prop · GH03178 · 1994-01-01 00:00:00 — Kommuner bör därför ha möjlighet att i taxa bestämma en i förhållande till objektets art skälig avgift för att täcka kostnader för registrering och för att bedöma om byggsamråd behövs eller ej. När på byggherrens begäran utför besiktningar som ett led i en kontrollplan bör nämnden kunna ta arvode för arbetet. En sådan verksamhet är att betrakta som uppdragsverksamhet. För att inte enskilda besiktningsmän skall missgynnas bör ersättningen till kommunen inte understiga kommunens självkostnader för besiktningsverksamheten. Som en av remissinstanserna påpekat innebär detta synsätt också att får ett mer entydigt ansvar gentemot byggherren för ett korrekt utförande av besiktningar . 7 Samordning mellan (1987:10) och byggproduktlagstiftningen, m.m. 7.1 Lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. Regeringens förslag: De generella krav som ställs på byggnaders och andra anläggningars egenskaper samlas tillsammans med de krav som gäller för byggprodukter i en ny lag om tekniska egen- skapskrav på byggnadsverk, m.m. Också reglerna om typgodkännande och tillverkningskontroll flyttas till den nya lagen. De egenskapskrav vars tillämpning kräver en lokal bedömning från fall till fall bibehålls i PBL. Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Drygt ett tjugotal remissinstanser har yttrat sig i frågan. Samtliga har tillstyrkt förslaget utom ett par, som utan motivering avfärdat det i mycket allmänna ordalag och Föreningen , som anser att de tekniska egenskapskraven hör mer samman med PBL:s övriga regler än med byggproduktlagens regler. Skälen för regeringens förslag: I 3 kap. PBL anges ett antal egenskaper som byggnader och andra anläggningar skall uppfylla medan 3 byggproduktlagen anger krav som skall uppfyllas av de produkter som ingår i byggnader och andra anläggningar. Kraven på byggprodukterna är definierade med utgångspunkt från att den byggnad eller anläggning, där de skall ingå, skall få vissa egenskaper. Dessa sistnämnda egenskaper kan givetvis inte skilja sig från motsvarande egenskapskrav i 3 kap. PBL. Om man exempelvis vill uppföra en byggnad, vars fasad skall ha vissa egenskaper, måste självklart det fasadmaterial man använder uppfylla dessa egenskaper. Egenskapskraven är emellertid olika formulerade i PBL och byggproduktlagen, trots att någon saklig skillnad inte föreligger. Av bl.a. 1 kap. 9 PBL och 4 byggproduktlagen framgår det att kraven i PBL inte får tolkas eller tillämpas i konflikt med kraven i byggproduktlagen. Det är emellertid uppenbart olämpligt att ha samma egenskaper hos byggnader beskrivna på två olika sätt i två olika lagar. Med hänsyn till att byggproduktlagen avser fler anläggningar än PBL och att byggproduktlagens bestämmelser vid en eventuell inkongruens tar över är det endast i byggproduktlagen kraven lämpligast bör återfinnas. De egenskapskrav som är gemensamma för PBL och byggproduktlagen bör därför sammanföras i den senare lagen. Med anledning av denna förändring bör byggproduktlagen byta namn till lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. I 3 kap. PBL finns också egenskapskrav som inte har eller bara delvis har någon motsvarighet i byggproduktlagen. Dessa krav kan delas i tre grupper. Den ena gäller generella, av staten uppställda krav som har samma karaktär som de behandlade kraven. Dessa krav är till sin natur sådana att det på ett objektivt sätt går att kontrollera om de uppfyllts eller ej. Ett exempel på sådana krav är kravet att byggnader skall vara tillgängliga för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. En annan grupp gäller krav vars innebörd inte direkt framgår av lagen utan som i varje enskilt fall måste tolkas mot bakgrund av förhållandena på platsen och kommunens avsikter med ett visst område. En prövning av om dessa krav uppfyllts eller ej innehåller med nödvändighet ett betydande inslag av värderingar. Dit hör bestämmelserna om lämplig utformning och färg med hänsyn till omgivningen