prop · GH03203 · 1994-01-01 00:00:00 — Rådets direktiv /72/EEG om luftförorening genom ozon innehåller harmoniserade regler om övervakning av ozonhalter i luften, om utbyte av information och om förmedling av information och varningar till allmänheten vid höga halter. Enligt direktivet skall medlemsstaterna ange mätstationer för mätningen av ozonhalter. Vid behov skall nya mätstationer upprättas. Om det vid mätningarna framkommer att vissa angivna tröskelvärden överskrids, skall allmänheten informeras eller varnas genom t.ex. radio, television eller tidningar. Tröskelvärdet för in- formation till allmänheten har satts till ozon per kubikmeter som timmedelvärde. Allmänheten skall varnas om timmedelvärdet överstiger per kubikmeter. Medlemsstaterna skall lämna uppgifter om mätresultat till kommissionen. Uppgifterna skall förmedlas till Europeiska miljöbyrån, när denna har påbörjat sin verksamhet. Direktivet träder i kraft inom gemenskapen . Förhållandet till svensk lagstiftning Inom ramen för det svenska miljöövervakningsprogrammet sker övervakning av ozonhalter vid fem mätstationer på landsbygden. Dessutom sker ozonmätningar i , och samt i fem mindre tätorter. Dessa mätstationer bedöms vara tillräckliga för att erhålla de data som krävs enligt direktivet. De befintliga rutinerna för rapportering av data och för information till allmänheten behöver dock ses över. I och lämnas information till allmänheten via lokalradion vid höga föroreningshalter. Det bör ankomma på att fullgöra de uppgifter som den ansvariga myndigheten skall svara för enligt direktivet. Farligt avfall och avfallstransporter Enligt tilläggsavtalet skall de nya rättsakter som förekommer på detta område tillämpas av . Rådets direktiv /689/EEG om farligt avfall ersätter det tidigare direktivet 78/319/EEG, som ingår i men som enligt en särskild övergångsregel skall tillämpas av först , om inte en översyn görs före . Samma övergångsregel gäller för det nya direktivet. Enligt det nya direktivet skall en särskild förteckning upprättas över avfallsslag som skall anses som farligt avfall. Kriterier för urvalet finns i bilagor till direktivet. Medlemsstaterna får tillämpa reglerna om farligt avfall även på andra avfallsslag. En särskild kommitté prövar om även dessa avfallsslag skall ingå i förteckningen. Det har visat sig att det av tekniska skäl är svårt att göra en sådan förteckning över farligt avfall och kommissionen har därför föreslagit rådet (COM(93) 425 final) att bestämmelserna om förteckningen ändras. Ändringen innebär bl.a. att medlemsstaterna tills vidare själva på grundval av kriterier i direktivet bestämmer vilka typer av avfall som skall omfattas av direktivets krav. I övrigt innehåller direktivet krav på att medlemsstaterna skall se till att kännedom finns om deponier för farligt avfall. Farligt avfall får inte annat än i särskilt reglerade fall blandas med andra avfallstyper. Direktivet innehåller vidare vissa skärpningar och utvidgningar i reglerna om tillståndsplikt m.m. i det allmänna avfallsdirektivet (75/442/EEG, ändrat genom 91/156/EEG). Rådets förordning (EEG) nr 259/93 om övervakning och kontroll av transporter av avfall inom, till och från Europeiska gemenskapen ersätter direktivet 84/631/EEG som ingår i . Syftet med förordningen, liksom med det tidigare direktivet, är att kontrollera gränsöverskridande transporter av avfall. Hänsyn har tagits till bestämmelserna i om kontroll av gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall, som gemenskapen nu har anslutit sig till. Förordningen innebär också en anpassning till den rekommendation om begränsning av gränsöverskridande transporter av avfall som fattades av miljöministrar. Förordningen har ett vidare tillämpningsområde än det tidigare direktivet och omfattar i princip alla typer av avfall. För avfall som tagits upp på en s.k. grön lista och som är avsett för återvinning gäller dock endast begränsade kontrollåtgärder. För annat avfall, som finns upptaget på en gul och en röd lista, är förordningen i sin helhet tillämplig. Avfallslistorna skall uppdateras med hänsyn till det fortgående arbetet inom . Förordningens bestämmelser innebär i korthet följande. Avfallsinnehavaren skall anmäla transporten till behöriga myndigheter i mottagarland, avsändarland och transitland. En enhetlig fraktsedel skall användas. Transporten får inte äga rum förrän mottagarlandet lämnat sitt godkännande. När det gäller transporter inom gemenskapen mellan medlemsstater skiljer förordningen mellan avfall som skall bortskaffas, t.ex. genom deponering eller förbränning, och avfall som skall återvinnas. För avfall som skall bortskaffas får mottagarländerna tillämpa generella regler som begränsar eller förbjuder transporten. Ett undantag gäller för farligt avfall som uppkommer i så små mängder att det vore oekonomiskt att ta hand om det i avsändarlandet. Om avsändar- och mottagarlandet inte kan komma överens om hanteringen i ett sådant fall, skall frågan avgöras i en särskild kommitté. När det gäller avfall för återvinning får mottagarlandet invända mot transporten bl.a. om den strider mot nationella planer för