prop · GH03135 · 1994-01-01 00:00:00 — Arbetsmetoderna skall bygga på att myndigheten stödjer både central och lokal verksamhet med modeller och metoder för dokumentation, utvärdering, bearbetning och kunskapsförmedling. skall genomföra uppföljningar och utvärderingar av förnyelse- och utvecklingsprojekt. Arbetssättet skall vara aktivt, utåtriktat och bygga på såväl teoretiska kunskaper som praktiska erfarenheter från lokalt ungdomsarbete. 9 Statens bidrag till barn- och ungdomsorganisationerna Regeringens förslag: Den statliga bidragsgivningen till barn- och ung- domsorganisationernas verksamhet skall i ökad utsträckning relateras till målen för bidragen. De övergripande målen skall vara attfrämja demokratisk fostran genom barns och ungdomars engagemang i föreningslivet, attfrämja såväl jämlikhet mellan olika ungdomsgrupper som jämställdhet mellan könen, attmedverka till en meningsfull fritid för barn och ungdomar samt attengagera fler ungdomar i föreningslivet. Bidragssystemet skall bestå av grundbidrag och särskilt bidrag. Bidragsgivningen skall utvärderas. Statens ungdomsråds och departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Nästan alla remissinstanser tillstyrker huvudinriktningen av förslagen, däribland kravet på en ökad målrelatering av bidragen. Viss kritik riktas mot beskrivningen av målet om demokratisk fostran. Flera organisationer framhåller att detta mål inte bör tolkas så, att det utestänger organisationer som i huvudsak arbetar generationsövergripande eller vuxenorganisationer med verksamhet för ungdomar. En del remissinstanser framför invändningar mot kraven på en obligatorisk utvärdering av organisationernas verksamhet mot de egna målen. Skälen för regeringens förslag De statliga bidragen till barn- och ungdomsorganisationernas verksamhet utgör en viktig del av ungdomspolitiken. Bidragen är ett konkret sätt att mobilisera och stödja det ideella engagemanget bland ungdomar. Enligt en kartläggning av svarar statsbidragen i genomsnitt för av de centrala barn- och ungdomsorganisationernas inkomster. Organisationernas beroende av statsbidrag varierar starkt från . Generellt sett kan man se att statsbidraget varierar över tiden, så att etablerade organisationer tenderar att få en mindre del av sina inkomster från det offentliga än nya organisationer. Det statliga stödet tycks vara av stor betydelse i organisationernas uppbyggnadsskede. Bidragen till barn- och ungdomsorganisationernas verksamhet är ett uttryck för statens vilja att stödja ungdomars föreningsengagemang. Detta innebär dock inte att statens bidrag är ett generellt och oreserverat stöd till organisationerna i sig. Ingen organisation har "rätt" till stöd enbart med hänvisning till att man har fått det tidigare. Statens stöd motiveras till stor del av att organisationerna och deras verksamhet medverkar till att vissa mål, som är angelägna för ungdomspolitiken och för samhället i stort, kan uppfyllas. Utifrån denna aspekt har staten ett legitimt intresse av att göra en aktiv prövning i samband med bidragsgivningen. Det är då inte självklart att alla typer av verksamhet kan bedömas ha lika stor betydelse. Den statliga bidragsgivningen är endast i begränsad omfattning relaterad till målen för bidragen. Detta beror bl.a. på att dagens målformuleringar inte är tillräckliga. Vi redovisar i det följande vår syn på innebörden av de mål som föreslås gälla för statens bidrag till barn- och ungdomsorganisationerna. Förutom de fyra målen anser regeringen att det är viktigt att bidragsystemet bidrar till förnyelse och utveckling inom föreningslivet. Utifrån detta bör arbeta vidare med ytterligare konkretiseringar samt utvärderingsmetoder och modeller för att bedöma effekterna av bidragsgivningen. Detta mål innebär att både organisationens struktur och verksamhetens innehåll bör främja en demokratisk fostran av barn och ungdomar. Verksamhetens syfte får alltså inte strida mot grundläggande demokratiska principer. Det är viktigt att ungdomarna