och om lämplig placering med hänsyn till omgivningen och vissa andra förhållanden. En tredje grupp slutligen utgör bestämmelser av det slag som finns i 3 kap. 10 att tillbyggnader, ombyggnader och andra ändringar av byggnader skall utföras varsamt i förhållande till det befintliga huset. Av praktiska skäl är det lämpligast att bestämmelserna om de tekniska egenskapskraven i den först nämnda gruppen inarbetas i den nya lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. på samma sätt som de andra kraven av samma karaktär. Bestämmelserna i den andra gruppen har ett så nära samband med planläggning och andra lokaliseringsfrågor att de lämpligen bör stå kvar i PBL. Varsamhetskraven i 3 kap. 10 - 14 är av ett annat slag än de övriga kraven. De anger nämligen inga egenskaper som en byggnad skall uppfylla, utan att förändringar av en byggnad skall utföras under hänsynstagande till sådana befintliga egenskaper hos byggnaden som är värda att bevara. Bestämmelsernas innebörd i det enskilda fallet kan alltså inte anges generellt utan måste bedömas från fall till fall och i viss mån under hänsynstagande till kommunens värderingar. Mot den bakgrunden får bestämmelserna till sin karaktär anses ha mest likhet med bestämmelserna i den nyssnämnda andra gruppen. Härtill kommer att bestämmelserna visserligen också gäller byggnadens tekniska egenskaper men framför allt har betydelse för deras yttre utformning och utseende på samma sätt som bestämmelserna i den andra gruppen. Bestämmelserna bör därför stå kvar i PBL. Underhållskravet i 3 kap. 13 PBL är visserligen inget egenskapskrav, men har så nära samband med de tekniska egenskaperna att det av den anledningen delvis bör flyttas till den nya lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. om typgodkännanden och tillverkningskontroll är så likartade reglerna om byggprodukter och har ett så direkt samband med dessa att de bör sammanföras till med dessa i den nya lagen. Regeringens förslag: Begreppen ombyggnad och annan ändring av byggnad sammanförs till ett begrepp, ändring. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag med det tillägget att ändring definieras som en åtgärd som ändrar en konstruktion, funktion eller utseende och som inte är tillbyggnad. Remissinstanserna: Ett trettiotal remissinstanser har yttrat sig i frågan. De flesta anser att förslaget är bra eller mycket bra. Några avstyrker förslaget i generella ordalag utan närmare motivering. Ett par remissinstanser bl.a. handikapporganisationer, menar att förslaget kan medföra en sänkning av kraven vid ombyggnadsåtgärder. Skälen för regeringens förslag: I PBL skiljs mellan nybyggnad, tillbyggnad, ombyggnad och annan ändring av byggnad. De krav som ställs vid ombyggnad regleras på ett annorlunda sätt än kraven vid nybyggnad, tillbyggnad och annan ändring. De egenskapskrav som skall uppfyllas vid nybyggnad, tillbyggnad och annan ändring anges i 3 kap. 1-8 och 10 PBL. Som ett överordnat krav gäller därvid vid både tillbyggnad och annan ändring att åtgärderna skall utföras varsamt så att byggnadens särdrag beaktas och dess byggnadstekniska, historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden tas till vara. Vid ombyggnad gäller enligt 3 kap. 10 samma varsamhetskrav. Däremot innehåller PBL inga bestämmelser om vilka egenskapskrav som skall uppfyllas vid ombyggnad. Denna fråga är delegerad till regeringen att fatta beslut om. PBL föreskriver enbart att vid tillämpningen av de krav som regeringen anger hänsyn skall tas till byggnadens förutsättningar. Dessutom bemyndigas kommunerna att i detaljplan eller områdesbestämmelser bestämma lägre ombyggnadskrav än vad regeringen anger under förutsättning att bebyggelsen inom området ändå får långsiktigt godtagbara egenskaper. Med stöd av bemyndigandet i 3 kap. 10 PBL har regeringen i 3 PBF föreskrivit att ombyggnader i vissa avseenden skall uppfylla samma krav som nybyggnader och i andra avseenden fylla nybyggnadskraven i den utsträckning det skäligen kan