos en privat entreprenör. Det är oundvikligt att personalen på en förläggning i viss utsträckning får del av vissa personliga uppgifter om asylsökande. Personalen på förläggningen har visserligen inte tillgång till asylutredningen i ärendet. Däremot har den tillgång till uppgifter om adresser m.m. som om de fanns hos skulle omfattas av sekretess. Motsvarande frågeställning har tidigare behandlats i samband med en ändring i socialtjänstlagen som gör det möjligt för en kommun att sluta avtal med någon annan om att utföra kommunens uppgifter enligt socialtjänstlagen. 1992/93:43 Ökad konkurrens i verksamhet (s. 12) erinras bl.a. om att det i tidigare lagstiftningsärenden konstaterats att olägenheterna av att anställda hos en privat entreprenör inte är bundna av sekretesslagen kan undvikas bl.a. genom att entreprenören sluter avtal med sina anställda om tystnadsplikt. Lagrådet påpekade i sitt yttrande över förslaget att ett sådant avtal inte innebär att tystnadsplikten blir straffsanktionerad enligt 20 kap. 3 § . Lagrådet uttalade vidare att åtskilligt talar för att det behövs effektivare bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt för anställda som faller utanför den i 1 kap. 6 § sekretesslagen angivna personkretsen och att det synes motiverat att en översyn av sekretesslagstiftningen med denna inriktning kommer till stånd. Lagrådet fann dock inget hinder möta mot att förslagen genomfördes innan en sådan översyn slutförts. I 71 a § socialtjänstlagen har införts en särskild bestämmelse (SFS 1993:390) om tystnadsplikt för den som är eller varit verksam inom yrkesmässigt bedriven verksamhet som avser insatser enligt den lagen. Med hänsyn till att personalen på en förläggning endast i begränsad utsträckning får del av integritetskänsliga uppgifter synes någon motsvarande bestämmelse i vart fall inte erforderlig i lagen om mottagande av asylsökande m.m. Sekretessfrågorna bör - åtminstone tills vidare - kunna lösas genom att de avtal som träffar med privata entreprenörer föreskriver att entreprenören skall träffa avtal om sekretess och tystnadsplikt med sina anställda. 4.13 Statlig ersättning för mottagandet av asylsökande Regeringens förslag: Staten skall liksom ha kostnadsansvaret för mottagandet av asylsökande. Förläggningsverksamhet och organiserad verksamhet för asylsökande utanför förläggning som utförs på uppdrag av ersätts av enligt avtal mellan verket och den som svarar för verksamheten. Ersättning lämnas därutöver till kommuner för kostnader för grund- skoleundervisning samt för vissa kostnader för vård av barn och transporter. Vidare ersätts kommuner för ekonomiskt bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. till andra utlänningar än asylsökande som sökt uppehållstillstånd i och har rätt att vistas här ansökan prövas.