prop · GH0393 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringen överlämnar denna proposition I propositionen läggs fram förslag om riktlinjer för ett nytt ersättningssystem för vuxentandvård. Ersättningen från sjukförsäkringen för denna vård skall kunna lämnas enligt två parallella ersättningssystem, dels ett system med s.k. premietandvård, dels ett system med åtgärdsbaserad taxa. Gemensamt för båda systemen finns ett särskilt högkostnads- skydd. Oavsett vilket system som tillämpas av vårdgivaren skall det inte vara någon skillnad i standarden på vården eller på det ekonomiska stödet från försäkringen. Vårdgivarna får för sin verksamhet inom försäkringens ram välja att tillämpa antingen både premietandvård och åtgärdstaxa eller ettdera av systemen. Även patienten får möjlighet att välja mellan de båda systemen. Vid premietandvård lämnar till vårdgivaren en av regeringen fastställd årlig ersättning för varje sådan patient. Ersättningen varierar beroende på patientens ålder. Patienten betalar en årlig fast avgift (premie) som vårdgivaren bestämmer. Vård- givaren skall dock vara skyldig att till redovisa de olika pre- mieklasser och belopp som tillämpas. Den reviderade åtgärdstaxan avses i likhet med den nuvarande taxan innebära att vårdgivaren har rätt att uppbära ett arvode för varje utförd prestation eller behandling och att försäkringskassa och patient i varierande utsträckning svarar för betalningen av arvodesbeloppet. Taxan indelas i tre områden. Undersökning, diagnostik och förebyggande åtgärder utgör ett område, konserverande behand- lingar och tanduttagningar ett andra och protetik ett tredje. För samtliga dessa utgör försäkringsersättningen av arvodet. För de två sistnämnda områdena införs en gemensam självrisk på per behandlingsperiod. För det första av dessa två områden ges möjlighet för vårdgivaren att tillämpa fri prissättning på patientavgiften under förutsättning att patient och försäkringskassa informeras. Ovanstående förändringar innebär en ökad satsning från försäkringen på före- byggande åtgärder. I syfte att förenkla och förbättra taxan och göra den mer överskådlig för patienterna bör taxan i fortsättningen enbart innehålla tand- vårdsåtgärder med enhetligt arvode. Till följd härav kommer arvodesuppdelningen på olika personalgrupper att slopas och kostnaderna för tandtekniskt arbete och material, eventuellt med undantag för kostnad för ädelmetall, inräknas i arvodet för en åtgärd. Ett viktigt inslag i den reviderade åtgärdstaxan är att patienten för varje åtgärd skall kunna se vilken avgift som skall betalas. Ett särskilt högkostnadsskydd föreslås finnas gemensamt för premietandvård och åtgärdstaxa och grundas på diagnos och behandlingsbehov. Det får tas i anspråk endast efter förhandsprövning. Försäkringsersättningen skall vara av det sammanlagda arvodet för behandlingen. Vid premietandvård avses premien täcka även patientavgiften. Ersättning från försäkringen för tandvård föranledd av olycksfall föreslås däremot lämnas till vårdgivaren enligt åtgärdstaxan och avgift tas ut även av de patienter som omfattas av premietandvård. Ersättning från försäkringen för patienter som behöver extraordinära tandvårdsinsatser som ett led i en sjuk- domsbehandling skall ersättas enligt de regler som gäller för den öppna hälso- och sjukvården. För patienter som på grund av sjukdom eller funktionshinder har ett omfattande tandvårdsbehov skall förhöjd årlig ersättning inom premietandvården för merkostnader kunna utges enligt vissa kriterier. Om åtgärdstaxan tillämpas bör självrisken i stället reduceras. För patienter med behov av särskilda tandvårdsinsatser skall landstingen få ett tydligare lagfäst ansvar för att det finns tillräckliga och anpassade resurser och att det vid behov drivs en uppsökande verksamhet samt att tandhälsoutvecklingen för dessa grupper följs. bör utarbeta föreskrifter/allmänna råd om tandvården för dessa grupper. De nuvarande ersättningsreglerna för specialisttandvården avses behållas tills