prop · GH03107 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i sekretesslagen (1980:100). Ändringarna innebär att sekretesskydd införs för uppgifter om enskilda som framkommer i verksamhet. Sekretessreglerna motsvarar vad som gäller inom . Vidare föreslås att det i lagen (1993:335) om införs en skyldighet för att göra anmälan till i vissa fall. 1 Förslag till riksdagsbeslut........ 3 2 Lagtext 3 2.1Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)...............3 2.2Förslag till lag om ändring i lagen 1993:335) om ....................3 2.3 Förslag till ändring i socialtjänstlagen (1980:620)............7 3 Ärendet och dess beredning..........9 4 Sekretess m.m. hos Barnombudsmannen10 5 Specialmotivering.................17 5.1Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)..............17 5.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:335) om .....18 5.3Förslaget till ändring i socialtjänstlagen (1980:620)...........19 Bilaga 1 Sammanfattning av rapporten.20 Bilaga 2 Rapportens lagförslag.......21 Bilaga 3 alternativa lagförslag.................23 Bilaga 4 Remissammanställning........27 Bilaga 5 Lagrådsremissens lagförslag.31 Bilaga 6 Lagrådets yttrande..........35 Utdrag ur protokoll vid 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 2. lag om ändring i lagen (1993:335) om , 3. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620). Regeringen har följande förslag till 2.1 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)1 dels att 14 kap. 2 och 3 §§ samt 16 kap. 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 34 §, av följande Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 34 § Sekretess gäller i verksamhet enligt lagen (1993:335) om Bar- nombudsman för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstå- ende lider men. Sekretessen hindrar inte att gör anmälan och lämnar uppgift till socialnämnden enligt vad som föreskrivs i lagen om . I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 14 kap. 2 §2 Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i 1 § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för 1 Lagen omtryckt 1992:1474. 2 Senaste lydelse 1993:607. 1. förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hans deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer, 2. omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet där uppgiften förekommer, eller 3. tillsyn över eller revision hos den myndighet där uppgiften förekommer. Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas i muntligt eller skriftligt ytt- rande av sakkunnig till domstol eller myndighet som bedriver förundersökning i brottmål. Sekretess hindrar inte att uppgift om enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Uppgift hos myndighet som driver televerksamhet om enskilds telefonnummer får dock, om den enskilde hos myndigheten begärt att abonnemanget skall hållas hem- ligt och uppgiften omfattas av sekretess enligt 9 kap. 8 § tredje stycket, lämnas ut endast om den myndighet som begär uppgiften finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl. Sekretess hindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. För uppgift som om- För uppgift som fattas av sekretess omfattas av enligt 7 kap. 1-6 sekretess enligt 7 och 33 §§, 8 kap. 8 kap. 1-6, 33 och § första stycket, 9 34 §§, 8 kap. 8 § eller 15 § eller 9 första stycket, 9 kap. 4 eller 7 §, 8 eller 15 § eller 9 § första eller andra kap. 4 eller 7 §, stycket eller 9 § 8 § första eller andra stycket gäller andra stycket eller vad som föreskrivs i 9 § andra stycket fjärde stycket gäller vad som endast såvitt angår föreskrivs i fjärde misstanke om brott stycket endast för vilket inte är såvitt angår miss- föreskrivet lin- tanke om brott för drigare straff än vilket inte är fängelse . föreskrivet Dock hindrar lindrigare straff sekretess enligt än fängelse i två 7 kap. 1, 4 eller . Dock hindrar § inte att uppgift sekretess enligt som angår misstanke 7 kap. 1, 4, 33 om brott enligt 3, 4 eller 34 § inte att eller 6 kap. uppgift som angår mot misstanke om brott någon som inte har enligt 3, 4 eller 6 fyllt kap. lämnas till åkla- mot någon som inte garmyndighet eller har fyllt polismyndighet lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndig- het. Tredje och fjärde styckena gäller inte uppgift som omfattas av sekretess enligt 9 kap. 9 § första stycket. Sekretess enligt 7 kap. 1 § och 4 § första och tredje styckena hindrar inte att uppgift om enskild, som inte fyllt eller som fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lös- ningsmedel, eller närstående till denne lämnas från myndighet inom hälso- och sjukvården och till annan sådan myndighet, om det behövs för att den enskilde skall få nödvändig vård, behandling eller annat stöd. Detsamma gäller i fråga om lämnande av uppgift om gravid kvinna eller när- stående till henne, om det behövs för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. 