prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Socidstyrelsen firamhåller dock att raedel att motverka dessa effekter finnsgenom de utökade möjlighetema tUlpolisiärt samarbete inom EU. Denna fråga utgör därför inte, anför Socidstyrelsen, något hinder för ettmedlemskap. Viktigast är nattirligtvis attåtgärder vidtos i för att öka taUens och polisens effektivitet när det gällernarkotikabekämpningen. Hit hör bl.a. utvecklandet av den kvalificerade krunindpolisverksamheten på diamvåer när det gäller arbetsmetoder, teknikstöd och utbildning. Rikskriminalpolisenkommer att saraarbeto nära med Emopol i fråga om bekämpning av illegal narkotikahandel och annangrov intemationell kriminditet.På regional mvå kan föratses en utveckling mot läns-krirainalavdelmngar med resurseri fråga ora kriminalunderrättelsetjänst och intemationellt samarbete. Också närpolisverksamhetenär viktig. Man kanförvänto att polisen genom detto arbetssätt kommer att bli betydligteffektivare än tidigare när det gäller exempelvis att bekämpa narkotika-langning och att förhindra attungdomar dras m i nussbruk och kriminalitet. Rådet antog ett dfrektiv om konfroll avförvärv och innehavav vapen (91/477/EEG). I idednuigen till dfrektivet sägs bl.a. att avskaffandet av konfrollervid gemenskapens inre gränser kräver att effektivare regler införs som gör detmöjligt att inom medlemsstotema konfrollera förvärv och innehav samt överförmgav skjutvapen till annan medierasstot. Dfrektivet uppstdler i edighethärraed vissa raidraUcrav som sfatema måste uppfylla vad gdler konfroUen av skjutvapen ochammumtion inom resp.stot. Vidare finns föreskrifter om konfroll av vapenhandlare. Edigt dfrektivet står det dock varjestot fritt att anto bestämmelser som är sttängare än vad dfrektivet anger. Dfrektivet innehåUerockså bestenunelserom överföring av vapen mellan medlemssteten Huvudregien är att sådan överförmgskall kräva särskUt tillstånd. öppnas dcx;k för jägare och sportskyttar att föra sma vapenfrån en Prop. medlemsstet till en annan med stöd endast av ett s.k.europeiskt I Sverigeregleras mförseln och innehav av vapen i vapedagen (1973:1176). Bestämmelser omutförsel av vapen finns i krigsmateriellagen(1992:1300). Vapedagen har setts över av en ufredmng, bl.a. harundersökts vilka ändringar som kan bli nödvändiga raed hänsyn till mnehåUet i dfrektivet. Ufrednmgen konsteterar i sitt betänkandeVapedagen och EG (SOU 1994:4) att den svenska vapen-regleringen uppfyller dfrektivets krav och håller en generellt sett högskyddsmvå i förhållande till detto. Uttedningen föreslår dock vissaändringar, bl.a. vad gdler införseto av skjutvapen till och om tUlståndsgivning i vissa faU. Betänkandet harremissbehandlats och bereds inom . 29.6 Civil- och strafFrättsligtsamarbete Inom ramen för EU:s ttedje pelarefinns, som har nämnts idedmngsvis, ett antol konventioner rörande civil- ochsfraffrättsligt saraarbete, tUl vUkaSverige som EU-medlera föratsätts ansluto sig. I stor utsttäckning handlardet om konventioner som redan har tillttätt. I saraband med medlemskapsförhandlingama angav attansluöiing till det nu anförcfaregelverket inte skulle mnebära några problem för del. På det civU-och sttaffrättsliga området finns tte konventioner raed tUlhörande protokoll och tillfrädeskonventionersora grandar sig på artUcel 220 iRorafördraget och som nya raedlemmar således är förpliktede att tUlfräda. Det gäller Brysselkonvention omdomstols behörighet och om verkstellighetav domar på privafrättens område som kompletterades med ett protokollom EG-dorastolens behörighet att tolka konventionen.Till konventionen hör fre tillfrädeskonventioner , 1982 och 1989 sora ragicks raed adedning avatt EG utökades raed nya medlemmar. Dessa konventioner innehåller såvältekmska anpassningar med adedning av de nytiUttädande stetema som en delsakliga ändrmgar och precisermgar av BrysseUconvention. Vidare gällerdet Luganokonvention om domstols behörighet och om verkstellighet avdomar på privattättens onuåde. har