prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — den del som levereras till industrin. Räknas både den direkto ochindirekto användningen in går ungefär en fjärdedel av tjänsteproduktionen påexport. Eftersom tjänsteproduktion i huvudsak ärhemmamarknadsorienterad var de direkto effektema av deprecieringen små. Detdröjde till tredje kvartolet 1993 innan mer påtagliga effekter avexportuppgången kunde skönjas. Tidigast i uppgångfasen var partihandel riktodmot industriföretog samt delar av uppdragsverksamheten. Den kraftiga exporttillväxten samt den svagaökningen av privat konsumtion innebar att tjänsteproduktionen steg med knappt3 % . Det var framförallt inom de industrirelaterade delama av handelnoch i transportsektom som uppgången var märkbar. Också inom delar av uppdragsverksamhetensamt inom bank och försäkring steg produktionen till följd av den ökadeaktiviteten inom industrin. Däremot var utvecklingen svagare i de delar somvänder sig till privato slutonvändare. steg dock produktionen idetoljhandeln. En del av den uppmätto uppgången i tjänstesektom kan förklarasav att stotiiga och kommunala verksamheter som bolagiseradesdefinitionsmässigt förts över till tjänstesektom. beräknastjänsteproduktionen öka med Enligt Konjunkturinstitutetstjänstebarometer kommer produktionen att stiga i de flesta delbranscher underinledningen av 1995. De höga investeringsökningama medför att uppdragsverksamhetenexpanderar kraftigt . Uppgången väntas också fortsätto inompartihandeln. Konjunkturvändningen i byggsektom irmebär att partihandelinriktod på byggmaterial förväntas öka efter en lång nedgångsperiod. Däremotfortsätter de delar av tjänstesektorn som i huvudsak leverar till privataslutonvändare att utvecklas svagt. Det gäller bl.a. detoljhandel och hotell ochrestourang. beräknas dock produktionen utvecklas fördelaktigt även i desektorer som är beroende av den privato konsumtionen medan deindustrirelaterade verksamhetema går in i en lugnare fillväxtfas. Sysselsättningenpasserade sitt bottenläge och tecknen på en återhämtning blev allttydligare . Mätt som årsmedeltol ökade dock den totolaarbetslösheten (öppen arbetslöshet plus personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder) jämfört med . Efterfrågan på arbetskraft har stigit, vilketåterspeglats i ett ökat antol lediga platser samt färre varsel och konkurser.Uppgången av antolet lediga platser sker dock från en mycket låg nivå. Antoletär fortfarande mindre än hälften av vad som registrerades i slutet av1980-tolet. Varslen om uppsägningar är däremot i stort sett tillbaka till delåga nivåer som rådde under andra hälften av 1980-tolet. Sysselsättningen harbörjat stiga främst inom den privato tjänstesektom och i industrin. Den öppnaarbetslösheten började minska, jämfört med läget , . För den totola arbetslösheten noterades mots-varande nedgång förstunder de sisto månadema av 1994. DiagramS.l Antal varsel och antal nyanmälda lediga platser 1994/95:100 Bilaga1.1 I............ I............. I I . . r , I I I........ I............. I............. I.......... I . I I , I 980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Anm.: Det är endast serien över .inUil ny.inmälda ledigaplatser som är siisongrensad. Källor: ochFinansdepartementet. beräknas antalet sysselsatto öka ,vilket är den försto uppgången I vilken mån arbetslösheten påverkasav sysselsättningsuppgången är avhängigt av hur känsligt utbudet av arbetskraftär för förändringar i efterfrågan på arbetskraft. I prognosen beräknas utbudetöka 1995 till följd av att fler personer aktivt söker arbete närarbetsmarknadsläget ljusnar Den öppna arbetslösheten beräknas uppgå till knappt7 % av arbetskraften . sysselsättningenfortsätto att stiga, men i avtogande tokt, . 