3 § Utöver vad som följer av 1 och 2 §§ får sekretessbelagd uppgift lämnas till myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Första stycket Första stycket gäller inte i fråga gäller inte i fråga om sekretess enligt om sekretess enligt 7 kap. 1-6 och 33 7 kap. 1-6, 33 och §§, 8 kap. 8 § 34 §§, 8 kap. 8 § första stycket och 9 första stycket och och 15 §§ samt 9 9 och 15 §§ samt kap. 4 och 7 §§, 8 § 9 kap. 4 och 7 §§, första och andra 8 § första och styckena och 9 §. andra styckena och Inte heller gäller 9 §. Inte heller första stycket, om gäller första utlämnandet strider stycket, om utläm- mot lag eller för- nandet strider mot ordning eller, lag eller såvitt angår uppgift förordning eller, i personregister såvitt angår enligt datalagen uppgift i (1973:289), personregister föreskrift som har enligt datalagen meddelats med stöd (1973:289), av datalagen. föreskrift som har meddelats med stöd av datalagen. Lydelse enligt prop. 16 kap. 1 §Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av ----------------------------------------------------------------- ------------------------ 3. denna lag enligt 7 kap. 29 § 8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2, 6 § första stycket 2 16 kap. 1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihets- grundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av ----------------------------------------------------------------- ------------------------ 3. denna lag enligt 7 kap. 29 § 7 kap. 34 § 8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2, 6 § första stycket 2 Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:335) om Härigenom föreskrivs att det i lagen (1993:335) om skall införas en ny paragraf, 3 § av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § skall genast till socialnämnden anmäla om ombudsmannen i sin verksamhet får kännedom om att någon som är misshandlas i hemmet eller om det i annat fall måste antas att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Om det finns särskilda skäl får anmälan till socialnämnden göras även i andra fall. får lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av en underårigs behov av skydd. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 71 § socialtjänstlagen (1980:620)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 71 §2 Var och en som får kännedom om att en underårig misshandlas i hemmet eller annars behandlas där på ett sådant sätt att det är fara för hans hälsa eller utveckling bör anmäla detta till socialnämnden. Myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom samt andra myndigheter inom hälso- och sjukvården och är skyldiga att genast till socialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får känne- dom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Detta gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter samt läkare, lärare, sjuksköterskor och barnmorskor som inte har sådan anställning. För dem som är verksamma inom familjerådgivning gäller anmälningsplikt enligt andra stycket endast om de i sin verksamhet får kännedom om att en underårig misshandlas i hemmet. Myndigheter, befattningshavare och yrkesutövare som anges i andra stycket är skyldiga att lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av en underårigs behov av Om anmälan från gäller bestämmelserna i 3 § lagen (1993:335) om Bar- nombudsman. Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1988:871. 2 Senaste lydelse 1990:53. 