prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Härtill konuneratt det är regeringen - och mte - som genom sitt beslut om ratificermg av fördraget fattar det slutgUtiga beslut som krävs för att skall blifolkrättsligt bundet av anslutmngsfördraget. Även om följden av dette är att överlåter beslutenderätt till Europeiska gemenskaperna innebär dock ansluttungsfördraget att regeringsformens kompetensschema rabbas och 10 kap. 5 § förste stycket regeruigsformen tiUämpas. Avsikten raedstedgandet om överlåtelse av beslutenderätt måste principielltsett vara att den fdctiska överlåtelsen mte skall vara beroende av ert regeringens slutiiga stellningstegande till fördraget uten alt utöver sitt godkännande av fördraget måste fatta ett självstendigt beslut ora överlåtelse av den beslutenderätt som 502 annars tUlkommer självoch andra svenska myndigheten Det måsteankomma på rUcscfagen att te stdlmng till om överlåtelsen uppfyUer Prop.1994/95:19 Härtill kommeratt förslaget tUl grundlagsbestämmelse om överlåtelse av beslutonderättinte heller för sin tUlämpning föratsätter att en mtemationellöverenskomraelse ingås. Av formuleringen i förslaget tUl övergångsbestämmelse ianslutning tUl förslaget tUl bestämmelsen i 10 kap. 5 § försfa stycketregermgsformen fraragår också tydligt att den bakomliggande tanken i fråga om ansluöungen tUl EU är attriksdagen dels godkänner ettanslutningsfördrag, dels fattar beslut om själva Vid tidigareöverlåtelser av beslutanderätt på gmndvd av intemationeUa överenskommelser (senedan om patentkonventionen och om EES-avtdet) har också fattot just ett beslut ora godkännande av överenskommelsenoch ytterligare ett beslut om överlåtelsen i form av lagstiftmng.Bägge dessa beslut har antegits med tUlämpmng av den särskUdabeslutsordnmg som föreskrivs i 10 kap. 5 § Edigtregeringens mening behövs det sålunda - utöver godkännande av ansluöiingsfördraget - ytterligareett riksdagsbeslut om överlåtelsen av beslufanderätt. När det sedangäUer fiågan om rUcsdagens särskilda beslut om överlåtelsen skall fattas i formav lag eller på annat sätt utgår såväl Grundlagsuttednmgen somEG-lagsuttedmngen från att lagformen skall användas. Regeringen delar dennabedömning, i synnerhet som andra frågor i samband raed ansluöungen edigtregeringens mening bör regleras i en särskild ansluöimgslag. I fråga omproceduren för beslut om överlåtelse gdler edigt det nyssnämnda förslaget tUl övergångsbestänunelsei regermgsformen att beslutet får fettas med tillämpning av sedvadiga beslutsregler,dvs. med enkel majoritet, under fömtsätöimgatt en foUcomrösttung i hela rUcet har ägt rara i medlemskapsfrågan. Avbestämmelsen i 10 kap. 2 § andra stycket regeringsformen följer att sanunaordnmg skall gäUa för rUcsdagens godkännande av ansluöiingsfördraget. Sammanfattningsvis föreslår regermgen attrUcsdagen skdl besluto ora överlåtelse av beslutanderätt till Europeiskageraenskapema genom lag. Regeringens förslag: I anslutdngslagen föreskrivsatt Emopeiska gemenskapema efter anslutning till Emopeiska umonen fårfatto beslut sora gäUer här i landet i den orafatöiing och med den verkan somföljer av anslutningsfördraget och de grundläggande fördragen m.m. Överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstansema: Som framgått av avsmtt 38.2.1 anser fleraremissuistanser att det varken är lämpligt eUer nödvändigt att i lag regleraöverlåtelse av beslutanderätt. Övriga remissinstanser tillstyrker eller haringen eriman raot förslaget. Vissa remissmsfanser har synpunkter på utformnmgen av bestämmelsen. Juridiska fakultetsstyreben vidLunds universitet påpekar att de rättsliga instrament som räknas upp i ufredningens förslag tUl 5 § mte aUa harkaraktär av fördrag; en del av dessa instrument är beslut. Hovrättenöver och anser att lagförslagets konsekvenser i förhållande tUlartUcel K. 9 i Maasttichtfördraget mte har belysts. Lagförslaget medger, edigthovrätten, att det för svensk del uite kvarstår några konstitationella spärrarför beslut edigt denna artikel. Vidare påpekar