tUlttättLuganokonventionen (SÖ 1992:45). Den har mgåtts mellan EG:s och EFTA:smedlemsländer och är paralleU tUl och i det närmaste lUcalydande med BrysseUconvention. Ett svenskt tillfräde tUl Brysselkonventionen innebär därför inte någraegentiiga sakliga nyheter utan får i prmcip endast den konsekvensen attSverige - liksom EU:s övriga medlemsländer- blfr bundet av två parallella mstrament varav det ena gäller i förhållandetill EU:s medlemsländer och det ancfra i förhållande tUl EFTA-ländema och andraländer som i en fiamtid kan konuna attinbjudas att tillttäda . Slutiigen gäller det Rondconvention ora tUläraplig lag påavtelsrättsliga förpliktelser raed tillhörande två protokoll från år1988 som bl.a. behandlar tolknmg av konventionen. justerats genom tvåtUlttädeskonventioner 1984 och 1992. Frågan om att Prop. 1994/95:19 införasvensk lagstiföiing med ett innehåll motsvarande konventionen övervägs inom (se t.ex. prop. 1991/92:128 s. 129). Inom ramen förEPS - Emopeiska politiska samarbetet - har det arbetets fiam ett antdkonventioner på det civU- och sttaffrättsliga samarbetsområdet. Än så längefinns det ingen skyldighet för medlemsstetema att tillttäda konventionema utanendast en skyldighet att samarbete. blfr som medlem i EU bundet avdenna samarbets-plUct. Flera avkonventionerna har inte ratificerats eller ibland inte ens undertecknatsav några av medlemsstetema. Det rör sig om fem konventioner på sfraflfrättens område - överföring av dömda, dubbel sfraffbarhet,förenkling av utiämningsframstelhungar, överföring av lagföruig och verkstellighet av brottmålsdomar - och två konventionerpå privattättens oraråde - legalisering av dokuraent och uicfrivning av underhållsbicfrag- som behandlar samarbete EU-ländema emellan. I det härsammanhanget kan nämnas att EG-stetemas justitiemimstrar vid ett möte den 1september 1993 utformat dfrektiv tUl en arbetsgmpp ora utiämning. Arbetsgrappens uppgift är att fa firam ett underlag fören utiämningskonvention, sora skall gälla meUan medlemssfatema. Avsikten ärart göra utiämningsförfarandet raellan medlerasländema smidigare än det somföljer av europeiska utiämningskonvention. Uppgiften hanteras numeramom arbetsgrappen för utiämningsfrågon kommersora raedlera av EU att delfa i det fortsätfa samarbetet på dessa områden. 30 Ekonomiskt och monetärt samarbete Regeringens bedömning: Den försteuönadngen för EU:s ekononusk-politiska samarbete under 1990-tdet är att nunskaarbetslösheten. har igångsatt ett omfattande åtgärdsprogram för att följa upp vitboken omtiUväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. bör delfa i den framväxande ekonomiskaoch monetära umonen (EMU). Gemensamma ansttängningar för att uppnå monetär stebilitet är en vUctig fömtsättning förhög tiUväxt, och full sysselsättning. De gångna årensoro på vdutemarkhaden, och de räntechocker som drabbat bl.a. , harundersöukit behovet av ett närmare ekonomiskt och monetärt saraarbete för attfrämja monetär stebilitet. Ett slutiigt svensktstellningstegande tUl övergången från den andra till den fredje fasen av EMUkonuner att göras i ljuset av den fortsatte utvecklingen och i edighet raedförcfraget. Den intema svenskabeslutsordmngen innebär att det ytterst är som skall testellning. Ända sedan det ursprangligaRomfördraget har det inom EG fiinmts en Sttävanatt åstedkomma en närmare samordning av medlemsländernas ekonomiskapolitik. Det ekonomisk-politiska samarbetet mellan EG-ländema begränsadeseraellertid länge till enskUda imtiativ på mellanstetiigbasis, medan de formella mekamsmema för samordning var svaga. Detmonetera området har varit föremål för den mest formaliserande samordningen,framför aUt i form av samarbetet mom ramen för ()med dess valute-kursmekanism () som upprättedes . Syftet med samarbetet på det ekonomisk-politiskaonuådet är att lättere uppnå degemensanuna målen för den ekonomiska politUcen (målen anges i avsmtt30.5). Genom förverkligandet av den inre marknaden samt upprättandet av en ekononuskoch monetär umon (EMU) skaU