själva har inflytande över och styr verksamheten. De bör ha möjlighet till inflytande genom att bl.a. ha rösträtt och genom att själva ingå i styrelser och andra beslutande organ både på lokal- och riksplanen. Ungdomsorganisationer bör i princip vara organisatoriskt självständiga gentemot moderorganisationer. När det gäller verksamhet som i första hand riktar sig till barn bör dock andra mått användas på hur organisationens struktur främjar en demokratisk fostran, t.ex. genom patruller eller smågrupper. Även verksamhetens innehåll bör syfta till att intressera ungdomar för samhällsfrågor i vid bemärkelse. Vad vi nu har sagt begränsar möjligheterna till bidrag för vuxenstyrda organisationer som helt eller delvis bedriver verksamhet för ungdomar. Det begränsar också möjligheterna till bidrag för organisationer vars verksamhet inte syftar till att intressera ungdomar för samhällsfrågor i vid mening. Regeringen menar att hänsyn måste tas till i vilken utsträckning organi- sationerna verkar för jämställdhet mellan könen, jämlikhet mellan svenskar och invandrare och mellan olika sociala grupper i samhället. Hänsyn bör även tas till huruvida organisationerna har en medveten rekryteringsfilosofi för att få med fler barn och ungdomar från bristfälliga sociala miljöer. Målet medför att organisationer med exempelvis rasistiska idéer inte kan få bidrag. Målet innebär att hänsyn skall tas till i vilken utsträckning som organi- sationerna bedriver fritidsverksamhet genom såväl medlemsaktiviteter som s.k. öppen verksamhet. Aktiviteterna bör innehållsmässigt ha fritidskaraktär, dvs. ett socialt, samhälleligt eller kulturellt innehåll. Detta begränsar möjligheterna till bidrag till organisationer som i första hand arbetar för sina medlemmars ekonomiska intressen. Målet är relevant i den meningen att det preciserar vilken form av aktiviteter som stödet avser. Huruvida aktiviteterna upplevs som meningsfulla eller ej bör dock avgöras av de enskilda medlemmarna och deltagarna. Ökat deltagande i föreningsliv Målet innebär att organisationerna skall uppmuntra fler barn och ungdomar att bli föreningsmedlemmar och fler av medlemmarna att bli föreningsaktiva. Vid en bedömning av måluppfyllelsen bör bl.a. hänsyn tas till vilken typ av aktiviteter organisationerna kan erbjuda, relationen mellan antal medlemmar och antal aktiviteter och i vilken utsträckning de som deltar i aktiviteterna också deltar i föreningsarbetet. Det är viktigt att bidragssystemet även stimulerar till förnyelse och utveckling av föreningslivet. Detta kan bl.a. ske genom metodutveckling som syftar till en högre måluppfyllelse av något av övriga mål eller genom att utveckla en ny verksamhet, ungdomsrörelse eller organisation. Förnyelse och utveckling bör stödjas genom det särskilda bidraget. Stödet till förnyelse och utveckling bör vara flexibelt och öppet för nya verksamhetsformer och organisationsstrukturer. I förordningen (1991:370) om statsbidrag till ungdomsorganisationer ställs vissa krav på en organisations uppbyggnad, regionala spridning, antal aktiviteter och antal medlemmar för att få statsbidrag. I myndighetens föreskrifter ställs krav på att de uppgifter som organisationerna lämnar måste bestyrkas av auktoriserad eller godkänd revisor. Det generella bidraget bör i fortsättningen kallas grundbidrag och de formella kraven bör enligt vår mening kompletteras med krav som ställs i relation till de statliga målen för bidragen. Syftet med bidragsprövningen är dels att pröva om organisationerna uppfyller de formella kraven, dels att bedöma om statsbidrag till en organisations verksamhet bidrar till att uppfylla målen för bidraget. Prövningen mot målen har betydelse för hurvida en organisation skall ges statsbidrag i form av grundbidrag. Bidragets storlek styrs dock helt av de kriterier som ligger till grund för de formella kraven. En prövning skall göras av både nya organisationer som ansöker om grundbidrag och av de organisationer som redan får bidrag. Vi vill i detta