1994/95:100öppna och totola arbetslösheten faller därmed till respektive Bilaga1.1 . 5.1 Sysselsättning och arbetskraftsutbud Sysselsättningenbörjade sä.songrensat att stiga . Den branto nedgången underloppet av 1993 innebär dock att den genomsnittliga nivån varnärmare en procent lägre än . Ökningen av antolet sysselsatto höllsförsto tillbaka av en markant uppgång av medelarbetstiden.Uppgången var en följd av det lägre antolet semesterdagar, sjunkande frånvarooch ett ökat övertidsut-tog. En viss säsongrensad uppgång av sjukfrånvaron kannu registreras vilket bidrar till att bromsa ökningen i medelarbetstiden.Mellan helåren 1993 och ökade medelarbetstiden med . Industrin svarade till viss del försysselsättningsökningen 1994. Merparten av uppgången noterades dock inomnäringslivets tjänstesektorer En bidragande orsak var en ökande efterfrågan påtjänster från industrins sida. Under lågkonjunkturen har man inom industrinsannolikt skurit ned på funktioner som ej är direkt produktionsanknutna. Det ärtänkbart att man vid nuvarande uppgång i högre utsträckning väljer att köpasådana tjänsten Inom byggnadsverksamheten skedde en klar uppbromsning av dettidigare kraftiga fallet. För den offentliga sektom fortsatte däremot nedgångenmed en i stort sett ofönninskad tokt. Bakom minskningen ligger besparingar ochrationaliseringar men också bolagisering av offentlig verksamhet. Densistnärruida faktom skulle också delvis kunna förklara den storka utvecklingeninom näringslivets tjänstesektorer Sysselsättningsökningen föregicks av enliten uppgång i antolet lediga platser . Under loppet av 1994 stegvakansema ytterligare. Ökningen var störst inom industrin men även övrigabranscher berördes. Uppgiftema om arbetskraftsbrist i Konjunkturinstitutetskonjunkturbarometer bekräftar derma bild. Företogen planerar också för attnyanställa personal, särskilt på arbetorsidan. Även länsarbetsnämndemasbedömningar tyder på en positiv sysselsättningsutvecklingframöver. Denna bild saimnanfaller i stor utsträckning med föreliggandeprognos. Sysselsättningen väntos stiga 1995 ochmed 1996 i samband med att den ekonomiska tillväxten stärks.Detto är den kraftigaste sysselsättningsökningen sedan mitten av 1970-tolet. Ennormalisering av produktivitetstillväxt och medelarbetstid, tillsammans medsysselsättningsstimulerande åtgärder, bidrar till utvecklingen. I antolmotsvaras uppgången av ca 180 000 fler sysselsatto 1996 jämfört med 1994.Återhämtningen sker dock från en mycket låg nivå. Under lågkonjunkturen föllantolet sysselsatta med över 500 000 personen Diagram5.2 Sysselsättning och arbetskraftsutbud 1994/95:100 Bilaga1.1 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 1996 Anm.:Underliggande arbet.skraftsulbud inkluderar deltagarna i åtgärderna arbetsmarknadsutbildning,UP och ALU i arbetskraften. I industrin väntos antolet sysselsatto öka meddrygt 80 000 personer, eller med , . Ökningen skalldock ses mot bakgmnd av den minskning med som skedde mellan 1989och 1993. Även inom byggnadsverksamheten fömtses en viss expansion underprognosperioden, bl.a. som en följd av ekonomisk-politiska åtgärder inominvesterings- och ROT-sektorema. beräknas ca 20 000 fler varasysselsatta