avfallshanteringen eller om återvinning framstår som olämplig av ekonomiska skäl eller miljöskäl. Export utanför gemenskapen av avfall för bortskaffande tillåts endast till EFTA-stater som dels är parter i , dels godkänner att transporten får ske. Export av avfall för återvinning tillåts till stater som anges i rekommendationen från , till parter i och till andra stater som ingått bilaterala avtal med gemenskapen eller en medlemsstat, förutsatt bl.a. att avtalen inte står i strid med . Transporten får inte äga rum om mottagarlandet inte ger sitt samtycke eller om myndigheten i avsändarlandet har skäl att anta att avfallet inte kommer att tas om hand på ett miljömässigt godtagbart sätt. Export får inte heller ske till de s.k. ACP-staterna. För import av avfall till gemenskapen gäller liknande regler som för export. Slutligen finns bestämmelser om åtgärder när avfallet inte kan omhändertas på det sätt som är avsett och om åtgärder mot illegala transporter. Alla transporter skall omfattas av en garanti eller försäkring, som avser kostnaderna för transporten samt för bortskaffandet eller återvinningen. Förhållandet till svensk lagstiftning Den svenska lagstiftningen på området består av lagen om kemiska produkter, förordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall, förordningen (1992:918) om export och import av farligt avfall m.m. samt myndighetsföreskrifter. Bemyndiganden för regeringen att besluta om föreskrifter som gäller import och export av avfall finns i 11 § lagen om kemiska produkter och i 1 § tredje stycket renhållningslagen (1979:596). Bestämmelser som motsvarar kraven i direktivet om farligt avfall finns i förordningen om miljöfarligt avfall. Den viktiga frågan vilka slags avfall direktivet skall tillämpas på är ännu inte avgjord. Med de regler som finns i kommer det inte att medföra några svårigheter att uppfylla direktivets krav. Dock gäller att några avfallskategorier som nämns i direktivet inte omfattas av reglerna i den svenska förordningen. EG-förordningen om avfallstransporter ersätter till största delen den svenska förordningen om import och export av farligt avfall. Båda grundar sig på . Förordningen innebär att en stor mängd regler som gäller den formella hanteringen av ärenden om transporter blir direkt tillämpliga i . Som framgått ger EG-förordningen utrymme för nationella regler när det gäller frågan om vilka krav som skall gälla för tillstånd till import och export. Förordningen behöver kompletteras med de bestämmelser i den svenska förordningen som saknar motsvarighet i EG-reglerna. Ett exempel är vårt krav att det vid export inte skall finnas anledning att ifrågasätta att avfallet kommer att omhändertas på ett sätt som från hälso- och miljöskyddssynpunkt hade varit godtagbart om avfallet slutligt omhändertagits i . Rådets direktiv /112/EEG om harmonisering av programmen för att begränsa och slutligen eliminera förorening genom avfall från titandioxidindustrin ersätter ett tidigare direktiv (89/428/EEG), som förklarats ogiltigt av på grund av felaktig tillämpning av . Direktivet 89/428/EEG ingår inte i . Däremot ingår i avtalet två andra direktiv om titandioxidindustrin (78/176/EEG och 82/883/EEG). Medlemsstaterna har genom direktiv /176/EEG ålagts att utarbeta program för att begränsa och slutligen eliminera förorening genom avfall från titandioxidindustrin. Direktiv /112/EEG innehåller detaljerade regler om begränsning av avfallsmängderna samt om övervakning och begränsning av utsläppen av svaveldioxider från sådana industrier. Direktivet överensstämmer i sak med det upphävda direktivet 89/428/EEG. Förhållandet till svensk lagstiftning Någon industri av det aktuella slaget finns inte i och det är inte troligt att framställning av titandioxid kommer att bli aktuell här inom en överskådlig framtid. Mot den bakgrunden har i fråga om de direktiv om titandioxidindustrin som redan ingår i den bedömningen gjorts (prop. 1991/92:170 bilaga 13 s. 49), att någon särskild reglering inte behövs utöver möjligheten för regeringen att enligt 4 kap. 2 § lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. besluta att tillstånd krävs från regeringen. Detsamma gäller beträffande det nu aktuella direktivet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , P. Föredragande: statsråden , B. , , , , , , , , P. , , Regeringen beslutar proposition 1993/94:203 om ändringar i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet () m.m. Fotnot **Fotnot** [1]Jfr bilaga II avsnitt 0 samt rådets direktiv /42/EEG (EGT nr L 169, , s. 1) [2] Senaste lydelse 1991:394. ----- [3] EGT nr C 156, 27.6.1990, s. 8. [4]EGT nr C 96, , s. 283 och beslut av (ännu inte offentliggjort i EGT). [5] EGT nr C 75, 26.3.1990, s. 1. ----- [1] EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. [2] EGT nr L 183, , s. 34. [3] EGT nr L 17, 21.1.1989, s. 51. [4] EGT nr L 147, , s. 13. [5] EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1. [6] EGT nr L 378, 31.12.1982, s. 58. [7] EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13. [8] EGT nr L 371, 30.12.1987, s. 76. ----- [9] EGT nr L 197, , s. 33. [10] EGT nr L 210, , s. 29.