sammanhang särskilt understryka vikten av att de organisationer som mer kontinuerligt får statsbidrag genomgår en återkommande prövning. Dispens från bidragskraven bör komma i fråga bara i undantagsfall. Det kan gälla vissa organisationer som valt att organisera sig som en sektion eller liknande inom en moderorganisation och därmed egentligen inte uppfyller kraven på självständighet. Förutsättningen för dispens bör dock vara att det finns ett tydligt pedagogiskt eller ideologiskt skäl för den valda organisationsformen och att den gynnar barnen och ungdomarna inom organisationen. Ett annat exempel gäller vissa organisationer som av religiösa skäl inte kan ha individuellt medlemskap. Statsbidragen bör också, som , bestå av ett särskilt bidrag. Detta kan erhållas efter särskild ansökan. När det gäller det särskilda bidraget vill vi framhålla följande. En del av det särskilda bidraget bör liksom reserveras för sådana organisationer som på grund av sin organisatoriska karaktär inte kan komma i fråga för grundbidrag, men som genom sin verksamhet ändå bedöms vara lämpliga att ges ett reguljärt stöd. Bidragsutrymmet för denna kategori bör dock vara begränsat. En andra del av det särskilda bidraget bör kunna ges till organisationer med särskilt resurskrävande verksamhet som kompensation för de merkostnader som detta innebär. Detta gäller exempelvis flertalet ungdomsorganisationer inom handikapprörelsen. Denna del bör främst ses som ett komplement till grundbidraget. Huvuddelen av det särskilda bidraget bör dock enligt vår mening gå till stöd för förnyelse och utveckling inom föreningslivet. Det traditionella föreningslivet har under en lång rad av år haft allt svårare att intressera och engagera ungdomar. Vi finner det därför angeläget att ge organisationerna en möjlighet att bryta denna utveckling och finna nya former för att engagera ungdomar. Det är också viktigt att regeringen har möjlighet att fånga upp och stödja nya ungdomsinitiativ. Det statliga bidraget bör därför vara flexibelt för att kunna stödja såväl etablerade organisationer och verksamhetsformer som uppbyggnaden av nya. Det finns annars en risk att bidragen i sig endast konserverar den existerande strukturen. I dagens bidragssystem görs bidragsutvärderingar endast i begränsad omfattning. Utvärderingen utgår dessutom i mycket liten utsträckning från målen för bidragssystemet. För att en ökad målrelatering av statsbidragen dels skall vara möjlig, dels skall kunna leda till ett mer effektivt utnyttjande av bidragsmedlen krävs enligt vår mening ökade utvärderingsinsatser. bör ansvara för att utvärdering av bidragen till barn- och ungdomsorganisationerna sker. Det är viktigt att mäta både den inre och den yttre effektiviteten av bidragsgivningen. Syftet med en utvärdering av bidragen till organisationerna bör vara att bedöma i vilken utsträckning som fördelningen av statsbidrag leder till att målen för bidragen uppnås. Vi vill i detta sammanhang understryka att bidragsutvärderingar måste göras utifrån organisationernas egna förutsättningar och med största respekt för organisationernas integritet och självständighet. Vidare bör även bidragsystemets konstruktion bli föremål för utvärdering. För att utveckla sin verksamhet har organisationerna även ett behov av att utvärdera denna i förhållande till de egna målen för verksamheten. Sådana utvärderingar kan också bidra till en kollektivt sett bättre kunskap om organisationernas verksamhet och om det ideella arbete som utförs inom ungdomsorganisationerna. Formerna för och innehållet i sådana utvärderingar bör enligt vår mening avgöras av organisationerna själva. För att stimulera organisationerna att vara effektiva gentemot sina egna mål bör dock ha möjlighet att såväl kunskapsmässigt som ekonomiskt uppmuntra och stödja organisationerna att utvärdera sin egen verksamhet. Det är också viktigt att bidragen till barn- och ungdomsorganisa-tionerna analyseras ur ett fritidspolitiskt perspektiv. I en analys av ungdomars