inom byggnadsverksamheten. Uppgången väntos emellertid bli störstinom den privato tjänstesektom. Antolet sysselsatto i derma bransch fömtsesvara ca 100 000 fler 1996 än 1994. Nedgången är dååterhämtod. Det är främst uppdrags-verksamheten, men också vamhandel ochsamfärdsel, som expanderar. Inom den offentliga verksamheten väntossysselsättningen fortsätto att falla, om än i avtagande takt. Underprognosperioden fömtses en minskning med sarmnanlagt ca 30 000 personen Tusentalpersoner (i åldrarna ) 1994/95:100 Bilagal.I % av arbetskraften, nivå Anm.\ begreppet arbctsmarknad.spoliliska åtgärder ovaningår ej utökningen av den reguljära utbildningen som genomförts inomarbetsmarknadspolitikens och utbildningspolitikens gemens.imma ram.Omfattningen av denna uppgår under kommande budgetår till ca 90 000 platser.Deltagande i dessa räknas som varande uUinför arbetskraften ovan. Inte helleringår personer som beriiknas få del av det nu föreslagna särskildasysselsättningsstödet eller de som erhiillit arbete genominfrastruktursats-niiigar. Dessa beriiknas till ca 110 000 resp 50 000personer. Dessa ingår i reguljär sysselsättning ovan. Viss hänsyn har tagitstill personer som deltar i s.k. datortek samt i det s.k. utvccklingsåret mm.Adderas samtliga ovanstående program till de ca 200 000 personerna (86 000 +117 000) i Uibellen ovan kan en total uppskattning av antalet berörs avarbetsmarkn.id.spolitiken beräknas till drygt 500 000 personer för kommandebudgetår. Källor: () ochFinansdepartementet. Den höga produktivitetstillväxten i näringslivetunder ekonomins nedgångsfas , sotn var särskilt markantinom industri-och bygg.sektor, var en följd av omfattande rationaliseringar ochneddragningar av antolet anställda. Produktivitetstillväxten och1996 väntos begränsas till knappt 1,0-1,per ån Den lägre ökningstoktenförklaras till viss del av ROT-satsningama som är både arbetsintensiva och somtill viss del, enligt nationalräkenskapemas defmitioner, inte höjer det samladeförädlingsvärdet i näringslivet men väl ökar sysselsättningen. Den registreradeproduktivitetsökningingen kan delvis vara en överskattningtill följd av den storka expansionen av arbetsmarknadspolitiska åtgärder iform av ungdomspraktik och arbetslivsutveckling. Personer i sådana åtgärderhar rimligtvis bidragit med ett visst produktionsvärde som personemaej räknas som sysselsatto. Effekten kan nu bli den motsätto i och med att enneddragning av dessa åtgärder konuner att ske . Även desärskilda sysselsättningsstimulerande åtgärdema tenderar att minskaproduktivitetsökningen. Både 1995 och 1996 fömtses medelarbetstiden sjunkanågot. I tokt med att konjunkturen stärks väntas företagen dra ned påövertidsarbete och i större utsträckning nyanställa personal. Dessutom ökarnormalt frånvaron i samband med konjunkturuppgångar Hur arbetslösheten påverkas avsysselsättningsuppgången är avhängigt av hur utbudet avarbetskraft kommer att utvecklas. Antolet personer i arbetskraften minskademed ca 280 000 personer . Hela nedgången orsakades av ettsjunkande arbetskraftsdeltogande, eftersom befolkningen i arbetsför ålder steg.