hovrätten att bestämmelsen, fördet fall att den anses böra behållas, bör avse avgöranden av Emopeiskagemenskapemas instimtioner och av Etaopeiska centtalbanken. Domstobverketifrågasätter om del är helt korrekt att bemyndiga "Europeiskagemenskapernas organ" att fatte beslut, eftersom vissa organ, t.ex.mimsterrådet, numera är umonens organ. advokatsamfiind föreslår en annandisposition av lagtexten och förordar attöverlåtelsen regleras i samma bestämmelse sora införlivandet av degrandläggande fördragen. Arbetarskyddsstyreben anser att det är oklart orabestemraelsen ora överlåtelse även omfatter sådana organ som mte är EG-organ i egentiigbemärkelse uten nationella organ uiom medlemsländema. Styreben för tekniskackreditering (SWEDAC) menar att ordalydelsen av överlåtelsebestämmelsen gerintrycket av en bemyndigandebestemmelse rUcted från den svenska rUcsdagen till Europeiska geraenskapemas organoch föreslår att det i bestämmelsen encfast skall konsteteras att beslutav de Europeiska gemenskapernas organ har verkan här. Vidare ifrågasätterSWEDAC om inte hänvisningen i överlåtelsebesteramelsen till de angivnarättsaktema är väl generell och påpekar attbeslutsbefogenheten i enskilda fall kan ha mskränkts genom rättsakter avlägre digmtet. Skälen för regeringens förslag: Prop.1994/95:19 Sora har framgått är del ettuttnärkande drag för samarbetet mom EG att raedlemsstetema inora de områdensora samarbetet avser har avstett från attpå egen hand fatfa normgivmngsbeslut och andra beslut cx;h i stellet utövardessa beslutsbefogenheter gemensamt genom medverkan i EG:s institationerÖverlåtelse av beslutsbefogenheter till dessa institationer kan härledas urolika bestämmelser i de grundläggande fördragen. När det gdler är det främst artUcel 189 om rättsakterutfärdade av rådet eller av konumssionen som är av mfresse, men överlåtelsen kanockså härledas ur andra artiklar, t.ex. samarbetsförpliktelsen i artikel5. Genom anslutningsfördraget förplUctarsig att tillända de gmndläggande fördragen raed dessbestenunelser ur vilka överlåtelsen kan härledas. Det förhållandet att raedlemsstetemaskall avste beslutsbefogenheter tillgemenskapema grandar sig alltså på mnehållet i anslutoingsfördragel ochi de övriga grandläggande fördragen. Dessa fördragföreskriver att gemenskapemas uistitationer skaU fatfa de beslut sombehövs för att syftet med fördragen skall uppnås. Dessa beslut får sedan olikaverknmgar i medlemsländema beroende på vad för slags beslut det är frågan omoch vUken effekt de har edigt fördragen och edigt på fördragen grundadeprmciper som har utvecklats av EG-dorastolen. Sora tidigare redovisatsföratsätter regermgen i grandlagspropositionen inte bara att överlåtelse av beslutsbefogenheter skdl ske vidanslutningen till EU ufan också att den vid lUlttädestidpunkten gällandeEG-rätten skdl införlivas med svensk rätt. Hur detfa införlivande skdl ske tarregeringen upp i del följande (avsdtt 38.3). Frågan om mförlivande av EG-rätten- och då främst de grandläggande fördragen - har emeUertid också betydelse förfrågan om hur beslutanderätt som tUlkommer svenska organ skall överlåtes tUlgeraenskapema. EG-lagsutredningenföreslår att alla de grandläggande fördragen, vilka ju tilldelar gemenskapema deras kompetens, skdl mförlivas raed svensk rätt genom en särskild bestenunelse i anslutdngslagen. Uttedningen framhåller att del med fog kan hävdas att därraed rent fdctiskt också överlåter beslutanderätt tillgeraenskapema i den orafatöimg som fördragen kraven eftersom just detta är en del av innebörden av de gmndläggande fördragen. från en sådan utgångspunkt skulle del, edigt uttedningen, inte behövas någon särskild bestänunelse i anslutamgslagen om att överlåtebeslutanderätt till gemenskapema uten överlåtelsen följer av införlivandet av fördragen. Ufredmngen framhåller emellertid att överlåtelsen är en viktig och avgörande åtgärd vid ett medlemskap i och utiöser de konstitationella effektema av raedleraskapet. Mot bakgrand härav anser uttedningen att överlåtelsen 505 bör