bl.a. skapasföratsättningar för en ökad och miljöraässigt uthållig tUlväxt samt ökadsysselsättmng uten att stebiliteten i ekonomiema äventyras. Riktmärken för de överenskomna målen förekonomisk stebUitet finns nedlagda i de s.k. konvergenskriterierna (seavsmtt 30.4) Den raestlångtgående samorddngen av den ekonomiska politUcen i EMU gäller penning- ochvalutepolitiken. Fas fre av EMU (valuteunionen) mnebär en fiillstendigsamordmng av politUcen på dessa områden (senedan). Kompetensen för den allmänna ekonomiska politiken ligger kvarhos medlemsländema, men formema för samarbetet sterks. Sttävandena att samordna den ekonomiska politiken bygger i hög grad på Tanken är att själva diskussionema om denekonomiska Prop. 1994/95:19 politiken ska bidra tUl att bygga upp en samsynkring politikens utformning. Sanktionsmekamsmer är svaga eller saknas. För att skapaföratsättningar för en ekonomisk-politisk saraordning skall medlemsländemabefrakta sm ekonomiska politik som en fråga av gemensamt uittesse. I fas två avEMU, sora frUeddes har den ömsesidiga övervakningenfördragsfästs. Diskussionema inom ramen för övervakningen syftar tiU att följaupp i viUcen mån den ekonomiska politiken i medlemsländema är iöverensstämmelse med de gemensamma åfagandena. Målen för samordningen hargjorts tydligare i och med de övergripande riktlinjerna för den ekorwmbkapolitiken, vUka utformas av (EU:s sfats- och regeringschefer).Riktiinjerna anger hur den ekononuska politUcen bör utformas under det följandeåret. De utformas som en rekommendation och är aUtså inte bmdande tUl sinkarakten Ett förfarande vid alltför stora underskott i de offemliga finansernainrättas (se avsmtt 30.5). Varje medlemsland ska vidare utarbetekonvergensprogram som ska ange specifika mål för den ekonomiska politiken ochde medel som ska användas för att uppnå raden. Samarbetet omekonomiska och monetera frågor sker genom rådet för ekonomiska och finansiellafrågor (). Det monetära samarbetet sker i stor utsfräckdng mellancenttalbankerna inora raraen för detnyligen upprättede Europeiska monetära institatet (). VUctigt förberedelsearbetei det ekonomisk-politiska samarbetet görs i EU:s monetära kommitté, därmedlerasländema förettäds av stetssekreteraren i finansdeparteraentet och vicecentralbankschefen. Dendominerande frågan på den ekonomisk-politiska dagordningen i har underde varit den höga arbetslösheten. Utöver de fördragsbaseradeformema för samordning av den ekonomiska politiken har EU-ländema därför tegitflera gemensanuna imtiativ på mellanstetiigbasis för att komma tiU rätte med dette problem. Av störste vUrt under desenaste åren är det s.k. tillväxtimtiativet och vitboken om tUlväxt,konkurrenskraft och sysselsätttung. Den är granden för ett omfettande arbetemed att gemensamt finna vägar ur den nuvarande simationen med hög och besteendearbetslöshet i . Med vitboken somgrand beslufade i om en omfattandehandlingsplan. Handlingsplanen mnehåller följande huvudelement: -nationella insatser främst för att förbättta arbetsmarknademas funktionssätt genom åtgärder för bätae utbUdmng,ökad flexibilitet, äncking av skattesystemenså att sysselsätaimgen främjas, större satsningar på aktivarbetsmarknadspolitik, särskilda satsningar på unga och långtidsarbetslösa -fullt Utoyttjande av den ime marknaden -transeuropeiska nätverk för transporter, imljö, och energi -infrastraktar för uiformationsteknologi - social dialog. 432 Som föratsättning för handlmgsplanen gäller sunda makroekonomiska förhållanden,frihandel, solidaritet cx;h decentrdisering. De ekononuskt Prop. 1994/95:19 sett mest betydelsefiillaåtgärdema digger det ländema att enskilt beslufa om och genomföra, men viktiga delar av handlmgsplanen ligger på gemenskapsmvån. Det gdler t.ex. frågor omfinansiering av nätverken, där bl.a. Europeiska mvesteringsbanken kommeratt medverka. , presenteradesäven rapporten sora ett bidrag i den europeiska debatten om ökadsysselsätöiing i anslutningtill EU-ländemas vitboksprogram för tillväxt, konkurtenskraft och sysselsättning. 