prop · GH03135 · 1994-01-01 00:00:00 — Enligt regeringens mening är det också angeläget att stödja olika former av försöksverksamhet som kan öka ungdomars möjligheter att delta i den demokratiska beslutsprocessen. Flickors och unga kvinnors engagemang i ideella organisationer skall främjas genom olika åtgärder. Det är därvid viktigt att lyssna till flickors egna önskemål. har fått i uppdrag att bedriva ett utvecklingsarbete för att motivera fler flickor att engagera sig i föreningslivet och för att utveckla nya fritidsverksamheter för flickor. Åldersgränserna i samhället är viktiga signaler till de unga om hur den vuxna generationen ser på deras mognad och möjligheter att ta ansvar för olika handlingar. Motiven för dessa behöver tydliggöras. gör en sammanställning av de existerande åldersgränserna inom olika områden. Regeringen anser att en samlad översyn bör göras av de åldersgränser som finns och skälen för dessa. Undersökning av attityder och värderingar Livsvillkoren i ett samhälle skapas av medborgarna gemensamt obe-roende av ålder. Det är därför angeläget att förståelse och solidaritet finns mellan generationerna. Det saknas återkommande studier som belyser hur föräldrar och andra vuxna i samverkan med de unga lyckas med att rusta dessa inför vuxenlivet. Den kunskapen behövs inför framtida beslut som berör olika samhällssektorer. Regeringens barn- och ungdomsdelegation och har fått i uppdrag att genomföra en omfattande undersökning som belyser ungdomars attityder och värderingar. Denna kommer att presenteras . Föräldrarnas och familjens betydelse för en ung människas utveckling är oomtvistad. I samspelet mellan familj, skola och kamrater formas den egna identiteten. Olika insatser görs för att skapa sociala nätverk och miljöer som kan komplettera och samverka med familjen under ungdomarnas frigörelseprocess. Samverkan med ideella organisationer Regeringen har satsat på ett omfattande samverkansprojekt för utsatta ungdomar i tolv stadsdelar i storstäderna. Detta projekt, som kallas (Projektet lokal utveckling genom samverkan), innebär att de offentliga och frivilliga insatserna samverkar för att förbättra ungdomars situation. Syftet är att utifrån en gemensam handlingsplan utveckla nya metoder för individuellt inriktade och allmänt förebyggande insatser. Projektet kommer att delredovisas till regeringen och slutredovisas . Inom ramen för medverkan i FN:s familjeår 1994 har regeringen avsatt särskilda utvecklingsmedel för stöd till ideella organisationer som bl.a. vill pröva nya arbetsformer i syfte att skapa ökad livskvalitet och effektivare skyddsnät kring unga. För att stimulera förnyelsearbetet och den ideella sektorns engagemang inom olika samhällsområden har regeringen tillsatt Beredningen (C 1993:A) för främjande av den ideella sektorn. Som ett led i detta arbete har regeringen bl.a. beslutat ge stöd till uppbyggnaden av nationella kunskaps- och erfarenhetscentra för lokalt utvecklingsarbete och frivilligt socialt arbete. Åtgärder mot psykisk ohälsa och droger Även om de flesta ungdomar växer upp under goda förhållanden finns orostecken. Den psykiska ohälsan tycks bli ett allt större problem. Antalet självmordsförsök och självmord bland ungdomar inger oro. De ungas behov av ökad existentiell trygghet måste tas på allvar. skall särskilt följa utvecklingen av den psykiska hälsan hos ungdomar. Andra problem som är föremål för åtgärder är företeelser som anorexi och bulimi samt användningen av dopningspreparat. För att göra en samlad översyn av omfattningen och följderna av missbruket med dopningsmedel avser regeringen att tillkalla en särskild utredning med parlamentarisk medverkan. När det gäller arbetet mot missbruk av alkohol och droger kommer att inleda en bred kampanj mot drogmissbruk där ungdomen utgör den främsta målgruppen. Ett annat område där insatser behövs gäller ungdomsbrottsligheten. Inom regeringen pågår ett lagstiftningarbete som syftar till att se över regelsystemet för det allmännas reaktioner mot ungdomsbrott. Av fundamental betydelse är det brottsförebyggande arbetet. Utöver direkta åtgärder är det angeläget att stärka familjens ställning och skolans roll som fostrare. Enskilda människors engagemang måste också tas tillvara. En interdepartemental arbetsgrupp har arbetat med insatser mot läktarvåld och belyst hur bland annat idrottsrörelsen kan medverka till att begränsa ungdomsvåld. (Ju 1993:05, dir. 1993:37) har i uppgift att se över rollfördelningen mellan olika aktörer när det gäller att skapa trygghet mot brott i lokalsamhället. Det gäller i första hand polisen och kommunerna, men också enskilda personer, företag och ideella föreningar. I utredningsarbetet ingår att beakta det förebyggande ungdomsarbete som görs inom föreningslivet. Ytterligare insatser i syfte att förebygga våld bland ungdomar kommer att initieras . Regeringen avser vidare att förelägga ett förslag till nationellt brottsförebyggande program. kommer att få i uppdrag att utarbeta ett underlag för detta program. En central fråga som särskilt skall belysas är vilka åtgärder som krävs för att