fordras med hänsyn till den förlängning av brukstiden som ombyggnaden medför. Beträffande ett av kraven - tillgänglighetskravet - sägs att det skall uppfyllas i samma utsträckning som vid nybyggnad, om det inte är uppenbart oskäligt med hänsyn till ombyggnadens omfattning och byggnadens standard. Lägsta godtagbara standard enligt bostadssaneringslagen (1973:531) får dock aldrig underskridas. Regeringen har i en lagrådsremiss om ändringar i hyresförhandlingslagen m.m. föreslagit att bostadssaneringslagen (1973:531) skall upphöra att gälla . Bestämmelserna om lägsta godtagbara standard föreslås dock i huvudsak bibehållas och föras över till hyreslagen. Några tillämpningsföreskrifter till ombyggnadsbestämmelserna i 3 plan- och byggförordningen har aldrig meddelats av . Med ombyggnad avses enligt 3 kap. 11 PBL två helt olika saker. I det ena fallet avses åtgärder som fordrar bygglov och avsevärt förlänger brukstiden för byggnaden eller en del av den. I det andra fallet avses sådant inredningsarbete som syftar till en väsentligt ändrad användning av byggnaden eller del av den. Bestämmelserna om ombyggnad har visat sig svåra att tillämpa. En orsak till detta är svårigheten att inom en ombyggnad urskilja de åtgärder som är en följd av eftersatt underhåll och alltså egentligen är underhållsåtgärder. En annan är de två definitionerna av ombyggnadsbegreppet. Den ena av dessa anknyter till åtgärdens effekt på byggnadens brukstid och den andra till åtgärdens syfte. Regeringen delar utredningens bedömning att det är olämpligt att i detta sammanhang använda definitioner som anknyter till så svårbedömbara frågor som en åtgärds effekt eller syfte. En i sig själv liten förbättring av en byggnad kan bedömas ha avsevärd betydelse för möjligheterna att bruka byggnaden än vad som skulle varit möjligt med enbart underhållsåtgärder. kan stora förändringar av en byggnad befinnas sakna effekter beträffande byggnadens brukstid. Detta innebär att det är svårt att använda ombyggnadsbegreppet både som grund för att i föreskrifter bestämma vilka krav som skall gälla vid ombyggnader och för att i ett enskilt fall avgöra om en ombyggnad föreligger eller inte. En definition bör i stället utgå från åtgärden som sådan. Vidare är den ena av de båda definitionerna knuten till kravet på bygglov. Det är enligt vår uppfattning olämpligt att knyta de krav som skall gälla för byggnader till om vissa förändringar av dem får utföras utan ett särskilt till- stånd eller ej. Tillståndsplikten kan ju variera beträffande likartade byggnader, beroende t.ex.på om de är privata eller statliga, om de ligger inom eller utom detaljplan eller om de ligger inom ett detaljplaneområde där bygglov krävs respektive inte krävs. Härtill kommer att EG:s byggproduktdirektiv, som reglerar användningen av byggvaror m.m., och som förbundit sig att följa, inte gör någon skillnad mellan produkter för nybyggnad, ombyggnad eller annan ändring av en byggnad. Det gör att vi inte kan ställa olika krav på produkter som omfattas av direktivet, beroende på den situation i vilken de skall användas. Slutligen anser vi att institutet bygglov bör begränsas till att enbart omfatta lokaliseringsprövningen. Därmed blir ombyggnadsdefinitionen omöjlig att använda när det gäller de tekniska egenskapskraven. Anledningen till den speciella behandling som ombyggnader fått i PBL är att det ansågs nödvändigt att egenskapskraven vid ombyggnader ställdes från helt andra utgångspunkter än kraven vid nybyggnad (prop. 1985/86:1, s. 235-241) Vid ombyggnad borde kraven vara betydligt mer nyanserade än vid nybyggnad med hänsyn till den befintliga byggnadens och bebyggelsemiljöns karaktär och till kostnaderna för förnyelsen av det befintliga byggnadsbeståndet. Kommunerna ansågs böra få ett stort inflytande över vilka krav som skulle ställas vid ombyggnad. har ombyggnadsbegreppet också betydelse för de s.k. följdkraven. Därmed menas att myndigheterna - då fastighetsägaren vill vidta vissa förändringar av