År 1990 deltog av befolkningen i åldem i arbetskraften. År1994 beräknas andelen ha fallit till . och sys.selsättning i tinunar Årlig procentuell förändring 1994/95:100 Bilaga1.1 -1,7 -3,4 -0,6 -3,6 3,1 -2,0 -4,6 2,7 -0,9 -2,2 1,3 -6,4 -6,3 -0,0 -3,3 -8,2 5,4 -0,2 -2,3 2,1 -4,5 -9,5 -6,6 -10,2 -5,5 -5,5 0,0 Privata tjänster Produktion Sysselsättning Produktivitet 0,5 -1,7 2,2 1,0 -1,6 -3,6 -2,9 -0,8 3,2 3,4 -0,2 -2,5 -2,9 -0,9 -1,2 -1,3 -1,1 -2,3 -1,0 -3,5 2,5 -2,2 -4,2 Källor: , ochFinansdepartementet. Effekten på arbetslösheten av stigande efterfråganpå arbetskraft under loppet av 1994 bromsades av att utbudet också ökade.Tydligast var uppgången bland ungdomar Utbudsökningen väntos fortsätto underprognos-åren. I samband med konjunkturuppgången och en stigande efterfrågan påarbetskraft kommer många nya arbetssökande ut på arbetsmarknaden. Det fmns ettstort outnyttjat arbetskraftsutbud i ekonomin. Under tredje kvartolet varca 170 000 personer latent arbetssökande, dvs. de ville och kunde arbeto menhade inte aktivt sökt arbete. ville över 350 000 personer arbeto merän de normalt gör om inte arbetsmarknadsskäl hade hindrat dem. Ett antolfektorer bromsar dock utbudsökningen. Av de som försvunnit från arbetskraftenunder konjunktumedgången återvänder en del med viss fördröjning medan andramer permanent har försvunnit ut ur arbetskraften. Orsakema kan bl.a. varapåbörjande av långvarig utbildning, arbete utomlands ellerförtidspensionering. Sammantoget bedöms antolet personer i arbetskraften stigamed resp. år Det relativa arbetskraftstolet beräknas öka med drygt Prop.1994/95:100 i genomsnitt , till . 5.2 Öppen arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder Arbetslöshetensteg dramatiskt under lågkonjunkturen i början av 1990-tolet. Från en nivå päca ökade den öppna arbetslösheten till 1993. stegandelen deltagande i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder med 3procentenheter till . Tabell 5.3 Relativ arbetslöshet i olika åldrar ProcenUindel av arbetskraften i respektive åldersgrupp 16-19 är 55-64 år 3.5 3,6 1,3 1,7 3,4 3,1 1,1 1,3 19,2 18.1 7,1 5,5 Anm.: Siffrorna för är inte helt jämförbara medvärden för åren därefter på grund av omläggning av mätmetod i från år 1987.Aiuiu en omläggning genomfördes . För att skapa jämförbarhet ärdärför nivån preliminärt justerad . Källor: Suiti-stiska centralbyrån och . Under loppet av 1994 skedde en tydlig vändning avarbetsmarknadssituationen. Den öppna arbetslösheten var lägre än undermotsvarande period 1993 . De senastemånadema har även den totola arbetslösheten minskat jämfört med läget 12månader tidigare. Antalet öppet arbetslösa uppgick till ca 310 000 personer motslutet av 1994, vilket är drygt 50 000 tärre än 1993.Antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgick till ca230 000 personer, en ökning med ca 10 000 Den tidigare uppgången av arbetslösheten var mermarkant bland männen än bland kvinnoma. när arbetslösheten faller är detbland männen som nedgången är starkast. En förklaring är sannolikt attsys.selsättningen i nedgångsfasen föll starkast inom de mansdomineradeindustri- och byggsektorema. Återhämtningen är nu också i hög utsträckningkoncentrerad till mansdominerade delar av näringslivet. Antalet långtidsarbetslösa minskar men deras andelav det totola antolet öppet arbetslösa stiger Detta ökar risken för att lönernaskall accelerera redan vid en hög arbetslöshetsnivå. I genomsnitt uppgickandelen långtidsarbetslösa till , vilketmotsvarar ca 120 000 personer Under föregående lågkonjunktur uppgick andelenlångtidsarbetslösa som mest till . är dock andelen betydligtlägre än vad som registreras i de flesto EU-länder, där en andel på ärvanlig. En orsak till låga andel är att personer som deltagit i enarbetsmarknadspolitisk åtgärd klassificeras som långtidsarbetslösa först