30.2Den ekonomiska och monetära unionen Maasttichtfördraget frädde i kraft den 1 november 1993.Genom dette fördraggjordes en rad ändrmgar och tillägg i . När det i det följande hänvisas tUlartiklar syftas på Rorafördraget. Den ekonoraiskaoch monetära unionen (EMU) skall enligt Maasttichtfördragetförverkligas stegvis. Övergångsfasen (fas två) ideddes . Då upprättades det europeiska monetära institatet () med ansvar för att förberedaövergången från dagens valutesaraarbetetill en geraensam cenfralbank och gemensara valute. Den ömsesidiga övervakningen och samordningen avmedlemsländemas ekonomiska politikförsterks under denna fas i syfte att främja ett brett uppfyllande av de viUkor som steUts upp fördeltegande i vduteudonen, framför allt de s.k. konvergenskriterierna. De deltegande ländema skdl ha engemensara syn på raålen för den ekononuska politiken och före infrädet fiamför allt kunnauppvisa prisstebilitetoch sunda stetsfinanser Kravet på ett uppfyllande av konvergenskriterierna syftar tUlatt säkerstella stebilitet i valuteumonen. Före utgången av skdl detprövas ora en övergång kan ske till den fredje och slutiiga fasen i EMU. En övergång viddenna tidpunkt föratsätteratt en majoritet av medlemsländema då uppfyller de i fördraget stipulerade villkoren.Om ett beslut att mleda fas tte mte fattats före utgången av , ideds denna fas den 1 januari1999 med de länder som då uppfyllervillkoren. Slutfasen innebär attväxelkurserna mellan de deltegande ländema slutgiltigt låses. En Europeisk centtdbank (ECB), momramen för ett Europeisktcenttalbanksystem (ECBS), upprättes raed ansvar för dessa länders monetera politik. Ecuninförs som gemensam valute. En utförlig diskussion om EMU,inklusive dess följder för , återfinns i departementspromemorian Ekonomisk ochraoneter union (Ds 1992:116)samt i EG-konsekvensufredningen, Samhällsekonomi (SOU 1994:6). Sedan Maasfrichtfördraget tillkomhar flera faktorer bidragit till att tidsplanen för EMU kan tes för given.Recessionen i harförsämrat utsikterna för att ett stöne antel medlemsländer skall uppfylla fördragets s.k.konvergenskriterien inte minst i fråga om offentiiga sektoms underskott och skuldsättmng.Utvecklmgen som ledde tUlbeslutet att utvidga valutesaraarbetets () bandgränser gör vidare 28 1994/95. att Maasfrichtfördragets ansats med ett stegvisförverkligande av EMU Prop. 1994/95:19 baserat på ERM:s faste växelkurserframstår som mer problematisk än då förcfraget slöts . Det finns således vissa frågetecken kringEMU-projektets tidtebell vad gäUer idedningen av fas fre av EMU och denexakta utformningen av övergången från fas två tUl fas fre. Mot bakgrand avutvecklingen konuner sannolikt EU-ländema i ansfrängdngarnaatt saraordna den ekonomiska politUcen framgent att mer än tidigare betonasambandet mellan finansiell konvergens ochen stebU ekonomisk utvecklmg, dvs. sambandet meUan finansieUa fdctorersom priser, räntor, sfatsskuld och budgetanderskott och uppsatfa tUlväxt- ochsysselsätöiingsmål. Remissmstansema iRiksbanksfullmäktige anför i sitt remissvar att den planerade ekonomiska ochraonetära umonen (EMU) förvänfas ha gynnsanuna ekonomiska effekter, föratsattatt den ekonomiska politiken har enlångsUctig imiköiing på stebilitet och tUlväxt samt att ländema uppvisartUlräcklig flexibilitet på bl.a. arbetsmarknaden. Fördragets konvergensviUkor bedöms i dette sammanhang varaviktiga allmänna föratsättningar för att uppnå tiUväxt och stebUitet.