prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Bettäffande vissa områden kan den bedömningenkomma att göras att området har erforderligt skydd edigt bestänunelsemai nadrresurslagen eller annan lagstiftning och att något särskilt områdesskyddedigt naturvårdslagen inte är erforderligt. Edigt art- ochhabitetdirektivet skall i samband med planermg och när riktimjer dras förutvecklmgen sådan hänsyn tes till skyddade områden att försämrmg av dessa undviks eller så långt som möjligt begränsas.Ett område som upptegits i en förteckning över områden som bör beredas skydd i edighet med naturvårdsdfrektiven bördärför också befraktes som ett område av riksinfresse för namrvårdenedigt 2 kap. 6 § nadrresursla-gen och därmed åtajute förstärkt skydd vidplanering. Genom den svenska lagstiftningen om mUjökonsekvensbeskrivningar gårdet att uppfylla art- och habitetdirektivets krav på bedömning av planers ochprojekts påverkan på skyddade områden. Om en plan eller ett projekt genomförs frols attdet medför en negativ påverkan på området skall edigt dfrektivet nödvändiga kompensationsåt gärder vidtes för att säkerstella Namra 2000. Den svenska lagstiftningen för områdesskydd möjliggör en sådan hänsyn,men något krav finns uite. Reglema kan därför behöva kompletteras. 20.8.5 CITES och andra regler om handel Skyddet för vdama behandlas iförordningen (EEG) nr 348/81 om gemensamma regler för iny)ort av produkter fråndjur av ordningen Cetecea (vdar). Edigt förordningen gäller tillståndskrav förimport (importlicens) av vissa vdprodukten far mte utfärdas förprodukter som skdl användas för kommersiella ändamål. Förordningen (EEG) nr 3626/82 om tUlämpning inomgemenskapen av konventionen om intemationell handel med uttotningshotedearter av vUda djur och växter (CFTES)innebär bl.a. att konventionen gäller inom hela gemenskapen edigt devUUcor som fastställs i förordningen. Genomförandetav konventionen får inte påverka den fria rörligheten för varor inomgemenskapen och skaU endast gälla för handel med ttedje land. I förordningenfinns en förteckning över de delar och produkter av djur eller växter somomfettes. Reglema följer CITES vid handel med arter som omfettes av bilagaI-III i konventionen. Till förordningen hör fre bilagor BUaga A utgörs avkonventionen och bUaga B är en förteckning över de delar och produkter fråndjur och växter som omfettes avförordningens reglering. BUaga C upptar djiu- och växtarter befräffandevilka EG tillämpar sfrängare skyddskrav än vad som följer av konventionen. EG-reglemaiimehåUer även i övrigt i vissa fell sfrängare skyddsåtgärder än konventionen.Edigt förordmngen krävs t.ex. mte bara tUlstendfrån exportlandet för import av exemplar av en CITES-art uten också attimportiandet utfärdar eget unporttiUstånd eller unportcertifikat för arter påalla listorna. Vissa arter på konventionens bilaga II ochHl ges sanuna skydd som arter på bUaga I.Kommersiell förevisning samt handel, även inom medlemsstetema, är förbjuden medarter som omfettes av konventionens liste 1 samt med vissa arter upptegna ikonventionens bilaga II eUer Hl. Medlemsstetema får dock under vissa iförordmngen angivna föratsättningar medge undanteg från dette förbud. Genomförordningen införs ett gemensamt förfarande för att utfärda och visa upptiUstånd för handel med exemplar av de arter som omfettes av konventionen.Medlemsstetema skall utse admimstrativa och vetenskapligamyndigheter för tillämpningen av förordningen. Varje medlemsstet skall medvissa undanteg godte av behöriga myndigheter i andra medlemssteter fattedebeslut och utfärda tUlstånd och certifikat. Märkdngar, plomberingar ochstämplar som används för att identifiera varor skall vara enhetiiga inomudonen. Transport inomudonen av levande djur av arter som upptas på konventionens bilaga I kräver ocksåtUlstånd. Det finns viss möjlighet för medlemsländema att vidte sttängare åtgärder än de som faststells edigt förordmngen, bl.a. för att bevara inhemska arter och arter i