konuna till uttryck i enförfattrangsbestemmelse, ttots att en sådan från sttikt juridiskautgångspunkter knappast är nödvändig. utfrycker det så, att gemenskapens organ far fatte beslutmed verkan här i landet i den omfattnmg som följerav fördragen. edigt uttedningen sUcte påbeslutskompetens som fram tUl anslutningen utövas mte bara av rUcsdag och regering utan även av andrasvenska myndigheter, i den mån de harbehörighet tUl detfa. Regermgen anseratt mycket tdar för ufredningens bedömning att det från strikt jmidisk utgångspunktskdle vara tilfräckligt att fattar ett normgivningsbeslut ominförlivande av i förste hand anslutningsfördragetmed svensk rätt. normgivningsbeslut skuUe på grund av mnehållet ifördragen också utgöra beslut om överlåtelse av beslutskompetens iedighet med förslaget tUl ny lydelse av 10 kap. 5 § regeringsformen. I tidigarelagstiftningsärenden som gäUt tillämpmng av regeringsformens bestämmelser omöverlåtelse tiU intemationellt organ av rättskipningsuppgifter och förvaltningsuppgiftersom tonefattar myndighetsutöviung, har överlåtelsen kommit tiU uttryck - föratom genora att rUcsdagen har godkäntöverenskommelsen i fråga -genom att har anfagit lagstiftningtiU följd av överenskommelsens ingående. I fråga ora tidigare överlåtelser somhar skett med tUlämpning av de nu gällandebestämmelserna i 10 kap. 5 § regeringsformen framgår emellertid mera mdfrekt avlagstiftningen att det är fråga om överlåtelse av olika slag avbeslutsbefogenheter (se bett. europeiskapatentkonventionen och patenlsamarbetskonventionen prop. 1977/78:1, bet.1977/78:LU10, rskr. 1977/78/126, SFS 1978:152 och bettäffande EES-avtolet prop.1991/92:170, bet. 1992/93:EU1, rskr. 1992/93:18). Regeringen gördock den bedömningen att överlåtelsen är av sådan cenfral natar att denmotiverar en bestenunelse i anslutningslagen som inte bara ger utfryck för enföljdverkan av att de grandläggande fördrageninförlivas med svensk rätt. Beslutet om överlåtelse kan ses som ettbemyndigande från den svenska rUcsdagen, eftersom det är svenska konstitationella befogenheter som överlåts tUlEuropeiska gemenskaperna. HärtUlkommer att möjlighetema att överlåto beslutsbefogenhet edigt den föreslagnabestämmelsen i 10 kap. 5 § förste stycket regeringsformen, ttots att överlåtelseraöjlighetema är omfattende,är begränsade så tiU vicfa att de föratsätter ett fri- ochrättighetsskydd i dvå med vårt eget. Det ligger således i hand attytterst pröva huruvida föratsätöiingama edigt 10 kap. 5 § regermgsformen äruppfyllda. Beslutet om överlåtelse har sålunda mte sm grand enbart i följdemaav att de grandläggande fördragen genom lagen införlivas raed svensk rätt utanmåste också granda sig duekt på bestämmelsen i regermgsformen. Regeringen anserdärför att överlåtelsen bör komma till tydligt uttryck i en särskildbestenunelse i anslutdngslagen. Att i överlåtelsebestämmelsen precisera ellerknyte an tUl vilka slag av beslut som de europeiska gemenskapema kommer att fatte med verkan här i landet låter sig knappast göra. I den i grandlagspropositionen föreslagna bestemmelsen om överlåtelse av beslutanderätt nämns uite uttryckligen - till skiltoad från nu gällande bestämmelse - vilka typer av 506 beslutenderätt som kan överlåtes.Den föreslagna bestemmelsen omfattar samtiiga fåll av överlåtelse till gemenskaperna oavsett denöverlåtoa Prop. 1994/95:19 beslutanderättens art. Även om det inte är möjligt att i enförfattningsbestämmelse ange vUka slag av beslutanderätt sora överiåts vid enansluöung till EU är det vUctigt att nu försöka göra en sådan analys.Del raåste finnas möjligheter att bedöma om en EG-rättsakt liggerinom det område mom vUket beslutanderättenöverlåtils (se ovan under avsmtt 37.2 om konstitationsutskottets betänkande).Vid en ansluöiing tUl Europeiska umonen måste därför också aitelyserasvad anslutningsfördraget och övriga grandläggande fördrag kräver i fråga omöveriåtelse av beslutanderätt. Härvid får de EG-rättsliga principema om korapetensfördetomg raellan geraenskapema ochmedlerasländema