3 Ärendet och dess beredning inrättades myndigheten genom en omorganisation av . för inrättande av en avlämnade en delrapport angående sekretess m.m. hos . I delrapporten föreslås en bestämmelse i sekretesslagen (1980:100) enligt vilken sekretess med omvänt skaderekvistit skall gälla i Barnombudsamnnens verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, liksom därmed sammanhängande regler om bl.a anmälningsskyldighet. Rapporten har remissbehandlats tillsammans med av utarbetade alternativa lösningar till lagreglering. En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. De lagförslag som lades fram i rapporten finns i bilaga 2. Av utarbetade alternativa lösningar till lagreglering finns i bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 4. Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet har föreslagit att det i upplysande syfte görs ett tillägg i 71 § socialtjänstlagen (1980:620). I övrigt har Lagrådet lämnat förslagen utan erinran. Regeringen har följt Lagrådets förslag och därutöver gjort en mindre redaktionell ändring i förslaget till ändring i lagen (1993:335) om Bar- 4 Sekretess m.m. hos Regeringens förslag: En ny bestämmelse införs i sekretesslagen (1980:100) om att sekretess skall gälla i verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen hindrar inte att gör anmälan och lämnar uppgift till socialnämnden i enlighet med föreskrifter i lagen (1993:335) om . skall enligt en ny bestämmelse i lagen om genast till socialnämnden anmäla om han eller hon får kännedom om att en underårig misshandlas i hemmet eller om det i annat fall måste antas att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Om det finns särskilda skäl skall ombudsmannen ha möjlighet att göra anmälan till socialnämnden även i andra fall. får i övrigt lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av underårigs behov av skydd. Vad gäller brottsanmälan till polismyndighet, uppgiftslämnande till annan myndighet och begränsningar i meddelarfriheten skall samma regler i sekretesslagen gälla för som för bl.a. . Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Kommittén har dock föreslagit att anmälningsskyldigheten till socialnämnden skall regleras i 71 § socialtjänstlagen (1980:620). Vidare har kommittén inte tagit med verksamhet i den särreglering som gäller bl.a. i fråga om när brott- sanmälan kan göras till åklagar- eller polismyndighet. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inget att invända mot kommitténs förslag om sekretess, uppgiftslämnande till annan myndighet och begränsad meddelarfrihet. De har inte heller något att invända mot den av alternativa lagregleringen i fråga om möjlighet till brottsanmälan, motsvarande vad som gäller inom t.ex. . Vad gäller anmälningsskyldighet till socialnämnden innebär Socialde- partementets alternativa förslag till lagreglering att en något större anmälningsskyldighet än enligt kommitténs förslag (dock inte så vidsträckt som i 71 § socialtjänstlagen) införs i lagen om i stället för i 71 § socialtjänstlagen som kommittén föreslår. Justitiekanslern och anser att regleringen bör kunna införas i instruktion. Kammarrätten i anser att någon anmälningsskyldighet inte alls bör finnas för , medan och menar att den bör vara lika omfattande som i 71 § andra stycket socialtjänst- lagen. anser vidare att omfattas av 71 § socialtjänstlagen i dess nuvarande lydelse och att det nuvarande rättsläget bör bestå i avvaktan på översyn av 71 §. Skälen för regeringens förslag: Grundläggande bestämmelser om rätten att ta del av allmänna handlingar finns i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Denna rätt får emellertid begränsas bl.a. om det är påkallat med hänsyn till skyddet för enskilds personliga förhållanden. Begränsningarna anges i sekretesslagen. Bestämmelser om sekretess med hänsyn till skyddet för enskilds personliga förhållanden finns främst i 7 kap. sekretesslagen. Där finns exempel på s.k. rakt skaderekvisit som innebär presumtion för offentlighet och där bedömningen av om sekretess skall gälla görs med ut- gångspunkt från att ett utlämnande av uppgiften typiskt sett kan vara ägnat att medföra skada. Där finns också exempel på s.k. omvänt skaderekvisit, vilket gäller inom exempelvis (4 §). Det omvända skaderekvisitet innebär att sekretess gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan skada, dvs. en presumtion för sekretess. I regeringens proposition (prop. 1992/93:173) vari inrättandet av en föreslogs, anförde det föredragande statsrådet