Övervaknmgen av den ekonoraiska politUcen i raedlemsländema måste edigtftillmäktige säkerstella attkonvergensvillkoren uppfylls. Därigenom förbätfras även möjlighetema att låto stetsbudgeten stebUisera denekonomiska aktiviteten över en konjunktarcykel. Fullmäktigekonsteterar att ett svenskt deltegande i valuteumonen kräver dels att uppfyller konvergensvUUcoren, dels att riksdagenfattar beslut om svenskt deltegande. Ett uppfyllande av konvergensvUUcoren konuner för att kräva dels enförstärkt konjunktan dels orafattande åtgärder för att sanerastetsfinansema. uppfyller konvergensvUUcorenmen ändå väljer att ste utenför den ekonomiska och monetära umonen, kandette edigt fullmäktige medföra en osäkerhet om den svenska ekonomiskapolitUcen. kan medföra krav på högre räntemvå än i omvärlden eller andraanpassmngskostaaden Beträffande behovet av legala förändringar förRiksbankens verksamhet pekas i remissvaret på fre områden. Svensklagstiftnmg bör edigt fiiUraäktige vid ettraedleraskap i EU återge de bindande bestäraraelsema från , så att det svenska regelverket bringas i överensstämmelse medfaktiskt gällande rätt. En ändrmg bör därför ske av 23 § riksbankslagen så att inte längre fårbevUja steten kontokredit för att tecka stetens kortsUrtiga medelsbehov.I edighet raed konuner vid ett medlemskap mte attkunna svara för inbetelningama till inom ramen för bestämmelsema i13 § rUcsbankslagen. Slutiigen anförs attutiåning från med egna medel till EG:s medelfristiga assistans förbetelningsbalansändamål endast bör ske om valutepolitiska skälföreliggen Fullmäktige påpekar att RUcsbanken vid ettmedlemskap kommer att deltega i den övervakning och samordmng av penningpolitiken som sker 434 mora ramen för Europeiskamonetera institatet (). konuner i anslutmng till ettmedlemskap att skriva under de två avtel som Prop. gäller mellan centralbankerna i EU:s medlemsländer, dels avtolet angående de operativa procedurernaför EMS, dels avtolet angående ett system för kortfristigt monetertstöd. Anslutmng till avtden föratsätter rUcsdagens godkännande, ochftillmäktige avser att tillskriva i frågan föratsatt attfolkomröstmngen tUlstyrker svenskt medlemskap i Riksgäldskontoretkonsteterar art genom att kontoret inte längre utayttjar sin kontokredit i RUcsbanken för att tecka stetens kortsUctigafinansieringsbehov, uppfyller redan från och raed budgetåret1994/95 de facto bestämmelserna i som förbjuder monetärfinansiering. Som en följd därav bedöms påverkas i mindregrad än annars av ett medlemskap i . Ett deltegande ivaluteumonen skulle dock i hög grad påverka RUcsgäldskontoretsverksamhet, raen eftersora beslut ora ett eventaellt svenskt deltegandekonuner att baseras på grandliga överväganden fömtsätterkontoret att det finns raöjligheter att återkomraa tUl denna frågestellmng. Som enövergripande synpunkt framför att ett EU-medlemskap bör ha enräntesänkande effekt genom att långsiktiga föratsätöungarför ekonomiska aktiviteter fastiäggs. Det påpekas art med den storlekstetsskulden nu har mnebär även relativt små räntesänknmgar stora utgiftsminskmngar. vid berör i sirt remissvar frågan ombeslutsordningen vid ett eventaeUt svenskt deltegande i den fredje fasen avEMU. menar att det i avsaknad av en särskild protokoUsregleringi siste hand är som avgör hur fördragets bestämmelser om hur en övergång från fas två till fas tte skaU toUcas förSveriges del. Nämnden understryker vUcten av att den svenska officiellaståndpunkten i frågan är rättsligt väl underbyggd, och att denna frågabehöver belysas men Ett flerteletremissinstanser gör i sma remissvar mer aUmänna bedömningar av effektema på detekonomiska och monetera området av ett svenskt medlemskap i . Bland dessa görSvenska banJtföreningen i dette avseende en positiv bedömnmg, medan Grön Ungdomoch Ung Vänster gör en övervägande negativbedömmng. framför såväl negativa sompositiva synpunkter De mkonmaremissvaren har i den här aktaella delen mte föradett ändringar i regeruigensbedönuiingan I Maasttichtfördraget faststdlsatt aUa resttiktioner för gränsöverskridande kapitelrörelser och beteldngar iprincip förbjuds. har dock ett tidsbegränsat undanteg för vissa typerav kapitelrörelser och får behålla resO"iktioner vad avser förvärvav fritidsfastigheter (se vidare avsnitt 11 om fri rörlighet för varor,personer, tjänster och kapitel.) Redan före Maasttichtfördraget fanns ett sådant förbud mellan I fördragetutvidgas förbudet tUl att gälla även Prop. 1994/95:19 gentemot ttedje ländendär EU-stetema tidigare encfast "sttävat" efter att uppnå