sin byggnad - skall kunna kräva att även andra åtgärder vidtas. Tämligen små förändringar av en lokal kan t.ex. syfta till att möjliggöra en ny användning av lokalen, vilken i sig kan fordra att ytterligare förändringar vidtas. Exempelvis kan inredande av ett förråd till arbetslokal fordra att också ventilationen förbättras. Vidare kan det vara lämpligt att i samband med förändringar av några av lägenheterna i ett hus förse samtliga lägenheter i huset med hiss. Ombyggnadsdefinitionerna är utformade så att de skall täcka in sådana förändringar då följdkrav av detta slag bör kunna utlösas. Behovet av ett ombyggnadsbegrepp hängde också samman med det tidigare bostadsfinansieringssystemet. Detta uppmuntrade till mycket genomgripande och ovarsamma ombyggnader, något som är fallet. Vidare ville man garantera att de ombyggnader som utfördes med statliga subventioner höll en viss standard, varvid miniminivån var den som anges i bostadssaneringslagen (1973:531). Det finns emellertid knappast några bostäder som inte fyller dessa minimikrav. Regeringen har i prop. 1993/94:199 Ändringar i hyresförhandlingslagen m.m. föreslagit att bostadssaneringslagen skall upphävas. För kraven i 3 kap. PBL på färgsättning, formgivning och omgivningsanpassning saknar begreppet ombyggnad självständig betydelse som en del av det vidare begreppet ändring av byggnad. Det finns nämligen inget behov av att ställa lägre krav i de nu aktuella avseendena vid ombyggnad än vid övriga ändringar. Detsamma gäller varsamhetskravet i 3 kap. 10 PBL. Inte heller de s.k. följdkraven har någon betydelse i detta sammanhang. Ombyggnadsbegreppet behövs alltså inte med hänsyn till dessa krav. Beträffande flera av de tekniska egenskapskraven gäller, som nämnts, samma krav vid ombyggnad som vid nybyggnad. Det gäller vattenhushållning, bärförmåga, stadga, beständighet, hållfasthet samt olycksfalls- och brandskydd. Det saknas anledning att sänka dessa krav vid ombyggnad. När det gäller kraven beträffande energi- och vattenhushållning, hygien, arbetsmiljö, inomhusklimat och avfallshantering är dessa i 3 kap. PBL utformade så att det vid nybyggnad och tillbyggnad, som kräver bygglov, krävs "god" hushållning, hygien och arbetsmiljö, i "skälig utsträckning" flexibla uppvärmningssystem samt "tillfredsställande" inomhusklimat. Vid andra tillbyggnader och andra ändringar av en byggnad än till- och ombyggnad skall dessa krav "uppfyllas i skälig utsträckning". Beträffande ombyggnader stadgas i 3 PBF att kraven skall tillämpas "i den utsträckning det skäligen kan fordras med hänsyn till den förlängning av brukstiden som ombyggnaden medför". I den praktiska tillämpningen innebär det att kraven är i huvudsak desamma vid ombyggnad som vid annan ändring. Ombyggnad och annan ändring kan alltså utan olägenhet sammanföras till en kategori när det gäller dessa krav. Vad gäller kravet på trevnad anser regeringen - som också framgår av följande avsnitt - att detta bör kunna upphävas såväl vid nybyggnad som ombyggnad. När det gäller kravet på lämplighet anser regeringen - som framgår av avsnitt 7.3.1 - att innebörden av detta krav bör förändras. Denna förändring innebär att det knappast kan bli aktuellt att ha ett lägre lämplighetskrav vid ombyggnad än vid nybyggnad. Slutligen behöver kravet på tillgänglighet nyanseras beroende på om det är fråga om uppförande av en helt ny byggnad eller ändring av en befintlig byggnad. Det skulle dock vara opraktiskt att med anledning av detta enda egenskapskrav behålla den nuvarande ombyggnadsdefinitionen. Den nyansering av kravet som behövs kan ske inom ramen för begreppet ändring, om man skiljer mellan ändringar av olika omfattning och karaktär. Varsamhetskravet i 3 kap. 10 PBL avser tillbyggnader, ombyggnader och alla andra ändringar, dvs. även åtgärder som inte kräver bygglov (prop. 1985/86:1, s. 500). Utredningen har föreslagit att varsamhetskravet i fortsättningen skall avse tillbyggnader och ändringar, varvid ändring definieras som en åtgärd