vidare i avvaktan på att en ytterligare översyn företas av dess organisation och finansiering. När det nya ersättningssystemet tidi- gast träder i kraft, vilket avses ske tidigast , skall även de nuvarande bestämmelserna om begränsningen av anslutningen till försäkringen upp- höra. Anslutning skall då även kunna medges för en juridisk person som be- driver tandvårdsverksamhet. Olika åtgärder aviseras som väsentligt bör förbättra förutsättningarna för konkurrens inom tandvården. Regeringen planerar att tillsätta en delegation för samordning av förberedelserna inför genomförandet samt för uppföljning och utvärdering av effekterna av ett nytt ersättningssystem. Delegationen avses också få till uppgift att dels pröva och besluta om särskilda stimulansbidrag som bör kunna lämnas från staten för att främja utvecklingen inom tandvården sett från försäkringens synpunkt, dels utarbeta förslag för regeringens ställningstagande vad gäller storleken på den fasta ersättningen i premietandvården och arvodesbeloppen i de reviderade åtgärdstaxan. För nämnda uppgifter som föranleds av ersättningssystemets reformering är det nödvändigt att samordningsdelegationen får möjlighet att disponera vissa medel. Regeringen avser att senare återkomma till i denna fråga. 1 Förslag till riksdagsbeslut 6 2 Ärendet och dess beredning 6 3 Bakgrund 7 3.1Tandvårdshälsans utveckling 7 3.2Tandvårdsförsäkringens tillkomst och utveckling 8 3.3Marknadsstruktur, kostnadsutveckling,m.m. 9 3.4Nuvarande ersättningssystem med åtgärdstaxa 12 3.5Brister i nuvarande ersättningssystem 13 3.6Mål för ett nytt ersättningssystem m.m. 14 4 Regeringens överväganden 16 4.1Riktlinjer för det nya ersättningssystemet 16 4.2Premietandvård 26 4.2.1Premietandvård i stort 26 4.2.2Särskilt högkostnadsskydd samt ersättning för vård vid olycksfall 33 4.3Reviderad åtgärdstaxa 36 4.4Särskilda patientgrupper 40 4.4.1Extra ordinära tandvårdsbehov 40 4.4.2Ökat tandvårdsbehov till följd av sjukdom eller funktions- hinder 41 4.4.3Lagfäst resursansvar för landstingen för särskilda patientgrupper 43 4.4.4Aktivt erbjudande om tandvård till vissa grupper 44 4.4.5Socialstyrelsens tillsynsansvar för de särskilda patient- grupperna 45 4.5Specialisttandvård 45 4.6Särskilda frågor 50 4.6.1Anslutning till försäkringen 50 4.6.2Ersättning för tandtekniskt arbete m.m. 52 4.6.3Konkurrensfrågor 55 4.7Uppföljning, utvärdering och kvalitetsfrågor 60 4.7.1Grundläggande principer 60 4.7.2Kvalitetssäkring 61 4.7.3Ekonomisk uppföljning 62 5 Administrativa och ekonomiska effekter 63 5.1Inledning 63 5.2Administrativa effekter 64 5.3Ekonomiska effekter 66 6 Genomförande och fortsatta förberedelser 67 7 Barn- och ungdomstandvården 68 2 Bilaga Sammanfattning av rapporten - en effektivare tandvårdsförsäkring 70 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 82 3 1 Förslag till riksdagsbeslut godkänner de föreslagna riktlinjerna för ett nytt ersättningssystem för allmän- tandvård (avsnitten 4.1, 4.2, 4.4.1- 4.4.4, 4.5, 4.6.1 och 4.6.2). 2 Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen för /93 (prop. 1991/92:100 bil.6) aviserades en översyn av tandvårdsförsäk- ringen. Som bakgrund för detta angavs att kostnaderna ökat mer än beräknat och att det rådde enighet om att tandhälsan blivit allt bättre för övervägande delen av befolkningen. Det angavs också att kostnadsökningen hade många orsaker av vilka den pre- stationsinriktade taxan sannolikt var en. Vidare konstaterades att ett flertal åtgärder vidtagits av regeringen och () som mer långsiktiga och övergripande förändringar i tand- vårdsförsäkringen diskuterats och övervägts. Vidare konstaterade föredragande statsrådet att försöksverksamheter med stöd av godkännande hade inletts inom folktandvården i Kristian- stads och samt i för att pågå av längst i syfte att pröva olika system med ersättning från försäkringen som utgår från ett visst fast belopp per individ som omfattas av försöket. Sammanfattningsvis framhöll föredragande statsrådet det angelägna i att