och legalitetsprincipen betydelse (se avsmtt 35). Grandlagsuttednmgen har (s. 134 f) gjort engenomgång av vUka beslutanderätter sora överlåts vid en anslutmng. Del ärfrämst fråga om överlåtelse av normgivningsmakt. Eraellertid gäller, somockså fraragår av redogörelsen för EG:s rättsordning (se avsmtt 35), art isamma utsträckning som gemenskaperna överter raedlemssteternasnormgivningskorapetens på de områden där gemenskaperna antar gemensanunaregler, övertar gemenskapema också rätten att ingå mtemationella avtel i de frågor som regleras av geraenskapsrätten. Även systemet för EG:s finansiering, där gemenskapernaerhåller en andel av medlemsstetemas mtäkter av raervärdesskatten, innebär attfinansmakt överlåts till gemenskapema. Vad gäUer Högstedomstolens och Regermgsrättens stellning, som regleras i 11 kap. 1 § regeringsformen,firamhåller Grundlagsuttednmgen att mte har att överpröva dessa domstolars domar cx;h art det därför mte kan vara fråga om någon inskränknmg i den viktigaste innebörden av att Högste domstolen och Regeringsrätten är högste domstolar. Grandlagsufrednuigen finnereraeUertid art det kan ses som en uiskränkning i de högste domslolamas kompetens att de för en del av del normsystem som de vid ert medlemskap har att tillämpa, dels saknar behörighet att avgöra om EG-rättsakter är ogUtiga, dels är bundna av en annan domstols lagloUcmng. Systeraetmed bmdande förhandsavgöranden från EG-dorastolen låter sig inte, som Grandlagsuttedningen konsteterar, uten vidare förenas med bestemmelsen i 11kap. 2 § regermgsformen. En genomgång av övriga dfrekt på regeringsformen grandade befogenheter ger, edigt Grandlagsuttedningen, inte vid handen att någon av dem skulle behöva överlåtes. Grandlagsuttedningen pekar på att reglema i 8 kap. 19 § regeringsformen ora utfärdandeoch kungörande av lagar och författdngar gäller svenska lagar och andra förfatöungar och således mte utgör något hmder mot om publiceruig av EG-rättsakter (se ora kungörande och publiceruig, avsdtt 43). Likaså avser regeringens dispensraakt edigt 11 kap. 12 § regeringsformen enbart undanfag från regeruigens egna föreskrifter eller frånsvenska myndighetsföreskriften Bland övriga direkt på regeringsformen gmndade befogenheter, sora edigt Grandlagsuttednmgen mte gäma kan bli föremål för överlåtelse, nämner Grandlagsuttednmgen möjlighet att utse tiUfällig 507 riksförestendare, telraannens rollvid val av stelsrainister och dennes rätt att utse Stetsråd. När det gällerrättskipningsuppgifler och förvaltningsuppgifter sora inte grandar sig direkt på regeringsforraen blir dette,enligt Grandlagsuttedningen, främst aktaelltnär det gäller kommissionens övervakning av hur gemenskapsrätten efterlevs ochdå närmast den övervakning som gäller enskUda rättssubjekt, t.ex. påkonkurrensrättens område.Konunissionens beslut gäller nämligen i medlemsstetema och föratsätter alltså att beslutanderätt haröverlåtits tUl gemenskapema. När det gäller den kommunala självstyrelsen fann Grandlagsuttedningen att EG-samarbetet än så längegdler avgränsade områden och endast imarginell utsfräckning berör de områden sora den fria kommunda sektorn omfattar med undanteg för kommunala stödåtgärder och upphandling. Edigtufredningen tyder förarbetena tillregeringsformen på två skUda synsätt om den kommunda korapetensen, dels ett natarrättsligt mflueral somutgår från att del finns en sektorinom vilken steten inte äger beslufa, dels att kommunemas kompetens påaUa områden grundar sig på en delegation från stelsmakten. Regeringen delar i huvudsak denbedömning som Grandlagsuttecfriingen gjort när det gäller frågan om vilka slag avbeslutanderätt sora det är aktaeUt att överlåfa tUl geraenskapema vid ett raedleraskap. Soratidigare harredovisats (avsmtt 37) har rUcsdagen vid behandlmgen av grandlagspropositionen gjort denbedömnmgen att 10 kap. 5 § förste stycket regeringsformen inte medger att överlåtelse avbeslutanderätt sker i sådan utsträckningeUer med sådant innehåll att reglema om stetsskickets grunder eller