fritidsvanor i förhållande till de offentliga insatserna bör bidragen till barn- och ungdomsorganisationerna ses som ett av flera instrument för att främja en meningsfull fritid för ungdomar. Annat stöd än kontant bidrag De statliga bidragen till barn- och ungdomsorganisationer är av grundläggande betydelse för barns och ungdomars möjligheter att bedriva ungdomsverksamhet. Men organisationernas arbetsvillkor påverkas också av andra åtgärder än direkta bidrag. Enligt regeringens mening är det viktigt att finna andra former för stöd än kontanta bidrag. Vi ger här några exempel på detta. Många ungdomsorganisationer framhåller att de har praktiska problem t.ex. när det gäller kompetensutveckling eller upphandling av vissa tjänster. Enligt vår bedömning bör sådana problem ofta kunna lösas genom ett ökat samarbete mellan organisationerna. Det kan bl.a. ske inom ramen för den verksamhet som för Ungdomsorganisationer bedriver. utgör här också en viktig kunskapsresurs. Ledarna har en nyckelroll i det arbete som barn- och ungdomsorga-nisationerna bedriver. Inom idrottsrörelsen gäller särskilt förmånliga villkor i fråga om kostnader för att ge sina ledare ekonomisk ersättning. Förslag om att lika regler bör gälla för alla föreningar har lagts fram i betänkandet Organisationernas bidrag (SOU 1993:71). Förslaget bereds i . Slutligen vill vi något beröra frågan om barn- och ungdomsorganisa-tionernas möjligheter till inkomster genom spel och lotterier. I betänkandet Vinna eller försvinna - folkrörelsernas lotterier och spel (SOU 1992:130) föreslås att folkrörelserna skall få ökade möjligheter att på detta sätt finansiera sin verksamhet. Frågan bereds i . 10 Anslagsfrågor för /95 1993/94:100 (bil. 14) har regeringen i avvaktan på en särskild ungdomspolitisk proposition föreslagit att beräkna ett anslag på för myndigheten och bidrag till ungdoms-verksamhet m.m. Regeringen återkommer till dessa frågor. 1992/93Utgift15 765 302 1993/94Anslag16 003 000 2 1994/95Förslag7 923 000 1 Anslaget E 1. 2 Härutöver tillkommer 2 500 000 vilka finansierats under anslaget E 2. Bidrag till central och lokal ungdomsverksamhet m.m. har lämnat en fördjupad anslagsframställning för budgetåren 1994/95-1996/97. föreslår att de projektmedel som under innevarande budgetår ligger på anslaget E 2. Bidrag till central och lokal ungdomsverksamhet m.m. förs över till ramanslaget E 1. , att myndigheten ges ansvaret för hela den arvsfondshantering som rör medel till fostran av ungdom samt att myndigheten själv ges rätten att inrätta fasta tjänster. Vidare föreslår myndigheten att lån får upptas i 1994/95 för inventarier motsvarande samt att lån får upptas i 1996/97 för datorinvestering motsvarande . De övergripande målen för verksamhet skall vara att främja ungdomars uppväxtvillkor och verka för att unga människor görs delaktiga i samhällsutvecklingen. Ramanslag för /95 Planeringsram: 1994/95 1995/96 1996/97 7 923 000 7 940 000 7 948 000 Resultatbedömning och fördjupad prövning Regeringens bedömning av myndighetens verksamhet samt inriktningen för den kommande treårsperioden har vi redovisat tidigare i avsnitt 7 och 8. Regeringen kan konstatera att inte har haft några invändningar i revisionsberättelsen avseende . För innevarande budgetår disponerar en låneram i på . Regeringen föreslår att för nästkommande budgetår beviljas en låneram i på för att ge utrymme för investeringar i inventarier. Vid beräkningen av anslaget har hänsyn tagits till pris- och löneutvecklingen. Medel har tillförts anslaget för myndighetens kommunkontakter, för den tvärsektoriella utredningsverksamheten och för myndighetens utvärderingsinsatser till följd av det målrelaterade bidragssystemet med anledning av förändringen av den statliga arbetsgivarorganisationen och för avtalade avsättningar till . Anslagen D 1. och D 2. Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet m.m. sammantaget innebär att den statliga konsumtionen minskar. Regeringen har i prop. 1993/94:124 Allmänna arvsfonden föreslagit att en särskild Arvsfondsdelegation skall inrättas för att pröva frågor om stöd ur Allmänna arvsfonden. Regeringen kan dock även fortsättnings-vis besluta om särskilt riktade insatser samt delegera uppgiften att fördela medel för detta ändamål till andra myndigheter och då kan även komma ifråga. D 2.Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet m.m. Nytt anslag (förslag) 111 697 000 Från anslaget utbetalas bidrag till nationell ungdomsverksamhet enligt förordningen (1991:370) om statsbidrag till ungdomsorganisationer. Vidare omfattar anslaget också stöd för internationell verksamhet till för ungdomsorganisationer och ungdomsutbyte. För /94 finns två anslag uppförda på statsbudgeten för dessa ändamål, nämligen E 2. Bidrag till central och lokal ungdoms-verksamhet m.m. och E 3. Stöd till internationellt ungdomssamarbete. I det följande föreslås att anslaget E 2. och delar av anslaget E 3. slås ihop till ett nytt anslag. föreslår att stödet till barn- och ungdomsorganisationerna bibehålls på nuvarande nivå, men att en större del av anslaget används till utveckling av föreningslivet samt till nya ungdomsrörelser. Vidare föreslår myndigheten att av statsbidragen till barn- och ung- domsorganisationerna används till utvärdering. föreslår dessutom att ett mer målrelaterat bidragssystem genomförs fr.o.m. /95. begär i verksamhetsbidrag. Detta motsvarar en ökning på . Ökningen motiveras av utvecklingsarbete och nya arbetsområden avseende landsrådets medlemskap i , World Assembly of Youth, det internationella miljöarbetet och då särskilt uppföljning och fortsättning av UNCED-arbetet, FN:s 50-års jubileum samt utveckling av kontakterna med utvecklingsländerna. Stiftelsen begär för information om internationellt ungdomsutbyte inklusive utveckling av databasprojektet, administration av EG:s utbytesprogram Ungdom för , Ungdomskortet, en satsning på breddat utbyte samt ett övergripande verksamhetsanslag. Härtill kommer äskande om för World Youth-programmet. Regeringen, som tidigare i denna proposition föreslagit förändringar avseende de statliga bidragen till barn- och ungdomsorganisationernas verksamhet, delar Statens ungdomsråds bedömning att bidragen bör ligga kvar på oförändrad nivå. Den särskilda satsningen på unga flickor inom föreningslivet som startats under innevarande budgetår bör fortsätta. Stödet till organisationerna bör inrymmas inom det särskilda bidraget. Härutöver beräknar regeringen för detta ändamål. Inom bidragsmedlen bör dessutom särskilda resurser avsättas för att stödja ungdomsorganisationernas egna utvärderingar av sin verksamhet. Liksom tidigare valår bör de politiska ungdomsförbunden ges särskilt stöd för valinformation till ungdomar. Även detta bör inrymmas inom det särskilda bidraget. bör dela ut utmärkelser för särskilt banbrytande insatser inom ungdomspolitiken. Regeringen beräknar för detta ändamål. Från anslaget bör också anvisas dels till stöd för ungdomsforskning dels för aktiviteter inom ungdoms-området. Dessa medel bör disponeras av regeringen. för ungdomsorganisationer har en viktig uppgift när det gäller att öka kunskapen om internationella frågor bland ungdomar samt bedriva kontaktskapande verksamhet och initiera internationella projekt. bör få stöd för sin internationella verksamhet med oförändrat belopp, . har en viktig uppgift i att bredda det internationella ungdomsutbytet och stödet avser informationsinsatser och administrationskostnader inklusive kostnader för att driva EG-programmet Ungdom för . Stiftelsen bör få stöd för detta ändamål med . Regeringen föreslår inte några ytterligare medel för Ungdomskortet. Medel för World Youth-programmet har föreslagits i budgetpropositionen (prop. 1993/94:100, bil. 4, s. 160) under tredje huvudtiteln . EG:s utbytesprogram Ungdom för Nytt anslag (förslag) 4 500 000 Under detta anslag beräknas medlemsavgiften i EG:s utbytesprogram Ungdom för . Mot bakgrund av att fas III av Ungdom för är under beredning kan programkostnaderna