arbetet med att utforma en tand- vårdsförsäkring och tandvårdstaxa som bättre svarar mot nuvarande och framtida tandhälsosituation inte vilade i avvaktan på resultaten av försöksverksamheterna. Han ansåg därför att detta arbete måste intensifieras och avsåg att på lämpligt sätt låta utreda frågan . Mot den bakgrunden påbörjades inom ett arbete vilket utmynnade i en promemoria som kom att läggas till grund för själva över- synsarbetet som påbörjades . Promemorian innehöll en bakgrund till behovet av en förändring av ersätt- ningssystemet för tandvård och angav målen för ett nytt sådant system. Vidare angavs den huvudsakliga inriktningen på översynen och formerna för arbetet. I promemorian angavs även att utredningsarbetet borde bedrivas i form av en intern beredning med en sakkunnig knuten till som sammanhållande för arbetet. Vidare framhölls att arbetet skulle bedrivas med flexibilitet och att till utredningsarbetet borde knytas ett antal referens- eller arbetsgrupper med olika inriktning och representation. Utredningen som arbetat under benämningen Översyn av tandvårdsför- säkringen (ÖTF), har bedrivit sitt arbete enligt riktlinjerna i den nämnda promemorian. Det innebär bl.a. att fem referensgrupper knutits till översynen, nämligen en grupp med socialpolitisk inriktning, en med producentinriktning, en med företrädare för samtliga riksdagspartier samt en med företrädare för handikappgrupper m.fl. Dessutom har inrättats en referensgrupp med företrädare för olika delar inom rege- ringskansliet. ÖTF har vidare engagerat ett antal experter från olika områden. Bl.a. genomfördes en hearing för att bidra med idéer om tandvårdsförsäkringens framtida utformning. ÖTF har också informerat om arbetet och fört diskussioner med intressenter på tand- vårdsområdet som inte medverkat i referensgrupperna. Vidare har ÖTF genom besök studerat de tidigare nämnda försöksverksamheter som pågår samt före- tagit en studieresa till för besök hos dels det brittiska hälso- vårdsministeriet, dels det privata tand- vårdsföretaget . ÖTF avlämnade sin huvudrapport - en effektivare tand- vårdsförsäkring (Ds 1993:18). En sammanfattning av huvudrapporten finns intagen som bilaga. En kompletterande - Specialisttandvård, Särskilda patientgrupper, Uppföljning och utvärdering, Högkostnadsskydd avlämnades . Huvudrapporten är remissbehandlad, medan den kompletterande rapporten utsänts till närmast berörda myndigheter och organisationer för ev. synpunkter. En förteckning över remiss- instanserna samt en sammanställning över remissyttranden resp. synpunkter finns tillgänglig i ärendet hos Socialdeparte- mentet (S93/2579/F resp. S93/6191/F). Av promemorian Tandhälsans utveckling hos olika befolkningsgrupper (A. , 1993) framgår att data från epidemiologiska studier bland såväl barn och ungdom som vuxna visar på en kraftigt förbättrad tandhälsa under . Många barn och ungdomar är helt kariesfria och bland de övriga barnen uppvisar de flesta endast ett fåtal karierade eller fyllda ytor hos tänder i kindtandsområdena. Den parodontala hälsan är oförändrat god. Inom vissa grupper av barn finns dock ett relativt stort vårdbehov. Det gäller såväl det primära bettet som det permanenta. Detta gäller inte minst bland invandrarbarn. Även bland de vuxna kan en fortsatt förbättring av tandhälsan konstateras. Den egna munhygienen bland vuxna har också kraftigt förbättrats. Bland de vuxna som har egna tänder ökar antalet kvarvarande tänder. 30 - 40-åringar har inte förlorat några av sina tänder. Parodontiten (tandlossningen) är mindre allvarlig än för 10 - . I högre åldersgrupper minskar medeltalet rekonstruktioner för ersättning av tänder och kommer att minska än mer . Behandling med helprotes blir sällsynt inom en 10 - . Även bland de vuxna finns personer med ett stort och ibland mycket stort tandvårdsbehov. Detta gäller i synnerhet funktionshindrade, långvarigt sjuka personer samt invandrare och flyktingar. 