andrabestämmelser som bär upp grandläggandepruiciper i vårt konstitationella system upphör att vara giltiga. Dessa gmndläggande principer sätter medandra ord en gräns bortom vilken ytterligare överlåtelse av beslutenderätt intekan ske utan att grandlagensamtidigt ändras. Av grandlagspropositionen framgår också i fråga om högste domsraakten att den ipropositionen föreslagna överlåtelseregeto orafatiar den inskränkning i denationella domstolarnas befogenhetersom skyldigheten att begära och bundenheten av förhandsavgöranden från mnebär. Överlåtelsen kan också ivissa fall komma att omfatta sådana normgivdngs- eller förvalmingsbeslut som annars skulle fattes av svenska kommunala församlingaroch övriga organ. Omfattnmgen av beslutenderättenär i den i grundlagspropositionen föreslagna överlåtelsebesteinraelsen uttryckligen begränsad såvitt gäUer kravet på ert skyddför de grandlagsskyddade fri- och rättighetema. är den förstebegränsningen för överlåtelsen. I övrigt bestäms, som framhållits,orafattiungen av beslutanderätten av anslutningsfördraget och de övrigagrandläggande fördragen. Gnmdlagsuttedmngen (s. 141) förmodar att ensvensk överlåtelse kommer att gestelte sig på ungefår sanuna sätt somskett genom den danska ansluöungslagen inför tUlfrädet ,dvs. att "befogenheter som edigt grandlagen tillkommer riketsmyndigheter får, i den utsfräckdng som anges i de fördrag etc. somuppfas i 4 §, utövas av de Europeiska Geraenskapemas 508 Grandlagsuttedningen framhålleratt det knappast är möjligt att i sak ange eller räknaupp de befogenheter som överlåts. 1994/95:19 Regeringen delar dennauppfatöiing och anser att en bestämmelse om överlåtelse av beslutsbefogenheterbör formuleras så att befogenheterna knyts an till ansluttungsfördraget och deövriga gmndläggande fördragen. Sora poängteras av Gnmdlagsufredmngen (s. 141)kan, när överlåtelsen skett tUlgemenskapema, dessa mom raraen för gällande fördrag utoyttja denkorapetens de erhållit utan att någon ytterligare överlåtelse är nödvändig. gäller oavsett viUcabeslutsformer som tUlämpas. Det råder i det hänseendet ingen pruicipieUskillnad raeUan gemensamma beslut som fordrar enhällighel och sådana som kanfattas med kvalificerad majoritet. När det gällerden fråga som Hovrätten över och har tegit upp, nämligeninnebörden av Maasfrichtfördraget och dess artikel K.9- i förhållande tUl denföreslagna överlåtelsebeslämraelsen, vill regermgen firanihåUa följande. Ettbeslut edigt denna artikel avser raöjligheten att överföra ett onuåde ifördragels s.k. ttedje pelare om mellanstetiigt samarbete i fråga om rättsligaoch inrikes frågor till samarbetet inomramen för Europeiska gemenskapen. Ett sådant beslut, liksom evenmella beslutom utformningen av en gemensam försvarspolitUcrespektive ett gemensarat försvar, kräver ratifikation i raedlerasländemainnan besluten kan fräda i kraft. De skaU dltså behandlas i raedlemsländema iedighet med deras konstitationella förfd-anden, och fordrar ytterligarekompetensöverföring. Hovrättens fd-hågoratt del mte skulle kvarste några svenska konstitationella spärrar förett beslut edigt artUcel K.9 framstår därför sora ograndade. I dette sammanhangkan nämnas att regermgen vid olika tUlfäUen uttdat att beslut ora geraensam valute och gemensamt försvar kräver den svenska riksdagensmedverkan. Bettäffandefrågan om tUl vera överlåtelsen skdl ske firaragår av förslaget till 10 kap. 5§ förste stycket regermgsforraen endast att överlåtelsenskall ske till Europeiska gemenskapema. Ufredmngen har föreslagit attdel i anslutdngslagen skall föreskrivas att Europebka gemenskapemas organ får fatte besluten. Genom att använda uttrycket Europeiskagemenskapernas organ uppnås edigt uttedningen att den överlåtoa beslutskompetensen skall utövas i den ordning sora fördragen föreskriven Domstobverketifrågasätter ora del är helt konekt att utforraa bestemmelsen på ett sådant sätt. Verket påpekar att till följd av upprättendet av den europeiska umonen har rådet valt att byte namn till "of union" och att det av