efteren därpå följande arbetslöshetsperiod Omfattningen av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärdema utökades i tokt med arbetsmarknadens försvagning. Andelen i åtgärderberäknas ha nått en toppnivå på av arbetskraften . Till skillnad fråntidigare lågkonjunkturer förskjöts tyngdpunkten vid denna recession mot enstörre andel s.k. utbildningsinsatser, där ersättningsnivån understiger den somgäller vid beredskapsarbeten. Av de personer som deltog i någon arbetsmarknadspolitiskåtgärd (exkl. foretogsutbildning) utgjordes avarbetsmarknadsutbildning, arbetslivsutveckling eller ungdomspraktik. Därtillutökades den ordinarie utbildningen av arbetsmarknadsskäl. 1994/95:100 Bilaga1.1 Tabell 5.4 Antal personer i arhetsiiiarknadspolitiskiåtgärder Andel av arhelskraflcn'* ' T.o.m ungdomsl.ig. Den juni1992 särskild inskolnings- -Utbildning vid permitteringshot, flaskh.ilsutbildningm.m. ■* , lönebidrag,Arbetsinarknadsinslilutet och offentligt skyddat arbete. ■* S.imlliga åtgärder exkl.arbctshandik.ippade. Arbetskraften omriiknad till 1993 års Källa: Arbctsmarkn.idsstyrclscn. Trots att produktionen väntas öka de närmaste årenbedöms arbetslösheten kvarstå på en relativt hög nivå. Andelen iarbetsmarknadspolitiska åtgärder beräknas minska i samband med attsysselsättningen stiger Det nu framlagda programmet mot arbetslösheten innebären reducering av arbetsmarknadspolitiska åtgärder till förmån för mer direktosysselsättningsstimulanser och en expansion av platsema inom det reguljärautbildningsväsendet. Ett exempel på detta är det nu föreslagna sysselsättningsstödet,som är inriktat mot arbetslösa. 1 den utökade ordinarie utbildningen beräknasca 75 000 personer delto innevarande budgetår Det är ca 8 000 fler än underbudgetåret innan. Nästo budgetår beräknas antolet stiga med ytterligare ca 14000 personer Av tabell 5.5 framgår antolet deltogande i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder grupperat etter om de definitionsmässigt ökar sysselsättningen ellerminskar utbudet av arbetskraft. Tabell 5.5 Öppen arbetslöshet, sysselsättning och arbetskraftsamt korrigerat tör Prop. 1994/95:100 arbetsmarknadspolitiski åtgärdersdirekta inverkan Reguljär sysselsättning Åtgärder i arbetskraften Sysselsatta Arbetslösa inkl. i åtgärder Underliggande arbet.skraft Åtgärder uUnnför arbetskraften- Arbetskraft Omfaltiir bered.skapsarbete, rckryterings.stöd,ungdomsintroduktion, utbildnings-vik.ariat och företagsutbildning. OmfalUar arbetsmarkn.idsulhildning, ungdomspraktik,kommunalt uppföljningsansvar och arbetslivsutveckling. Källa: Suiti.stiska centralbyrån, Arbetsmarknadsstyrelsenoch . Den Öppna arbetslösheten beräknas sammantagetminska med ca 60 000 personer , till 285 000 personer som genomsnitt1996. Det motsvarar en nedgång från 1994 till av arbetskraften1996. beräknas antalet personer som deltar i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder (exkl. arbetshandikappade) successivt reduceras från till 4,7 %av arbetskraften. Det innebär att den totala arbetslösheten faller från 13,0 %1994 till 1996. Diagram5.3 Öppet arbetslösa samt personer i koiijunkturbei-oendearl)et.sniarknadspolitisk;i åtgärder öppet arbetslösa+personer i åtgärder O 1980 1982 1984 1986 1988 19901992 1994 1996 Anm.: Arbetslösheten är ojnriiknad till 1993 årsdefinition enligt . Källor: Konjunklurin.stilutcl, Statisti.ska cciuralbyrånoch Finan.sdcpartcinentet. 