3.2 Tandvårdsförsäkringens tillkomst och då ersättningen för tandvård från den allmänna försäkringen infördes tillämpade privattandvården en fri arvodessättning som var prestations- relaterad. Inom folktandvården tillämpades en av Kungl. Maj:t. fast- ställd taxa, vars arvoden i stort sett var baserade på stycke-priser. Land- stingen fick vid behov tillskjuta medel. Syftet med ersättningen för tandvård inom ramen för sjukförsäkringen, i propositionen kallad tandvårdsförsäk- ringen, var i första hand att göra det ekonomiskt möjligt för stora delar av befolkningen att efterfråga tandvård. Det fanns omfattande otillfredställda tandvårdsbehov när försäkringen ut- formades. Det var därför naturligt att ersättningssystemet konstruerades på ett sådant sätt att det skulle skapa incitament till en maximering av antalet behandlingsåtgärder per tidsenhet. Detta ledde till att ersättningsmodellen baserades på principerna om ersättning per utförd prestation/åtgärd och bruttointäktsneutralitet. Det senare innebär att vårdgivarna i genomsnitt skall erhålla samma ersättning per tidsenhet oavsett vilka behandlingsåt- gärder som utförs. Regeringen tillsatte en tandvårdsutredning som efter ingående arbetsstudier bl.a. kom fram till att taxan inte var helt neutral. I betän- kandet Reviderad tandvårdstaxa (SOU 1982:50) föreslog utredningen därför bl.a. en förändring av arvodesbeloppen inom olika delar av taxan, en avsevärd minskning av antalet åtgärdsrubriker för både tandläkare och tandtekniska arbeten samt en avveckling av de s.k. latitudar- vodena. Det sistnämnda innebar att endast ett arvode skulle finnas för varje åtgärd. Utredningens förslag krävde fortsatt utredning av RFV och en reviderad tandvårdstaxa kunde träda i kraft först . Den taxan gäller i sina huvuddrag fortfarande även om bl.a nivåerna för ersättning från försäkringen ändrats . För att inhämta underlag för en fortsatt reformering av tandvårdstaxan uppdrog regeringen åt RFV att beräkna och redovisa de försäkringsmässiga konsekvenserna av olika ändringar i ersättningssystemet enligt vissa angivna riktlinjer och förutsättningar. Regeringen ansåg dock att det fordrades ytterligare underlag för ett ställningstagande till en omfattande systemförändring och fann det angeläget att i första hand genom försöksverksamhet skaffa underlag för ett beslut. Därför inhämtade regeringen medgivande att enligt vissa riktlinjer få starta försöksverksamhet för att pröva olika system för ersättning från försäkringen med utgångspunkt i att ersättningen skulle beräknas i form av ett visst belopp per patient som omfattas av försöket. Sådan försöksverksamhet bedrivs nu med stöd av förordningen (1991:1234) om försöksverksamhet inom tandvården, som trädde i kraft , inom folktandvården i och samt i för av längst . Efter det att tandvårdsförsäkringen införts uppstod inte helt oväntat under de närmast följande åren betydande vårdköer på många håll i landet beroende på att det fanns stora eftersatta vårdbehov och att ersättningsvillkoren gjorde det ekonomiskt möjligt för många att efterfråga tandvård. Förutom att taxans utformning i sig stimulerade till en hög vårdproduktion bidrog även konkurrensen mellan en offentlig och en privat vårdsektor på ett positivt sätt till att skapa förutsättningar för en hög produktivitet. Detta var starkt bidragande orsaker till att vårdköerna efter hand kunde avvecklas. Det råder numera enighet om att inte bara flertalet barn och ungdomar utan även vuxna successivt har fått en allt bättre tandhälsa. Det finns dock fortfarande grupper i samhället som har otillfredsställda tandvårdsbehov, t.ex. vissa funktionshindrade och patienter i särskilda vård- och omsorgsformer samt vissa invandrare. har - trots den allt bättre tandhälsan - ökningen av försäkringsutgifterna för tandvård varit betydligt större än de av regeringen beslutade höjningarna av tandvårdstaxans arvodesnivå. Det innebär att den totala vårdvolymen måste ha ökat och/eller att en övergång skett till mer kostnadskrävande behandlingar. Det faktum att den allt bättre tandhälsosituationen inte