inte beräknas. Anslaget bör därför anvisas förslagsvis. Statliga myndigheter på ungdomsområdet Den statliga ungdomspolitiken berör ett flertal myndigheter och departement. Inom har en samordnande roll när det gäller ungdomsfrågorna. Till är ett rådgivande organ, Barn- och , knutet. På myndighetsnivå skall bl.a. verka för en sam-ordning av statliga insatser när det gäller ungdomsfrågor. Social-styrelsen skall som tillsynsmyndighet enligt socialtjänstlagen (1980:620) följa att kommunerna verkar för att ungdomarna får trygga uppväxt-villkor. Därutöver har ett flertal myndigheter ansvar för olika insatser när det gäller ungdomar. , , , , , , , , , och . För utvecklingen av ungdomspolitiken är följande organ av särskilt intresse. skall enligt sin instruktion (SFS 1988:1136) främja fritidsverksamhet och kulturell verksamhet bland barn och ungdomar samt redovisa utvecklingen när det gäller ungdomars villkor i samhället. roll har förändrats. Ursprungligen var rådet ett kontakt- och samordningsorgan mellan ungdomsorganisationerna och regeringen. Till en början bestod därför ungdomsrådet av representanter från framför allt olika ideella, religiösa och politiska organisationer samt idrottsrörelsen. fick därmed karaktären av paraplyorgan för ungdomsorganisationerna i deras relation med staten. har bilden av ungdomsrådet som organisationernas företrädare gentemot staten tonats ner till förmån för en tydligare myndighetsroll. Det ökade ansvaret för den statliga bidragsgivningen fr.o.m. /88 underströk denna utveckling. består av upp till tio ledamöter, vilka utses av regeringen. Vid ungdomsrådet finns ett kansli med 18 anställda. Kansliet leds av en chef, som också utses av regeringen. Myndigheten arbetar uttryckligen på statsmakternas uppdrag med att genomföra delar av den statliga ungdomspolitiken. I myndighetens uppdrag ingår att bidra till en kunskapsutveckling när det gäller ungdomars levnadsvillkor samt att ge stöd till försöksverksamheter i syfte att öka ungdomars delaktighet i samhället och ta tillvara ungdomars engagemang. I uppdraget ingår också att stimulera en ökad samverkan mellan olika instanser - offentliga och ideella - som arbetar för att förbättra ungdomars uppväxtvillkor. handlägger vidare ärenden om statsbidrag till barn- och ungdomsorganisationer, utvärderar effekterna av bidragsgivningen och fullgör de uppgifter som följer av särskilda uppdrag och föreskrifter. Myndighetens utredningsverksamhet är omfattande och resultaten från de av rådet gjorda utredningarna och sammanställningarna publiceras i rådets tidskrift och i tidningen . ger också i början av ut en årsbok om ungdom, som inne-håller populariserad forskning och andra artiklar samt statistik och fakta om ungdomar. Vid fullgörande av sina uppgifter upprätthåller ungdomsrådet fort-löpande en dialog med barn- och ungdomsorganisationer, andra organi-sationer, statliga myndigheter, kommuner och landsting. arbete gentemot kommunerna har utvecklats /92. Det nya arbetet påbörjades som en del av ett regeringsuppdrag avseende uppföljning av betänkande Ungdom och makt (SOU 1991:12). Genom särskilda medel ur Allmänna arvsfonden till olika projekt i föreningsregi stimulerar myndigheten kommunerna att öka ungdomars delaktighet och inflytande inom olika samhällssektorer. Barn- och (Ju 1983:01) är en kommitté vars övergripande uppgift är att vara ett rådgivande organ till regeringen i frågor som rör unga människors uppväxtvillkor (dir. 1992:15). Dele-gationen, som leds av civilministern, skall stimulera till debatt om olika frågor bland annat genom seminarier, konferenser, debattskrifter, arbetsgrupper och undersökningar. Bland delegationens uppgifter kan särskilt nämnas uppdraget att uppmärksamma de värderingar och normer som präglar dagens fostran av unga människor samt arbetet med frågor om relationer och attityder mellan ungdomar med olika kulturella bakgrunder. Delegationen har också på olika sätt särskilt uppmärksammat utsatta barn och ungdomar i sitt arbete.