6 Löner '°p- 1994/95: lOO Densvenska lönebildningen står inför nya fömtsättningar i en rad olika avseenden.Erfarenhetema i är begränsade av hur bl.a. lönebildningen fungerar ien situation med hög arbetslöshet. Flexibiliteten på arbetsmarknaden, inteminst vad gäller arbetskraftens rörlighet och lönebildningen, konuner att varaavgörande för möjligheten att reducera arbetslösheten på ett kraftfullt ochvaraktigt sätt. Historiskt har de genomsnittliga reallönema i varitförhållandevis flexibla men anpassningen har till stor del skett vianedjustering av växelkursen. måste en större del av reallöneanpassningenske genom flexibla nominella lönen Det fmns ett antal faktorer som pekar mot ens-vagare löneutveckling än under 1980-tolet. Denviktigaste faktom är den avsevärt lägre inflationen. Även reallönen kanemellertid väntos öka förhållandevis långsamt på grund av den högaarbetslösheten. Vidare verkar stmkturella åtgärder, t.ex. sänktaersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringssystemet, i samma riktning. Trotsatt den strukturella arbetslösheten har stigit i förhållande till de låganivåer som rådde under 1980-tolet förutses den faktiska arbetslöshetenöverstiga den strukturella, och därmed hålla tillbaka löneutvecklingen, underhela prognosperioden. Den genomsnittliga lönen beräknas öka med 3,5 %respektive 1995 och 1996. Industrins löner väntas stiga med 1,5-2procentenheter mer än genomsnittet. Densvenska arbetsmarknaden har i ett intemationellt perspektiv varit flexibel iden meningen att den beräknade stmkturella arbetslösheten, dvs. denarbetslöshetsnivå som är förenlig med icke accelererande löner och priser, harvarit låg. Den strukturella arbetslösheten har skattots till under1980-tolet. Vidare kännetecknades svensk lönebildning historiskt av nominallönestelheternedåt, små löneskillnader och hög genomsnittlig reallöneflexibilitet, dvs. attde genomsnittliga reallönema har anpassat sig till arbetsmarknadsläget. Under 1980-tolet steg lönema inom industrin med igenomsnitt . Det var mer än genomsnittet förOECD-ländema. Produktiviteten steg inte snabbare än i andra länder varför industrinskonkurrenskraft urholkades. Även inom övriga delar av ekonomin steg lönema inäston samma tokt som i industrin till följd av det överhettadearbetsmarknadsläget. I början av 1990-tolet skedde en markant nedväxlingav löneutvecklingen, bl.a. till följd av den snabbt försämr-adearhetsmarknadssituatio-nen. Den öppna arbetslösheten steg från islutet av 1980-tolet till 1993. Löneökningstakten, som började dämpasbetydligt , föll från 1990 till 1993. Löneökningen 1993 kan emellertid synas vara hög medtonke på det Prop. 1994/95:100 mycket svaga arbetsmarknadsläget, något somockså ekonometriska skatt- Bilaga 1.1 ningar indikerar. En del av denregistrerade löneökningen 1993 kan dock förklaras av satmnansättningseffektersom uppstår då sysselsättningen minskan Som exempel kan nämnas att dengenomsnittliga lönen stiger när de sist anställda, som vanligen har en lägrelön än genomsnittet, avskedas först. En stigande övertid bidrar också till attöka den genomsnittliga timlönen. Vidare höjer avgångsvederlag vid uppsägningartillfälligt lönekostnaden i förhållande till antalet arbetode timmar Efter korrigeringför dessa faktorer uppgick löneökningen 1993 till . dagsläget bedöma löneutvecklingen är förenat med osedvanligt stor osäkerhet.Erfarenheterna av hur den svenska lönebildningen fungerar vid hög arbetslöshetär mycket begränsade. Detsamma gäller effektema på löneutvecklingen av enrörlig växelkurs