ursprangs landet. har lagt fram ettförslag till rådet att ante en ny förordmng som skall ersatte den nugäUande förordningen. Genomförorchiing (EEG) nr 3418/83 ora enhetiig användning av dokument i samband raedhandel med uttotningshotede djur och växter har införts ett enhetiigtdokumentetionssystem inom umonen för de dokument som behövs för att genomföraCITES och förordningen. Förordning(EEG) nr 3254/91 (fotsaxförordningen) förbjuder fotsaxar som jaktmetod lUcsom mförsel av bl.a. hudar frånsteter där man fångar djuren med hjälp av fotsaxar eller andra fällorsom inte uppfyller mtemationella humamtära standarder för djurfångst.Införselförbuden ttäder i kraft . Edigt dfrektiv83/129/EEG om unport av skinn från vissa sälungar och produkter av sådana skinnskdl medlemsstetema hindra yrkesmässig import av pälsskinn från ungar avgrödandssäl och klappmyts samt artUdar av sådana pälsskinn. Dfrektivet undantarvaror som har sitt ursprang i inuitbefolkningens fraditionella fångst. Även art- och habifatdfrektivet innehåller reglerom försäljningsförbud m.m. i fråga om de djurarter som är förtecknade ibUaga 4 a och de växterter som är förtecknade i bilaga 4 b till dfrektivet. Edigtfågelskyddsdfrektivet skall medlemsstetema införa ett generellt förbud mot försäljning, fransport förförsäljnuig, förvarmg för försäljning och salubjudande av levande ellerdöda fåglar av de arter som namriigt förekommer i någon medlemsstet och av lättigenkännbara delar eller derivat av sådana fåglar. Från dette generella förbudgäUer edigt bUaga 3 undanteg för vissa angivna arter Förett femtontel fågelarter som omfettas av alhnän jakttid i gäller edigt fågelskyddsdfrektivet ettprincipiellt förbud mot handel. Vid ministermötet den 8 jum 1993 närdessa frågor behandlades erfruades dock ommöjligheter att tilläte viss handel mom ramen för dfrektivets undantegsbestemmelserDette noterades och dessutom resulterade förhandlingamai att dalripa förs in bland de arter som det vid ett svenskt medlemskapblfr generellt tillåtet att handla med. Förordningen nr 3626/82 harutformats så att medlemsstetema genom att uppfylla förordningen även uppfyller CITES bestämmelser och så att konfrollen av bestämmelserna skall kunnaske uten tUlämpning av gränskonfroller De svenska reglema om genomförandet av CITES finns i förordningen (1975:542) om tUlämpning av konventionen om in temationell handel med uttotningshotede arter av vilda växter och djur På samtiiga de områden där EG-förordnmgens regler är sfrängare än de nu gällande svenska reglema konuner skyddet för CITES-artema att sterkas vid ett medlemskap, eftersom förordningen blfr dfrekt gällande 271 För handel med stetersom mte är medlemmar i kan bestenunelsema om krav på tUlståndi den svenska lagstiftningen behåUas Prop. 1994/95:19 till den del de ärsfrängare än EG-förordningens krav. Bestenunelsemai EG-förordningen om CITES medför att ett tUl-synssystem för handeln måsteinföras i . har för närvarandeinte någon importteglering av andra valprodidcter än dem som omfattas avkonventionen om handel med uttotningshotede arter av vUda djur ochväxter och inte heller någon importreglering motsvarande fotsaxförordningen. De svenska reglemai främst jaktiagstiftningen möjliggör inte en fullständig reglering av handehimed vUt edigt EG-reglema. I den ovan nämndadepartementetspromorian (1993:64) föreslås en ny lag om handel med skyddadedjur och växtarter, som skaU ge möjlighet att meddela de föreskrifter omin- eller utförsel samt handel m.m. som krävs för att uppfylla Sverigesintemationella åteganden. 