Maasfrichtfördraget ft-amgår att rådet avses kunna fattebeslut även i rena "umonsfrågor". Arbetarskyddsstyreben frågar sig omuttrycket organ även kan omfatta nationella organ i raedlemsländema. Denna fråga uppkommer, edigt Arbelarskyddsstyrelsen, i vissa fall närett äldre dfrektiv kräver ett rayndighetsgodkännande eller lUcnande myndighetsbeslul för att en produkt skall få marknadstillttäde. Det föratsätts då att ett sådant beslut skall kunna fattes av en myndighet eller motsvarande i vUkel sora helst av medlerasländema med verkan inom hela EG. Edigt 509 Arbeterskyddsstyrelsen har ensådan ordmng ansetts kräva ett beslut av med stöd av 10kap. 5 § regermgsformen. I degrundläggande fördragen benämns regelmässigt de beslutande organen meduttrycket "institationer". Vidare utgör , som ju harbefogenhet att meddela för medlerasstetemas domstolar bmdande förhandsavgörandenora tolkningen och giltigheten av EG-rätten en institation i fördragens mening. En typ av organ, som mte betecknas sominstitation i egentiig memng, nämligen Europeiska centrdbanken (ECB) fåremellertid edigt Romförcfraget, under föratsättnmg att en ekonomisk och monetärumon kommer till stend, befogenheter att fatte beslut om rättsakter sora ärbmdande för medlerasländema. Även om rådet numera benämns Etaopeiska umonensråd är det dock på grundval av bestämmelsema i de fördrag som reglerar denEuropeiska gemenskapen. Kol- och stelgemenskapen och Atomenergigemenskapen sområdet, och i förekommande fallkommissionen, i stället för nationella organ utfärdar rättsakter somskall gälla i medlemsländema. De beslut som rådet kan fatte med stöd av bestämmelserna i på bl.a.uttUces-och säkerhetspolitikens område är av en annan karakter ochersätter mte medverkan av nationeUa organ. Olika raöjligheter finns att formulera till vemöverlåtelsen skall ske. En möjlighet är att anknyte tUl grandlagsbestämmelsenoch endast tela ora "Europeiska gemenskapema". En annan är attknyte an till lermmologi och använda uttrycket "Europeiskagemenskapemas institationer". En fredje möjlighet är, som uttedningenföreslagit, att som sammanfattande benänuung använda uttrycket "Europeiskagemenskapemas organ". Benämningen "instimtioner" är klartdefinierad i de grandläggande fördragen, och del är endast dessa som kan fettabeslut som utan meUankommande nationella beslut får verkan i raedlerasländema.Vad avser ECB är dette organ ännu ej upprättet. Av fördragenfiramgår vUka institationer som får fatte beslut. Regermgenanser därför att det bör vara tUfräckligl att anknyte tUl det vUandegrandlagsförslaget. Överlåtelsen bör därför uttryckas så, att det är Europebkagemenskapema som får fatte beslut som gäUer här i landet. Att i övrigt,som Arbetarskyddstyreben ter upp, överlämna beslutenderätt tUl nationella organi medlemsländema kan det mte bli fråga om. Det är endast Europeiskagemenskapema som med stöd av del föreslagna 10 kap. 5 § förste stycketregeringsformen kan fatta beslut med verkan här i landet. Del förhållandel atten myndighet i ett raedlerasland i edighet raed ett EG-dfrektiv måste accepterabeslut av raotsvarande rayndigheter i andraraedlerasländer kan mte anses innefatte överlåtelse avförvallnmgsuppgift som avses i 10 kap. 5 § regermgsformen. SkuUe emellertidfråga uppkomraa om överlämnande av beslutsbefogenhet till något organ i ettraedlerasland, får dette tes upp i det lagstiftmngsärendel. Uttedmngen harföreslagit att det i överlåtelsebesteramelsen skall anges att besluten får fattes i den orafattning som följer av fördragen. Sora förat har framhållits kan gemenskapema, när överlåtelsen har skett till 510 dessa, inom ramen för gällandefördrag utnyttja den kompetens de Gemenskaperna har också att hålla sig mom ramenför denna Prop. I annat fall kan beslut fattede av gemenskapemaförklaras Motbakgrand av det nu sagda anser regermgen, i likhet meduttednmgen, att delte förhållande bör komma till uttryck i anslutningslagen. kan, som ufredningen föreslagit, formuleras så, att det föreskrivsatt de Europeiska gemenskapema får