haft en utgiftsdämpande effekt visar på behovet att reformera tandvårdsförsäkringen inte bara från statens synpunkt utan även sett ur vårdgivarnas och patienternas synvinkel. Mot den bakgrunden inleddes därför som tidigare nämnts en översyn av tandvårdsförsäkringen enligt vissa riktlinjer. Avsikten var att denna översyn skulle utgöra grunden för en reformerad tandvårdsförsäkring. I sin huvudrapport lämnade utredningen ett principförslag om ett nytt ersättningssystem för vuxentandvården. Därefter har ÖTF i den kompletterande rapporten behandlat specialisttandvård, särskilda patientgrupper, uppföljning och utvärdering, högkostnadsskydd m.m. 3.3 Marknadsstruktur, kostnadsutveckling, Samhällets totala kostnader för tandvård beräknas uppgå till . Det innebär att tandvårdskostnaden per individ och år uppgår till . Vid en internationell jämförelse är den mycket hög och är i högre endast i . Tandvårdskostnadernas andel av BNP utgör , något som också är mycket högt internationellt sett. Patienter, sjukförsäkring och landsting svarar vardera för ca en tredjedel av kostnaderna. Vuxentandvårdens andel av kostnaderna uppgår till ca två tredjedelar och den av landstingen helt av skattemedel finansierade barn- och ungdomstandvården utgör resten. Det innebär att vuxentandvården omsätter ca , varav ca finansieras genom försäkringen och ca av patienterna. Ungefär tre fjärdedelar av försäkringens kostnader för vuxentandvård, inkl. tandtekniskt arbete och material, hänförs till vård som utförs av försäkringsanslutna privatpraktiserande tandläkare. Ca hälften av försäkringens utbetalningar avser tandtekniskt arbete och material. Ungefär hälften av all tandvård i landet utförs inom folktandvården. Denna omfattar den avgiftsfria barn- och ungdomstandvården, en stor del av specialisttandvården och allmäntandvård för vuxna i viss utsträckning. Totalantalet verksamma tandläkare uppgår till ca 9 000, varav ca 5 100 arbetar inom den offentliga vården. Av de ca 3 900 privatpraktiserande tandläkarna är närmare hälften anställda inom serviceföretaget . bedöms antalet tandläkare ha minskat till ca 8 000 och till drygt 7 000. Antalet av godkända tandtekniska laboratorier beräknas till ca 900, varav nästan 700 driver verksamhet i full skala. Drygt 500 av dessa är organiserade i . Folktandvården har ökat sin andel behandlade vuxenpatienter avsevärt och beräknas nu svara för av alla vuxenpatienter eller ca 1,7 miljoner. Detta har främst skett genom att resurser successivt har kunnat föras över från barn- och ung- domstandvården till vuxentandvården. Specialisttandvård för barn- och ungdom sker nästan uteslutande i folktandvårdens regi. Inom vuxentandvården finns också privat verksamma specialister, men rätten att tillämpa specialisttaxa är i princip förbehållen de privatpraktiker som vid utgången av var verksamma i enskild tandvård. Det finns åtta specialiteter: pedodonti (barntandvård), ortodonti (tandreglering), parodontologi (tandlossningssjukdomar), oral kirurgi, endodonti (rotbehandling), oral protetik, odontologisk radiologi och bettfysiologi. Den totala försäkringskostnaden för specialisttandvård har beräknats till högst 200 milj. kr, varav högst 150 milj. kr avser folktandvård och högst 50 milj. kr privat specialistvård. Huvudparten av specialisttandvården bekostas emellertid av landstingen. Tandvårdsreformens genomförande innebar en kraftig ökning av sjukförsäkringens kostnader för tandvård, en ökning som var särskilt markant fram . De löpande kostnaderna för försäkringen har därefter fortsatt att öka med undantag beroende på att ersättningen från försäkringen på ca 735 milj. kr för barn- och ungdomstandvården då slopades. Det bör också framhållas att de löpande kostnaderna ökat även under de år då besparingsåtgärder företagits med undantag för . genomfördes en sänkning av ersättningsnivån från till och ersättningen för ädla metaller i tandtek- niska arbeten halverades. Dessa åtgärder beräknas få full effekt först men kostnaderna har minskat betydligt