20.9 Mark- och planfrågor 20.9.1 EG:s arbete med planering, markanvändning och EG:s arbete med planeringsfrågor ärrelativt nytt men har successivt ökat i omfattning. Flerasamverkande fektorer har bidragit tUl detfa. SärskUt bör nämnas utvecklingen avden mre marknaden och dess effekter påmarkanvändningen, utvecklingen av de Transeuropeiska nätverken förfransport-, energi- och telekommudkationer, regionalpoli-tUcens och strakmrfondernas behov av analyser ochbedömningsunderlag samt den allmäntökade insUcten om mUjöfrågomas betydelse och behovet avsektorsövergripande konsekvensbedömiungar. Arbetet medplaneringsfrågor legituneras genom Maasttichtfördraget som uttryckligen angeratt fysisk planermg och mark- och vattenanvändningi tetorter och på landsbygden skall mnefattes i miljösamarbetet. Samarbetet om planeringsfrågor har drtills sällansyftat tiU harmomsering av lagstiftning och regelverk. Det huvudsakligasyftet har i stäUet varit att skapaöverblick och samordnmg genom utbyte av mformation, kunskap ocherfarenheter Däremot akmaliseras lagstiftningen för planering i samband medolika direktiv och regler för främst miljöfrågor Dit hör bl.a. direktivet ommiljökonsekvensbeskrivningar (85/337/EEG), som föreslås utvidgas.Också den pågående översynen av det s.k. Seveso-dfrektivet om olycksrisker vidvissa indusfrier (82/501/EEG) behandlar regler för markanvändmngsplanering. Planering på olUca mvåer cx;h inom olika sektorerses därvid som en del av den kunskapsuppbyggandeprocessen. Planermgens roll som analys verktyg, arbetsmetod och även som styrmedel är central. Det femte åtgärdsprogranunet för miljön anger markanvänddngsplanermg som ert viktigt styrmedel för att uppnå demiljöpolitiska målen inom olUca sektorsområden. Stedsmiljöfrågor behandlas mom en särskUd expert grapp, som tillkallades efter rådets resolution med adedning av koramissionens grönbok om stedsmiljöfrågor Kustzoner med sina 272 speciella miljö- ochplanermgsproblem, bl.a. drismen, är föremål för fömyade imtiativ frånEG-kommissionen. Planeringsfrågorberörs även i hög grad mom övriga sektorer och dfrektorat i EG:s orgamsation.Inom konumssionen finns en särskUd enhet för regional planering. Den redovisarutvecklingen och dess tertitoriella effekter inom sektorer av betydelse för markanvändningen. Arbetetfortsätter nu med en fördjupad och utvidgad sddie, 2010, soraomfatter också gränsområdet tUl EU, inklusive . intensifierasarbetet med det s.k. European SpatialDevelopment Perspective, ESDP, med syfte att uppnå gemensamma riktiinjerför medlemsländerites planermgspolitik och klargöra behovet av en harmomseringav planermgssystemen. Arbetet inomEG-kommissionens håUer på attändra inriköiing tUl att bli mer inriktet på allmänna rUctiinjer ochstrategifrågor skall arbetstempot öka och medlemsländerna skdl deltemera aktivt i arbetsprocessen. Det blev resultetet av det senaste mimstermöteti Liége , då mimstrarna enades om att utvidga och fördjupasamarbetet om planeringsfrågor I dette sammanhang bör även reglema förbeslutsunderlag för nämnas. Regleraa i vissa fallkrav på särskilda utvecklingsprogram, som redovisar den berörda regionensproblem och möjligheter Genom nya regler stells krav på attprogrammen skall mnehålla uppgifter om miljösimationen i regionen samtbedömningar av miljökonsekvenserna. 20.9.2 Konsekvenser för det svenskaplaneringssystemet Som beskrivits ovan har syftet medEG:s arbete med mark- och planfrågor inte i nämnvärd ulsttäcknmg varitart samordna lagstiftnmg och regelverk.Varken EES-avtelet eller ett EU-medlemskap innebär därför krav på omfattandeändringar i den svenska mark- och pladagstiftningen. Däremot kan ettfortsatt införlivande av EG:s rättsakter innebära en fortiöpande påverkan påden fysiska planeringen i . Somexempel kan nämnas att den svenska lagstiftningen om miljökonsekvensbeskrivdngar,MKB, har anpassats till EG:s dfrektiv på området. Med stöd avbl.a. EES-avtelet delter på olika sätt i EG:s arbete med frågor som rörmarkanvändning och planering. Föratom medverkan i de olika expertgrappema kannämnas medverkan i det pågående arbetet meden beskrivande analys av medlemsländemas planermgssystem. Analysen skallläggas till grand för fortsatta övervägandenom harmomsering eller saraverkan av ländernas lagstiftning på området. Fleraremissyttranden över Ds 1994:48 ter upp frågan om på vilket sätt ett EU-medlemskap ger nya föratsättningar för samhällsplaneringen och den svenska mark- och pladagstifmingen. Länsstyreben i konsteterar att kommunema kommer art ges ett ökat ansvar bl.a. i fråga om miljökonsekvensbeskrivnmgar och mämingar av luftkvalitet. 