som ändrar byggnadens konstruktion, funktion eller utseende. En av avsikterna med definitionen är att täcka in de nuvarande ombyggnaderna. Däremot framgår det inte helt klart av utredningsförslaget om definitionen avser att täcka också samtliga de andra ändringar som omfattas av varsamhetskravet (s. 239-244). Mot den föreslagna definitionen kan invändas att den vid en ordagrann tolkning innefattar också tillbyggnader. Av samma skäl som när det gäller egenskapskraven i 3 kap. PBL gör regeringen bedömningen att varsamhetskravet bör omfatta alla förändringar av en byggnad och att det saknas anledning att skilja mellan tillbyggnader och ändringar. Något behov av en särskild ändringsdefinition finns således inte i detta sammanhang. Vad så gäller de s.k. följdkraven anförde det föredragande statsrådet i propositionen med förslaget till bl.a. följande (prop. 1985/86:1 s. 504): "skall syfta till att säkerställa att ombyggnader utförs så att de delar av en byggnad som byggs om kan brukas för sitt ändamål på ett godtagbart sätt under den förlängda brukstiden. Det innebär att liksom skall kunna kräva att andra arbeten än de som fastighetsägaren har planerat skall utföras vid ombyggnaden (följdkrav). Detta gäller i första hand i fråga om den del av byggnaden som ombyggnaden avser. Det kan emellertid också - som jag utvecklat i fråga om tillbyggnader - komma att gälla andra delar av byggnaden, om ändringar i sådana delar är nödvändiga för att den ombyggda delen skall få de egenskaper och funktioner som ombygg- nadsföreskrifterna kräver. [- - -] Sådana följdkrav kan dessutom medföra att vissa gemensamma funktioner i byggnaden måste åtgärdas. [- - -] Sådana funktioner kan inte alltid ändras del för del utan måste förbättras i ett sammanhang. [- - -] Kraven bör enligt min mening i första hand utlösas vid sådana tillfällen då det är tekniskt och ekonomiskt lämpligt att vidta de åtgärder som behövs. Bedömningen måste göras med utgångspunkt från standardnivån på övriga delar av byggnaden eller på en avgränsad enhet av denna. [- - -] Vad nu sagts innebär att ombyggnader inte kan genomföras etappvis på ett sådant sätt att kraven på ändringar av dessa funktioner kringgås." För att vissa av egenskapskraven skall kunna uppfyllas beträffande en ombyggd del av ett hus, krävs det med automatik att också andra delar av huset ändras. T.ex. om en lägenhet inreds på en övre våning, fordrar tillgänglighetskravet att denna förses med hiss. Därmed får också våningarna längre ned automatiskt hiss. På samma sätt förhåller det sig ofta med behov av ledningar. Dessa slag av följdkrav utlöses alltså självklart som en del av ändringen av huset och något särskilt ombyggnadsbegrepp behövs inte för detta. I andra fall, t.ex. när det gäller energihushållning eller inomhusklimat, är det inte lika självklart att ändra andra delar av huset vid inredande av t.ex. en ny lägenhet i detta. I den utsträckning som följdkrav då ställs i statliga föreskrifter, bör dessa utformas på ett entydigt och förutsebart sätt. För detta syfte är det oklara ombygg- nadsbegreppet olämpligt. Kraven kan enklare kopplas till begreppet ändring av byggnad. Av det som anförts drar regeringen slutsatsen att ombyggnadsdefinitionen och den särskilda ombyggnadsregleringen kan avvaras. Inte heller finns det behov av att, som utredningen föreslagit, i lagen införa någon särskild definition av begreppet ändring. Varken nybyggnad eller tillbyggnad definieras ju där. De tekniska egenskapskraven på byggnader måste således skilja sig något beroende på om det gäller uppförandet av en helt ny byggnad eller ändring av en befintlig byggnad. Det är vidare nödvändigt att kraven är så preciserade att de är förutsebara och i möjligaste mån oberoende av tolkningar från fall till fall. De preciseringar som behövs sker bättre i förordning och i myndighetsföreskrifter än . Någon sänkning av ambitionsnivån beträffade egenskapskraven vid ombyggnadsarbeten innebär inte detta. Regeringens förslag: De tekniska egenskapskrav som ställs i den nya lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. skall motsvarara de egenskapskrav på byggnader och anläggningar som finns i 3 byggproduktlagen och i 3 kap. 3-7 och 9 PBL, med undantag för trevnads- och ändamålsenlighetskraven i 3 kap. 5 PBL, som ersätts med ett användbarhetskrav för bostäder. Kravet på driftsekonomi m.m. i 3 kap. 8 PBL upphävs. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett fyrtiotal remissinstanser har yttrat sig i denna fråga. Ett trettiotal av dessa har negativa synpunkter på en eller flera delar av förslaget. Borttagande av trevnadskravet och förändringen av ändamålsenlighetskravet avstyrks i huvudsak av ett tjugotal remissinstanser, bland dem , i , kommun, , samt Kvinnors byggforum, och borttagande av kravet på driftsekonomi avstyrks av ett femtontal, däribland , , och . Många avstyrkanden är allmänt hållna och utan närmare motivering. Bland de skäl som anförs för ett bevarande av trevnads- och ändamålsenlighetskraven är att marknadskrafterna inte fungerar lika effektivt när det gäller bostäder som beträffande vanliga handelsvaror och att ett borttagande av kravet medför en risk för försämrade och mer svårskötta lägenheter och en ojämn bostadsstandard. Andra avstyrkanden grundas på att kraven anses vara uttryck för en god byggnadskultur och en vällovlig ambition som bl.a. påverkar byggnadsnämndernas rådgivningsverksamhet. De invändningar som framförs mot borttagande av föreskriften om driftsekonomi grundar sig på hushållningsaspekter och önskemål om låga driftskostnader. Också kretsloppssynpunkter anförs. Utöver nu redovisade synpunkter har flera remissinstanser föreslagit olika förändringar av de krav som utredningen ansett böra vara oförändrade. Det handlar i vissa fall om att införa ytterligare krav och i andra fall om preciseringar av kraven. Två handikapporganisationer anser att detaljföreskrifter om tekniska lösningar för att tillgodose tillgänglig- hetskravet bör införas i lagen. Skälen för regeringens förslag: De bestämmelser om tekniska egenskapskrav som med andra formuleringar men i sak oförändrade bör återfinnas i den nya lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. bör vara föreskrifterna - om mekanisk motståndsförmåga och stabilitet, säkerhet i händelse av brand, skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö, säkerhet vid användning, skydd mot buller samt energihushållning och värmeisolering i 3 byggproduktlagen, - om hushållning med energi och vatten, om bärförmåga, stadga, beständighet och hållfasthet, om hygien, arbetsmiljö och inomhusklimat, om skydd mot olycksfall, mot uppkomst och spridning av brand och mot personskador vid brand, om avfallshantering samt om tillgänglighet i 3 kap. 3 - 7 PBL. Däremot bör kraven i 3 kap. 5 PBL på att byggnader skall vara lämpliga för sitt ändamål och ge möjlighet till trevnad inte oförändrade arbetas in i den nya lagen. Dessa krav täcks till viss del av kraven på god hygien, god arbetsmiljö och tillfredsställande inomhusklimat i samma paragraf och av kravet på tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga i 3 kap. 7 PBL. I övrigt är kraven av sådan art att det inte kan anses vara ett väsentligt statligt intresse att lagreglera dem. Med anledning av den oro som några remissinstanser givit uttryck för anser regeringen dock att det tills vidare är lämpligt att behålla ett allmänt krav på att byggnader skall kunna fungera för sitt ändamål. Det gör det möjligt att ingripa om en extrem marknadssituation skulle leda till ett undermåligt bostadsbyggande. Detta krav bör ha ungefär den innebörd som utredningen före- slagit, nämligen att bostäder skall ha utrymme för vila, samvaro, måltider, hygien och förvaring samt utrustning för hygien och matberedning. I skälig utsträckning bör dessa funktioner vara avskiljbara från varandra. Detta bör i den nya lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. uttryckas som ett krav på lämplighet för avsett ändamål.