även . Detta framgår av följande tabell som visar försäkringskostnadernas utveckling i både löpande och fasta priser. År Försäkringsutgifter (milj.kr) löpande fasta (1974) 1974 699 699 1975 989 901 1976 1 162 960 1977 1 306 969 1978 1 515 1 021 1979 1 823 1 146 1980 2 174 1 202 1981 2 437 1 202 1982 2 624 1 192 1983 2 700 1 126 1984 3 055 1 179 1985 3 369 1 211 1986 3 114 1 074 1987 2 905 962 1988 3 206 1 003 1989 3 495 1 027 1990 3 750 999 1991 4 211 1 024 1992 3 994 949 1993 3 650 (beräknat) fördelade sig försäkringens utbetalningar på 3 994 milj.kr på följande delposter. - Privattandläkarvård 1 298 milj. kr - Privata tandtekniska laboratorier1 488 milj. kr - Privata laboratorier, material446 milj. kr - Folktandvård vuxna 752 milj. kr - Övrig tandvård (fakultetstandvård)10 milj. kr Försäkringskostnaderna visar en påfallande ojämn regional fördelning. I de tre storstadsområdena , och är den genomsnittliga försäkringskostnaden per invånare ungefär dubbelt så hög som i de områden som har de lägsta kostnaderna, t.ex Norrlands- länen. Detta har sin huvudsakliga grund i att det i storstadsområdena genom en hög tandläkartäthet finns ett stort vårdutbud, men också många människor med goda ekonomiska förutsättningar medvetna om betydelsen av en god tandhälsa. Det bör dock tilläggas att en del av de högre kostnaderna i storstadsområdena också beror på att många av dem som söker tandvård i dessa områden tillhör ett annat försäkringskasseområde, men får sin vård på den ort där arbetsplatsen finns. Den nuvarande konstruktionen av ersättningssystemet med en presta- tionsrelaterad tandvårdstaxa bygger på en tandhälsosituation som kräver största möjliga utnyttjande av resurserna för att tillgodose stora vårdbehov. Stora och ackumulerade vårdbehov fanns också för tandvårdsförsäkringens införande . Det nuvarande ersättningssystemet kan också karakteriseras som ett system med löpande räkning som inte ger möjlighet att förutse eller kontrollera kostnadsutvecklingen. Även om kostnadsutvecklingen - inte minst mot bakgrund av kraftfulla besparingsinsatser - har kunnat bromsas upp för tillfället måste den samlade kostnadsbilden ses mot bakgrunden av den successivt allt bättre tandhälsosituationen. Denna situation förväntas inte komma att försämras . Tandvårdsförsäkringen och den avgiftsfria barn- och ungdomstandvården har varit bidragande orsaker till denna positiva utveckling. De höga kostnaderna för vuxentandvården korresponderar dock inte längre med den nu uppnådda nivån på tandhälsan. De viktigaste faktorerna bakom den hittillsvarande kostnadsutvecklingen är - bortsett från själva taxekonstruktionen - förändringar i vårdvolym och val av behandling. En ökning av vårdvolymen kan bero på olika faktorer. En alltför låg arvodesnivå i taxan kan pressa fram ett behov hos vårdgivarna att öka antalet prestationer för att täcka sina kostnader. Andra orsaker kan vara ökad efterfrågan från patienter som blivit medvetna om betydelsen av regelbunden vård samt befolkningstillväxt inte minst genom invandring. När det gäller val av behandling medger dagens system ersättning för dyrare behandlingar, inkl. material, än vad som är erforderligt, i många fall beroende på tandläkarens eller patientens önskemål. Denna höjda ambitionsnivå har emellertid ofta sin grund i nya behandlingsmetoder och material, t.ex. implantat. 3.4 Nuvarande ersättningssystem med Ersättning från försäkringen lämnas för tandvård som meddelas av folktandvården, odontologisk fakultet eller annars genom det allmännas försorg eller av privatpraktiserande läkare som är uppförd på en av den allmänna upprättad förteckning. Möjligheterna till försäkringsanslutning som privatpraktiserande tandläkare är starkt begränsade. De allmänna försäkringskassorna handhar administrationen av ersättningen från den allmänna försäkringen, vilket bl.a. innebär att de i efterhand betalar ut tandvårdersättning för vården till vårdgivare och tandtekniska laboratorier. RFV svarar för tillsynen av kassornas verksamhet.