samt av den avsevärt lägre inflationstokten. Löneutfallet pekar mot en fort.sattuppbromsning i den registrerade löneökningstakten. till löneutvecklingenschablonmässigt justerad för ovan diskuterade sammansättningseffekter skeddedock en mindre uppgång. Den registrerade timförtjänstökningen uppgick tillknappt . Därav består ungefär hälften av avtolsmässiga höjningar och restenav löneglidning. Hänsyn har tagits till att två fårre semesterdagar höjerantalet arbetstimmar och därmed sänker timlörtjänsten. Ökningen av dengenomsnittliga månadslönen är således närmare en procentenhet högre. Det s.k. Rehnbergavtaiet reglerade löneökningarnaunder 1991 och 1992. slöts nya tvååriga löneavtal för nästan helaarbetsmarknaden. Dessa avtal löper i stor utsträckning ut . En avgörande fråga för den framtidalöneutvecklingen är hur känslig lönebildningen är för arbelsmarknad.sltiget.Enligt teorier om jämviktsarbetslöshet borde löneökningstakten falla så längearbetslösheten överstiger den stmkturella arbetslöshetsnivån. Det finns ettantal olika sätt att beräkna den stmkturella arbetslösheten. Alla kalkyler bördock tolkas med stor försiktighet eftersom det är svårt att göra ekonometriskaskattningar när det fmns få observationer med så hög arbetslöshet. Enligtolika svenska ekonometriska skattningar uppgick den stmkturella öppnaarbetslöshetsnivån ca 2,1992, beroende på vilket beräkningssätt sotnanvänts (1993). Det finns också andra studier, bl.a. från , somindikerar att nivån kan vara betydligt högre. Erfarenheten från andra ländervisar att arbetslöshet som är hög av konjunkturskäl under en längre tidtenderar att permanentas och därmed övergå till att bli stmkturell. Denstrukturella arbetslösheten kan därför väntas vara höureän . 12 1994/95. En faktor som riskerar att höja den stmkturellaarbetslösheten är en ut- Prop. 1994/95:100 dragen period med hög arbetslösheteftersom detta innebär en hög lång- Bilaga 1.1 tidsarbetslöshet. Löneökningardämpas enligt intemationella studier i mindre grad av lång- än avkorttidsarbetslöshet. var andelen långtidsarbetslösa avden öppna arbetslösheten. Det är högre än under 1980-tolets början då andelensom högst uppgick till som årsgenomsnitt. Mot denna bakgmnd är det troligt att den strukturellaöppna arbetslösheten framöver är betydligt högre än 2,men ändå lägre änden nivå på arbetslöshet som prognostiseras . På samma sätt ärdet troligt att den strukturella totala arbetslösheten väsentligt överstigertidigare normalnivåer på men ändå understiger den prognostiseradenivån på . En framgångsrik arbetsmarknadspolitik, liksom en allmäntflexibel arbetsmarknad, bör kunna reducera dessa nivåer Även vid en pessimisti.sk bedömning av den strukturella arbetslösheten tordedenna således understiga den prognostiserade arbetslösheten. Därmed borde,enligt detta .synsätt, löneökningama bli successivt lägre. Vissa intemationellaerfarenheter indikerar dock att lönebildningen är mer känslig för förändringenav än nivån på arbetslösheten. En sjunkande arbetslöshet kan därför leda tillsuccessivt högre löneökningar redan vid en förhållandevis hög arbetslöshet.Avgörande är sannolikt hur de arbetslösas kompetens kan upprätthållas samt ivilken mån arbetsmarknaden är flexibel så att olika typer av vakanser kanuppkomma och fyllas uton att löner och priser utvecklas på ett ohållbart .sätt. En ytterligare fråga är hur lönebildningen fungerarvid en låg iifla-tionstakt i en ekonomi som har nominallönestelheter nedåt,dvs.