samma gradav liberalisering sora internt. Förbudet mot resttiktioner gentemotttedjeländer skdl dock ej hindra upprätfliåUandet av de nationellaresttiktioner för dfrektinvesteringar, eteblering, tUUiandahållande av finansieUa tjänster eller värdepappers tUlfräde tUl kapitdraarknadensom var i kraft . Reglema om kapitelrörelser har dfrektverkan i medlemsländerna, d.v.s oberoende av nationell lagstiftning. Som ett led iden svenska kapitelmarknadens integration med de internationella marknadema harde en långtgående kapitd-liberaliseringgenomförts. lagstiföiing om kapitefrörelser överensstämmersedan tidigare med . har med EES-avtelet åtegit sig attfölja om fria kapitdrörelsen ResttUctionerfinns dock alltjämt vad gäller rätt för personer som inte är eller har varitbosatte i att förvärva fritidsfastigheten Maasfrichtfördragetmedger vissa avsteg från principen om kapitelets fria rörlighet. Dels kanskyddsåtgärder vidtas vid exceptioneUa förhållanden, dels kan resfriktionertUlärapas inora ramen för intemationella sanktionen Skyddsåtgärder (artikkirna73foch 109h) Maasfrichtfördraget innehåller enskyddsklausul för den händelse kapitafrörelser till eller från ttedje land pågrund av exceptionella omständigheter orsakar eller hotar att orsaka aUvarligasvårigheter för EMU:s funktion. Rådet kandå raed kvalificerad majoritet besluto om skyddsåtgärder gentemot fredje landunder som inte överstiger sex månaden Fram tUl den fredje fasen gäUer enövergångsbesteramelse som mnebär att ett medlemsland kan få finansielltbistånd vid betelningsbdans-problem. Ombistånd inte beviljas eller beviljat bistånd inte är tUlräckligt kanmedlemslandet få tillstånd av kommissionen att vidte skyddsåtgärden Enmedlemsstet får, ora rådet inte oraedelbart fatfar beslut om bistånd, iförebyggande syfte vidte nödvändiga skyddsåtgärden I finns vidareallmänna bestänunelser som bl.a. gäller för det fdl en medlemsstet utsätts förallvarliga ime oroligheter som berör upprätthållande av lag och ordnmg elleratt en medlemsstet befinner sig i krig eller krigsfara. Medlemsstetema skdl isådana simationer samråcfa i syfte att genom gemensamma åtgärder förhmdra attden gemensamma marknadens funktion påverkasav åtgärder sora en medlemsstet kan se sig nödsakad att vidte. Sådanaåtgärder kan bl.a. innebära att reglema om fria kapitelrörelser åsidosätts.Dessa allmänna bestänunelser berörs inte av Maasttichtfördraget. Gällande svenska bestämmelser om valuteregleringåterfinns i lagen (1992:1602) om valute- och kreditteglermg. Edigt dessa bestänunelser får regeringen förordna om valutareglermg om är i krig eller krigsfara. Detsamma gäUer om det råder utoraordentiiga förhåUanden " föradedda av i lagenexeraplifierade omständigheter, bl.a dlvarlig Prop. 1994/95:19 olycka,våldshandling, epidemi eller liknande samt utomordentiigt stora kortfristigakapitafrörelser Då valute- och kredifreglermgslagen är i kraft får intevalutetransaktioner genomföras utan tillstånd av RUcsbanken. Även om detav natarliga skäl finns oklarhet om exakt vilka skyddsåtgärder som kan konunaatt vidtas, råder det en övergripande samsyn meUanEG:s regler och gäUande svenska regler i fråga om vilka principer sorabör gälla för att vdutareglering skdl få tUlgripas. Imemationella sanktioner(artikel ) Maasfrichtfördragetmöjliggör vidtegande av restriktioner gentemot fredje land vad gäller kapitefrörelser och befahiingarinom ramen för politiska sanktioner beslutede antingen på gemenskapsmvåeller udlateralt (det senare föratsatt att rådet ännu ej vidtegit någraåtgärder i sfrid härmed). I kanregermgen edigt lagen (1971:176) om vissa intemationeUa sanktioner beslute omåtgärder om det är påkaUat raed anledning av beslut eller rekommendationer iFN:s säkerhetsråd. Regeringen får också beslute ora sanktionsåtgärder orasaraarbetet med EG eller ESK påkallar det. En översyn avlagen om mtemationeUa sanktioner (i vilken EG-perspektivet kommer att beaktespågår. (se avsmtt 23.3.3). 30.4Villkoren för övergången till andra och tredje fasen