18Riksdagen 1994/95. och flera länsstyrelserberör de ökade kraven på planerings- och Prop. 1994/95:19 uttedningsinsatsersom krävs för att få del av EG:s olUca strakturfonder I yttrandena framhåUs attlänsstyrelsema bör ges ett betydande ansvar för att driva och samordna dettearbete. Regeringenkonsteterar att de krav på planerings- och beslutsunderlag som gäller för EG:sstrakturfonder kommer att påverka den svenska samhällsplaneringen om Sverigeblfr medlem i EU. Framför dit krävs nyaformer för samverkan mellan olika samhällssektorer och planerings-mvåer,dvs. den nationella, den regionda och den lokala mvån. Den ansvarsfördelningoch de samverkansformer som har utvecklats inom ramen för den svenska mark- ochpladagstiftningen bör kunna utnyttjas/utvecklas i detto syfte. Som ett förstosteg i en sådan anpassning har regeringen den 16 jud 1994 gett iuppdrag att i samråd med samt , genomföra enundersökning av hur några länder inom EU arbetot med markanvändningsfrågori anslutning tiU strakturfondema. Regeringens bedömning: Förhållandena inomkämenergiområdet är helt annorlimda än de som gäUde då Euratomfördraget undertecknadesår 1957. har lett tUl att Euratomfördraget delvis är föråldrat. En anslutning till Euratorapåverkar inte den politik viU föra befräffande kärnkraften och hanteringen avkämavfallet. Den svenska lagstiftningen behöver bara ändras i begränsadomfattning som enföljd av anslutningen. Regeringen återkommer tUl med förslag tUl delagändringar som behövs. Fördraget om upprättandet av Europeiskaatomenergigemenskapen Euratom,undertecknades som Fördraget om upprättondet av Europeiskaekonomiska gemenskapen (). Euratom är dltså en av de fre gemenskaper som utgör deeuropeiska gemenskapema. Euratoms cenö:ala uppgift äredigt fördraget att bidra tUl en höjning av levnadsstandarden i medlemsstotema och tUlutvecklingen av förbindelsernamed övriga länder genom att skapa de föratsättningar som behövs för en snabborganisation och tUlväxt av kämenergimdustriema. Uppgifterna edigt fördraget bör bedömas i ljusetav det poHtiska läge sorarådde under 1950-tdet när det framförhandlades. Det fredsbevarande syftet, att enpotentiellt farlig verksamhet under geraensam konfroll, var därvid väsendigt. Man vUlesamtidigt raed hjälp avatomenergin göra energimässigt oberoende av omvärlden. Det gällde att skapa gcxla betmgelserför en fortsatt snabb utbyggnad av indusfrin och att rättvist fördela det uransom man antog var enbristvara i världen. Förhållandena är sedan längehelt annorlunda än de som gdlde då Euratomfördraget undertecknades. Kämkraftsmdusttin är enmogen mdustti ochbehovet av forskning och utveckling ser helt annorlunda ut nu än . Synen påkärnkraften är dessutom en annan. Det råder överskott av uran på världsmarknaden och denna simationföratsätts i stort sett beste. Detto har sammanteget lett tillatt fördraget delvis är förålcfrat. Delar av fördraget tUlämpas inte edigt boksteven, ulan edigten successivt utveckladpraxis. Andra delar av fördraget behandlar dock frågor som är aktuella. Exempelhärpå är skapandet av en gemensam basmvå för sttålskydd samt konfrollen av att kärnmaterialinte används för andra ändamål än dem för vilka de är avsedda (s.k.safeguards). Euratomfördraget omfattar sex avdelningar sombehandlar: I Gemenskapens uppgifter n Bestänunelser för att främjaframsteg på kämenergiområdet in Instimtionella bestämmelser rv Fmansiellabestämmelser VI Bestänunelser om idedningsskedet När det gäller att bedöma de dfrektekonsekvensema av ett svenskt medlemskap i är det framför allt avdelningn Bestemmelser för att fräraja framsteg påkämenergiområdet, sora är av infresse. Övriga avdelningar påverkar inte svenska förhåUanden på kärnenergins område.Det kan inskjutes att Euratomfördraget genoragått vissa