prop · GH03210 · 1994-01-01 00:00:00 — har svensk lantbrukskoopera- tion en betänkligt hög andel kollektivt kapital, vilket är en följd av dels den tidigare jordbrukspolitiken och dels den förra skattelagstiftningen. Vidare försämras ägarkontrollen. Medlemmarnas incitament att engagera sig för att leda och styra företagen minskar, om deras koppling till företagen blir endast sporadisk och flyktig. Därmed kommer företagen att fungera sämre för såväl medlemmar som samhället. De kooperativa företagen kommer inte längre att fungera såsom kooperativa, och de kan inte utnyttja de fördelar, som ligger i deras företagsform och som lagen om ekonomiska föreningar avser att ge dem. Båda dessa förhållanden indikerar att producentkooperationen mister sin prägel och får karaktär av stiftelse, om banden mellan medlemmarna och företaget försvagas. Detta är omöjligt for ett kooperativt företag och i strid med lagen om ekonomiska föreningar. Med den förslagna lagparagrafen förlorar således be- greppet medlemskap sin innebörd. När medlemmarna reduceras till att bli endast samhandelspartners, har de inget incitament att engagera sig med vare sig kapi- tal eller styr-/kontrollåtgärder. De rättigheter, som lagen om ekonomiska före- ningar ger, tas bort av konkurrenslagen, om de föreslagna reglerna antages. Ett kooperativt företag ska ägas av medlemmarna, styras av medlemmarna och gagna medlemmarna, vilket allt är omöjligt om medlemmarna ska ha en ren marknads- relation till sitt kooperativa företag. Erfarenheterna från konsumentkoo- perationen talar sitt tydliga språk härvidlag; medlemskapet har inget reellt värde. Forskningen är också otvetydig härvidlag: om ett kooperativt före- tag inte kan arbeta såsom kooperativt, kan det inte överleva. Sågverksföreningarna: Föreningarna konstaterar att Arbetsgruppen för utredning om konkurrensregler för verksamhet inom lantbrukets primärföreningar i sitt förslag till ändring av Konkurrenslagen helt tycks inrikta sig på det skyddsin- tresse som Arbetsgruppen anser föreligger beträffande lantbrukets primärföre- ningar. Oavsett vilken inställning man har till detta, förvånar det oss att det grundläggande konsumentintresset, som bör ligga bakom all konkurrens- och marknadsrättslig lagstiftning, inte uppmärksammas. Vi anser att den föreslagna lagändringen, om den genomförs, innebär en väsentlig förändring av de principer som varit styrande för KLs tillkomst. Genom KL infördes den s k förbudsprincipen i svensk konkurrensrätt, innebärande generella förbud mot konkurrensbegränsande företeelser i näringslivet. Dessa förbud gäller lika för alla företag i alla branscher. Arbetsgruppens förslag innebär att en bransch ges en särställning i KL. Risken är uppenbar att detta öppnar möjligheter även för andra branscher att begära en särskilt förmånlig behandling i lagstiftningen. Om regeringen ändå vill slå in på denna väg anser vi att det är av stor vikt att de särskilda överväganden som motiverar detta steg också innefattar en grundlig analys av vad lagändringen in- nebär för konsumenter och andra avnämare i de berörda branscherna. Arbetsgruppens redovisning av förslagets effekter för samhällsekonomin är mycket knapphändig. Vi föreslår därför att förslaget kompletteras med en mer utförlig analys av dess effekter för samhällsekonomin, i ovan angivna avseenden. : Det kan konstateras att förslaget framlagts utan några analyser avseende effekterna av sådan särlagstiftning. 