att det med hänsyn till att ombudsmannen skall verka på ett generellt plan inte förelåg något behov av att omgärda ombudsmannens verksamhet med sekretess. Föredraganden ville dock inte utesluta att det kunde finnas behov av särskilda sekretessregler för handlingar som barn sänder in eller muntligen i förtroende lämnar till ombudsmannen. Föredraganden konstaterade också att det kunde behövas sekretessregler för att göra det möjligt för ombudsmannen att följa upp tillämpningen av en rättsregel rörande barn även i de fall detta bara kan ske genom att ombudsmannen får ta del av sekretessbelagda uppgifter, t.ex. i utredningar inom . Som ett skäl mot sekretess anfördes att arbetet skulle kunna bedrivas mera öppet utan en sådan reglering. påpekat är utgångspunkten för ombudsmannens arbete med barn- och ungdomsfrågor att det inte skall vara individinriktat utan att bevakningen av dessa frågor skall vara övergripande. Därmed bör ombudsmannens verksamhet kunna bedrivas med stor öppenhet. Regeringen delar också kommitténs mening att detta arbetssätt dock inte kan utesluta att behov finns av att viss del av verksamheten skyddas av sekretess. Man kan t.ex. tänka sig att ett äldre barn, en ungdom eller en förälder vänder sig till ombudsmannen med uppgifter som för den enskilde är mycket känsliga och därför fordrar att de inte yppas för utomstående, dvs. inte offentliggörs även om någon utomstående skulle kräva det. Likaså kan ombudsmannen i vissa situationer behöva inhämta viss information från andra myndigheter. Den sekretess som eventuellt råder för dessa uppgifter gäller visserligen gentemot oavsett om sekretess också gäller inom ombudsmannens verksam- het. Att uppgifter inom verksamhet är sekretessbelagda kan dock få betydelse dels vid bedömningen av risken för skada e.d. när fråga är om en uppgift kan lämnas ut, dels för om en enskild person vill lämna sitt medgivande till att en sekretesskyddad uppgift får lämnas vidare till . Det är därför även av det skälet lämpligt att sekretesskydd finns hos . Vi anser, liksom kommittén, att sekretessen bör gälla för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom lider men. Därigenom tillgodoser man det behov som finns att sekretessbelägga vissa känsliga uppgifter hos . Vidare uppnår man den fördelen att samma typ av sekretess kommer att gälla hos ombuds- mannen som hos . Eftersom vårdnadshavaren företräder barnet och har ansvaret för barnet, har vårdnadshavaren som regel rätt att ta del av och förfoga över sekretesskyddade uppgifter angående barnet. De förpliktelser som innefattas i vårdnadsskyldigheten enligt 6 kap. 2 och 11 §§ förutsätter ju att vårdnadshavaren har insyn i barnets angelägenheter. Det är också viktigt för förhållandet mellan föräldrar och barn att viktiga och betydelsefulla uppgifter kan lämnas ut till föräldrarna. Emellertid tunnas vårdnadsrätten ut då barnet blir äldre. I 6 kap. 11 § föreskrivs att vårdnadshavaren i takt med barnets stigande ålder och utveckling skall ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Det innebär att barnet i takt med stigande ålder och utveckling får rätt till visst skydd för sin integritet gentemot sina föräldrar. Oavsett ett barns ålder kan det i vissa fall antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavarna. I sådana fall medger bestämmelsen i 14 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen att sekretessskyddade uppgifter om ett barn får hemlighållas för barnets vårdnadshavare. Anmälan till socialnämnd m.m. Enligt 1 kap. 3 § sekretesslagen får sekretessbelagd uppgift hos en myndighet inte röjas för annan myndighet i andra fall än som anges i sekretesslagen eller i lag eller förordning till vilken sekretesslagen hänvisar. I 14 kap. 1 § föreskrivs att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till annan myndighet om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Enligt 71 § andra stycket socialtjänstlagen är "myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom" skyldiga att genast till socialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Detta gäller även anställda inom sådana myndigheter samt läkare, lärare, sjuksköterskor och barnmorskor som inte har sådan anställ- ning. Enligt fjärde stycket föreligger även en skyldighet att lämna socialnämn- den alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av en underårigs behov av skydd. menar att 71 § i dess nuvarande lydelse omfattar Bar- nombudsmannen och att någon, i förhållande till den bestämmelsen, inskränkande reglering inte bör göras. I förarbetena till 71 § socialtjänst- lagen (prop. 1979/80:1 s. 419 och 537) talas om att bestämmelsen motsvarar 93 § andra stycket barnavårdslagen (1960:97). Med myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom avses enligt samma förarbeten främst åklagar- och polis- myndigheter, skolmyndigheter, centraler för psykisk barn- och ungdomsvård, barnavårdscentraler samt de särskilda organ som kan finnas inrättade för allmän ungdomsvård. Det framgår inte av denna exemplifiering eller förarbetena i övrigt att man skulle ha avsett någon utvidgning av tillämpningsområdet i förhållande till vad som gällde tidigare enligt barnavårdlagen. I 93 § andra stycket barnavårdslagen föreskrevs anmälningsskyldighet för "myndigheter vilkas verksamhet berör barnavården..". Denna skrivning tillkom på förslag av Lagrådet (prop. 1960:10 s. 445) som ansåg att t.ex. domstolar inte skulle omfattas av anmälningsskyldighet (i lagrådsremissen omfattade den alla myndigheter). Lagrådet föreslog att uppgiftsskyldigheten begränsas till de inom "förevarande område verkande myndigheterna.." Lagrådet ansåg att man i bestämmelsen, med viss ledning av uttrycksättet i 9 § andra stycket (som föreskrev att barnavårdsnämnden bör samverka med myndigheter, institutioner, föreningar och andra, vilkas verksamhet berör barnavården) därvid kunde nämna "myndigheter vilkas verksamhet berör barnavården.." Regeringen utformade stadgandet i enlighet med Lagrådets förslag. Föredragande statsrådet anförde (s. 459) att även om en dylik relativt obestämd avgränsning i särskilda fall kan tänkas föranleda tolkningssvårigheter, synes kretsen av anmälningsskyldiga därigenom ha angivits på ett godtagbart sätt. Föredraganden tillade att det i tveksamma fall givetvis inte borde ifrågakomma att ådöma en befattningshavare ansvar för tjänstefel på grund av underlåtelse att anmäla ett missförhållande till barnavårdsnämnden. har enligt lagen om till uppgift att bevaka frågor som angår barns och ungdomars rättigheter och intressen. Ombudsmannen skall särskilt uppmärksammma att lagar och andra författningar samt deras tillämpning stämmer överens med åtaganden enligt konvention om barnets rättigheter. Ombudmannens verksamhet enligt nämnda lag berör således inte enskilda barn och ungdomar utan "frågor" som angår barn och ungdomar samt författningar och dess tillämpning på det området. Ombudsmannen skall inte handlägga enskilda ärenden. Exemplifieringen i prop. 1979/80:1, liksom den tidigare lydelsen av bestämmelsen och dess förarbeten, pekar enligt vår mening på att det är myndigheter som handlägger enskilda ärenden som gäller barn och ungdomar som avses i 71 § andra stycket (t.ex. polismyndigheter) snarare än myndigheter som (i något avseende) ägnar sig åt "barn- och ungdomsfrågor". Vi menar därför att 71 § andra stycket socialtjänstlagen inte kan anses omfatta . En särskild reglering behövs därmed om man önskar att det skall införas en anmälningsskyldighet för . En anmälningsskyldighet skulle visserligen kunna motverka Barnom- budsmannens möjligheter att få tillgång till den information som barn och ungdomar önskar lämna till ombudsmannen. Om uppgiften används på ett sätt som barnet inte räknat med finns en risk att en del av förtroendet för går förlorat. En viss anmälningsskyldighet, om än inte lika vidsträckt som i 71 § socialtjänstlagen, bör ändå enligt vår mening föreskrivas. Det kan annars befaras att barn och ungdomar som vänder sig till i stället för till en annan myndighet går miste om de stöd- och hjälpinsatser som de är i oundgängligt behov av. En sådan anmälningsskyldighet införs lämpligast i lagen om . bör åläggas att genast till socialnämnden anmäla dels om en underårig misshandlas i hemmet, dels om det i andra fall måste antas att socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Misshandel omfattar även psykisk misshandel. Sålunda är skyldig att göra en anmälan om myndigheten får kännedom om att ett barn t.ex. har utsatts för sexuellt övergrepp även om inte fysiska skador har uppkommit (se prop. 1989/90:28 s. 132).