revideringar dels genomenhetsakten, dels för att kvinna infogas i Maasfrichtfördraget. Dessa ändringarär redaktioneUa och påverkar inte inriktningen på samarbetet. De olikainstimtionerna - parlamentet, domstolen, rådet och koramissionen - ärgemensanuna för Euratom och de övriga gemenskapema. Avdelning II omfatfar 10 kapitel. Dessa är följande: Kapitel 1 Forskning (artiklama4-11) Kapitel 2 Informationsspridning(artUdama 12-29) Kapitel 3 Hälsoskydd (artiklama30-39 Kapitel 4 Investeringar(artiklama 40-44) Kapitel 5 Gemensanuna företeg(artiklama 45-51) Kapitel 6 Försörjning(artiklama 52-76) Kapitel 7 Säkerhetskonttoll(artUtiama 77-85) Kapitel 8 Egendomsordning(artiklama 86-91) Kapitel 9 Den gemensamma marknaden påenergiområdet (artUdama 92-100) Kapitel 10 Yttte förbmdelser(artiklama 101-106) Endlmän utgångspunkt för vid medlemskapsförhandlingama har varit att säkersteUa att och svenskaföreteg vid tUlämpningen av Euratomfördragetmte skaU behandlas sämre än något annat land eller förefag. Väsendigt har ävenvarit att ska kunna bedriva sin egen politik bettäffandekärnkraften och hanteringen av kämavfallet. Förhandlingama idenna del resulterade i att och medlemsländema kom överens om en gemensam förklaring bettäffande tUlämpnuigen avEuratomfördraget. Förklaringen, som har följande lydelse, mgår i slufakten tdl det anslutningsfördrag som rörSveriges medlemskap i . Gemensam förklaring omtillämpning av Euratomfördraget De avtabslutande partema, somerinrar om att fördragen om Europeiska Gemenskapema gäller alla medlemsstater utan någon diskriminering och utan att det påverkar tillämpningen av reglema om den inre markruiden, bekräftar att det är varje medlemsstat, i sin egenskap av avtabslutande part enligt Euratom-fördraget, som avgör i överensstämmebe med sin 276 specifika ruuionella politik omden skall producera kärnenergi eller ime. Virje medlemsstat avgör vilkenpolitik den skall föra när det gäller slutstegen i kämbränslecykeln. de Gröna anser attdet är uppenbart att oberoende avskrivningarna i den gemensamma förklaringar kommer att förlora den suveränakonfrollen över kärnkraften och därmed såväl över möjligheterna att avveckla den som att stoppa utiändsktkämavfaU. () ftamhåller däremot att enanslutning till Euratorafördraget intenegativt konuner att påverka det svenska kärntekniska programmet ellerdet svenska ansvaret i icke-spriddngsfrågor SKI anser det vara av betydande värde att ett medlemskap skulle geraöjlighet att aktivt påverka utformningen av EU:s prograra inomreaktorsäkerhet, kämavfaUssäkerhet och säkerhetskonttoll av kärnämne. Regeringen anser att genom dengemensanuna förklaringen har uppnått det mål som eftersfrävades i dennadel av förhandlmgama. Bestenunelsema i kapitiet(artiklama 4-11) tar sikte på att främja och underlätfa forskningen inora kämenergiområdet.Kommissionen kan anraoda medlemssfater,personer eller företeg att för kommissionen lägga firam sinaforskningsprogram. Varje medlemsland bidrar ekonomiskt tUl deforskningsprograra som geraenskapenbesluter om. Forskningen inora EG är mycket bred. Den omfettar bl.autvecklmg av ftisionskraft, kärnsäkerhet, kärnavfalls-hantering och sttålskydd. Ett gemensamtcenttum för forskning, Centte (JRC) svarar för merparten avforskningsverksamheten kring kärnkraft. centerär lokaliserat tUl fyra länder inom EG, nämligen , Itelien, Nederländemaoch . För att främja genomförandet av de nationellaforskningsprogrammen lämnar kommissionen finansiella bidrag till vissaforskningsprojekt, s.k. "shared cost project". Redan i dagdeltar i forskningsprogram mom Euratom avseende bl.a. fusion,kärnavfall och sttålskydd. På dessa områden har tecknat bilateralaavtel med Euratom. StatensKämkraftinspektion anser att EG:s forskningsprogram endast skall ses sora koraplementtill det svenska forskningsprogramraet, vUket ärsärskUt upprättet och utformat för att främja säkerheten mom svensk kämtekmskverksamhet. Regermgen delar den uppfattningen men anser det ändå vara väsendigtatt bidra till utformningen av EG:s forskningsprogram. Bestänunelsemai fördraget på forskningsområdet föradeder inga ändrmgar eller tillägg i svensklagstifting. De bilateralaavfal med Euratom som har inom områdena fusionsforskning, sttålskydd och hantering av kärnavfall upphör 277 automatiskt att gälla vid ensvensk ansluttiing. 