13 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Ändringarna i konkurrenslagen skall träda i kraft och gälla både avtal som kommer till efter ikraftträdandet och sådana som existerar vid ikraft- trädandet. : Under rubriken och övergångsbestämmelser be- rörs frågor om avtal som enligt förslaget undantas från förbudet i 6 5 KL och som under en varit förbjudna/ogiltiga. Härvid sägs bl.a. att den situationen att ett avtal är förbjudet enligt 6 (och ogiltigt enligt 7 ) och därefter blir tillåtet och till följd därav åter giltigt också kan inträffa enligt KL i dess nuvarande lydelse och i de EG-regler i vilka KL tar sin utgångspunkt. Ogiltigheten så att säga läks genom att avtalet undantas från förbudet. För att så skall ske torde, enligt uppfattning, förutsättas att avtalet har tillämpats av parterna även det varit ogiltigt. Har avtalet upphört att tillämpas torde krävas att det förnyas eller att ett nytt avtal träffas. Ett avtal som varit förbjudet torde sålunda inte endast till följd av att det blir tillåtet åter bli giltigt. De aspekter på ogiltigheten som har berörts har särskild aktualitet i det föreliggande lagstiftningsärendet och synes vara förtjänta av ytterligare över- väganden. : En placering av de tilltänkta särreglerna i KL ger vid handen att förslaget i departementets promemoria är tänkt att vara av permanent karak- tär. Verket har i sin skrivelse till regeringen framfört ståndpunkten att särreglerna på jordbruksområdet borde vara tidsbegränsade. Tidsbegränsningen skall ses mot bakgrund av de strukturella frågor som rör jordbruket vilka måste övervägas inom ramen för en översyn av jordbrukspolitiken inför ett medlemskap i och behovet av att ge jordbrukets primärföreningar klarare spelregler . Den skall också ses mot bakgrund av att behovet av särskild lagstiftning avseende jordbruket måste ses över vid ett medlemskap i . SLU: De föreslagna lagparagraferna avviker på centrala punkter från motsvarande bestämmelser i utlandet, inklusive EU-länderna och de främsta konkurrentlän- derna. Förvisso kan regelverket ändras vid ett svenskt EU-inträde, men eftersom det krävs tid för näringslivets anpassning, är förutseende och framförhållning nödvändigt. : Som anförts ovan utgör de föreslagna reglerna i praktiken ett gruppundantag för lantbrukets primärföreningar. I motsats till individuella dispenser och vanliga gruppundantag gäller det dock utan bestämd giltighetstid. Några skäl för denna skillnad anförs inte. Förbundet vill för sin del ifrågasätta om inte också det nu aktuella undantaget borde tidsbegränsas. Med detta menar givetvis inte att undantaget senare skall upphävas, utan endast att det - som i andra fall - kan vara lämpligt att efter en angiven period göra en samlad översyn av reglerna mot bakgrund av erfarenhet och utveckling. Vilka förändringar, i inskränkande eller utvidgande riktning, som kan vara påkallade får bedömas då. () m.fl: Man konstaterar att det i arbetsgruppens förslag har inte införts övergångsregler motsvarande de som finns intagna i konkurrenslagen. För lantbrukets primärföreningar har det förelegat stor osäker- het beträffande deras rättsliga ställning efter . Ansvaret härför åvilar statsmakterna som alltför Sent vidtagit åtgärder i syfte att rätta till konkurrenslagens brister. Från statsmakternas sida, däribland näringsministern, har emellertid åtskilliga uttalanden gjorts innebärande att konkurrenslagens syfte inte varit att förbjuda den verksamhet som bedrivs inom lantbrukets "primärföreningar". Föreningarna har därför haft skäl att utgå från att den osäkerhet som gällt slutligt skulle undanröjas genom det nu föreliggande förslaget. LRF måste dock konstatera att statsmakternas utfästelser inte infriats. Mot denna bakgrund är det alldeles nödvändigt att de föreningar som inte kommer att omfattas av de föreslagna ändringarna ges rimliga möjligheter att åtgärda den verksamhet som bedrivits före och som existerar . Övergångsbestämmelser måste självklart utformas på ett sådant sätt att be- rörda föreningar bereds tillfälle att från lagändringarnas ikraftträdande vidta nödvändiga förändringar av verksamheten, alternativt anmäla förfarandet för undantag hos konkurrensverket. De rättsverk- ningar som inträder vid överträdelse av konkurrenslagen skall vidare inte kunna aktualiseras förrän från konkurrensverkets beslut i ärendet. Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurrenslagen (1993:20) dels att 6 skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 18 a - 18 c , samt närmast före 18 a en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om något annat inte Om något annat inte följer följer av beslut enligt av beslut enligt 8 eller 8 eller 15 eller av 13 15 eller av 13, 17 eller 17 , är avtal eller 18 c , är avtal mellan företag förbjudna mellan företag förbjudna om de har till syfte om de har till syfte att att hindra, begränsa hindra, begränsa eller eller snedvrida snedvrida konkurrensen på konkurrensen på den den svenska marknaden på svenska marknaden på ett ett märkbart sätt eller om märkbart sätt eller om dede ger ett sådant resul- ger ett sådant resultat. Detta gäller särskilt sådana avtal som innebär att 1. inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, 2. produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, 3. marknader eller inköpskällor delas upp, 4. olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 5. det ställs som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. Särskilda bestämmelser för jordbruket m.m. 18 a Med primär lantbruksförening avses i denna lag en ekonomisk förening 1. vars medlemmar är enskilda lantbrukare eller andra företag som bedriver jordbruk, träd- gårdsverksamhet eller skogsbruk eller är lokala sammanslutningar av såda- na företag, och 2. som inte har annan förening av detta slag som medlem än sådan lokal sammanslutning. 18 b Med jordbruksprodukter avses i denna lag sådana varor som anges i bilagan till lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m. Med trädgårdsprodukter avses sådana varor som anges i bilagan till tulltaxelagen (1987:1068), andra avdelningen kapitel 6 - 8. Med skogsprodukter avses sådana varor som anges i bilagan till tulltaxelagen (1987:1068), nionde avdelningen kapitel 44 och tionde avdelningen kapitel 47 och 48. 18 c Förbudet i 6 gäller inte för sådana avtal inom en primär lantbruksförening eller dess dotterföretag som avser samverkan mel- lan föreningens medlemmar om 1. produktion, insamling, förädling, försäljning eller därmed sammanhängande verksamhet såsom användandet av gemensamma anläggningar, lagring, beredning, distribution eller marknadsföring i fråga om jordbruks-, trädgårds- eller skogsprodukter, eller 2. inköp av varor eller tjänster för sådan verksamhet som avses under 1. Första stycket gäller dock inte avtal som har till syfte eller ger till resultat 1. att en medlems fria rörlighet på marknaden för- hindras eller försvåras a) i fråga om valet av avnämare eller leverantör, b) i fråga om möjligheten att lämna föreningen, eller c) i annat avseende av motsvarande betydelse, eller 2. att försäljningspriser direkt eller indirekt fastställs på varor som produceras hos medlemmarna när a) försäljningen sker direkt mellan medlem och tredje man, eller b) föreningen svarar för försäljningen och konkurrensen på marknaden hindras, begränsas eller snedvrids i väsentlig ut- sträckning. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av av hovrättsassessorn . Förslaget föranleder inte något annat yttrande av Lagrådet: än att 18 a föreslås få följande lydelse: "Med primär lantbruksförening avses i denna lag en ekonomisk förening vars medlemmar är enskilda lantbrukare eller andra företag som bedriver jordbruk, trädgårdsverksamhet eller skogsbruk. Om sammanslutningar av sådana företag är medlemmar i föreningen, anses den dock vara primär lantbruksförening endast under förutsättning att sammanslutningarna bara utgörs av lokala sammanslutningar av företag med verksamhet av angivet slag." Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsråden , ordförande, och , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1993/94:210 Särskilda konkurrens- regler för lantbruket.