21.3 Informationsspridning Prop. Bestänunelsema i kapitiet om informationsspriddng(artiklama 12-29) gällerskyldighet för en raedlemsstet att under vissa föratsättningar lämna upplysningartill kommissionen om licenser för umyttjande av patent, patentansökningar,forskningsresultet m.m. Syftet med bestämmelsema är art garantera att patent, forskningsresdfatm.m. snabbt skall kunna bli tiUgängliga för samfliga medlemsländer Bestämmelsema har inte längre någon praktisk betydelse.Medlemsländema lämnar, som en ren formditet, information tUl kommissionen om depaientansökmngar på områdetsom lämnas in tUl resp. medlemslands patentmyndighet. Informationslämnandet bör iSverige göras av . dessa bestänunelser finnsäven en förordning med deteljerade regler om sekretess i anslutning tUl en eller flerasfaters försvarsinfres-sen. Frågan om förordningens konsekvenser för densvenska lagstiftningen bereds inora regermgskansliet. Bestänunelsema i kapitiet (artUdama 30-39) om hälsoskyddtar sikte på sfrålskyddet.EU:s raidsterråd fastställer grandläggande normer för högste tillåtaa doser,exponering och kontamination och de grandläggande principema för medicuisk konfroU avarbetstegama. Varje medlemsstet är skyldig attutfärda bestämmelser som säkerstäUer efterlevnaden av de grandläggande normerna. KommissionenskaU underrättes orade nationella bestenunelsema och dia förslag till ändringar som görs i dem. Varje medlemsstet är ocksåskyldig att uuätte adäggningar för fortiöpande konttoll av radioaktivitetsmvån i luft,vatten och jord. Kommissionenskall hållas underrätted om resultetet av de konttollmät-ningar som görs. Kommissionenskall också äga tillfräde till medlemssteternas konfrolladäggningar för attkunna granska deras funktion ocheffektivitet. Kommissionen skaU också utfärdarekonunendationer tiU medlemsländema omradioaktivitetsmvån i luft, vatten och jord. En omfattandesekundärlagstiftning har utfärdats med stöd av bestenunelsema i dette kapitel. Den viktigaste är således degrandläggande normerna, de s.k. Basic Safety Standards BSS som innehåller grandkraven föranvändningen av jodserandesfrålning för att skydda de anstellda och befolkningen från skadeverknmgar(80/836/Euratom) med tillägg (84/467/Euratom). LUcsom de fleste länder ivärlden, baserar EG sma regler om sfrålskydd på de grandlägganderekonunendationer som den mtemationella sttål- skyddskonunissionen,ICRP (Intemational Commission on Radiologicd Protection),utfärdar ICRP utkom med nya grandläggande rekommendationer omsttålskydd. har liksom de övriga kandidat länderna Fidand,och Östenike anpassat sina sfrålskyddsföre- skrifter till ICRP:snya rekommendationer Inom gemenskapen pågår för 278 närvarande ett arbete raed attanpassa geraenskapens rättsakter be- Prop. 1994/95:19 ttäffande sfrålskyddtUl rekommendationerna. Edigtanslutningsfördraget gäller för en tvåårig övergångsperiod befräffandeEG:s grandläggande sfrålskyddsbestämmelser i händelse av att EG inte skullehinna slutföra sitt anpassningsarbete innan tidpunkten för anslutningtiU udonen. Av samma skälgäller för en tvåårig övergångsperiod befräffande ett dfrektiv omskydd av entteprenörer som utsätts för jodserande sfrålning vid arbete inoms.k. Rådets dfrektiv(90/641/Euratom) av korapletlerar BSS och syftar tUlen lika behandling av entteprenörer som arbetar inora gemenskapen. I rådetsdfrektiv (84/466/Euratom) av anges de grandläggandenormerna befräffande sfrålskydd för personer som genomgår medicinsk undersökning eller behandling. Vad som bl.a. kanuppmärksammas är att dfrektivet medför ett krav på att medicinsk röntgenutrasmingskall registteras av en nationell myndighet.