förhindra att unga människor dras in i kriminalitet och missbruk. Åtgärder mot våldsskildringar i videofilmer m.m. Våldsskildringar i bl.a. videofilmer påverkar särskilt ungdomar utan goda vuxna förebilder. Den tekniska utvecklingen inom t.ex. och data-området har gjort att spridningen och tillgängligheten av filmer har ökat. Det är svårt att överblicka konsekvenserna av detta, men erfarenheterna visar att behovet av bl.a. förebyggande åtgärder är stort. Barn- och har fördelat ca till projekt mot skadliga effekter av våldsskildringar i media. Regeringen avser att ta ytterligare initiativ i frågan. Mobbning är en psykisk eller fysisk våldshandling som måste bemötas med tydliga signaler om att beteendet bryter mot samhällets grundläggande värderingar. har på regeringens förslag beslutat om en ändring i skollagen som innebär att den som verkar inom skolan skall bemöda sig om att hindra att elever utsätts för kränkande behandling. Rektor har en särskild skyldighet att motverka alla former av mobbning. Ett brett arbete pågår nu om dessa frågor genom försorg. Mobbning är dock inte uteslutande ett problem för skolan utan handlar även om andra samhällsområden som t.ex. fritiden och arbetslivet. Ett brett engagemang behövs där såväl offentliga organ som ideella organisationer och enskilda medverkar. Regeringen anser att det är viktigt att få till stånd olika insatser för att hindra mobbning. Ytterligare åtgärder övervägs inom Barn- och . Även har en viktig roll i det fortsatta arbetet. Samordning av förebyggande insatser Det är både från den enskildes och samhällets synpunkt väsentligt att utslagningen av ungdomar kan förebyggas. Det förebyggande arbetet bedrivs av både myndigheter och organisationer av skilda slag. Systematiska uppföljningar och genomgångar av projekt- och organisationsstöd sker fortlöpande. Dessutom pågår utredningar och projekt i olika sammanhang och på olika nivåer. Den tidigare nämnda och är exempel på detta. Vidare utreder (S 1991:07, dir. 1992:107) formerna för bl.a. allmänt inriktade och förebyggande insatser. Det är betydelsefullt att alla de förebyggande insatser som görs för ungdomar från såväl det allmännas sida som från frivilliga organisationer och enskilda medborgare verkar åt samma håll. De samlade resurser som sätts in bör användas på ett effektivt sätt. Med utgångspunkt från de kunskaper och erfarenheter som erhålls från de nämnda utredningarna och projekten finns det anledning att överväga hur dessa skall tas till vara och samordnas på bästa sätt. Regeringens barn- och ungdomsdelegation har i detta sammanhang en betydelsefull roll och bör överväga behovet av ytterligare åtgärder. Det är en process som pågår i alla länder och inom snart sagt alla områden. Utvecklingen av kommunikationerna ger möjligheter till personliga kontakter med andra kulturer och samhällen i en omfattning som bara för någon generation sedan inte kunde anas. Det är viktigt att unga människor får insikter i internationella beroenden och samband, förståelse för andra kultur- och samhällstraditioner samt kunskap i språk och kunskap om andra länder. Skolan har en nyckelroll när det gäller att ge unga en grund för att leva i en alltmer internationaliserad värld. I de nya läroplanerna har därför inte minst undervisningen i främmande språk förstärkts. Genom det europeiska samarbetet har svenska ungdomars möjlighet att studera och arbeta utomlands underlättats. Det internationella ungdomsutbytet är viktigt för att skapa ökad förståelse mellan människor från olika länder. Svenska ungdomar kan i och med ikraftträdande delta i EG:s ungdomsutbytes-program Ungdom för . ungdomsutbyte svarar för programmet. Stiftelsen har också ansvar för ett nytt utbytesprogram med tredje världen, det s.k. World Youth-programmet. Programmet innebär att ungdomar från och tredje världen deltar i projektarbete dels i , dels i utvecklingsländerna. deltar ett trettiotal svenska ungdomar och lika många ungdomar från och i det första utbytet inom programmet. En databas med information om ungdomsutbyte m.m. utvecklas i syfte att underlätta för ungdomar som vill skaffa sig internationell erfarenhet. Spridningen av lokala terminaler kommer att påbörjas . Ungdomsorganisationernas egna internationella kontakter och utbyten är viktiga och bör stimuleras. I detta sammanhang spelar för Ungdomsorganisationer (LSU) en viktig roll. Det gäller inte minst i kontakterna med . Nordiskt och europeiskt samarbete Det nordiska samarbetet på ungdomsområdet kommer att få ökad betydelse. Barnkulturen och ungdomssamarbetet har särskilt framhållits i detta sammanhang. Det är vidare väsentligt att säkerställa en nordisk koordinering inför det ökade europeiska samarbetet. Arbetet i ges fortsatt hög prioritet. inrättades ett särskilt ungdomsdirektorat. Av särskilt stort intresse är insatserna i , bl.a. för att utbilda ungdomsledare och ge stöd till utvecklingen av demokratiska ungdomsorganisationer. Vidare fortsätter arbetet med att underlätta för ungdomar att resa i samt att delta i ungdomsutbyte. Genom har också arbetat för att behålla Interrailkortet. sammanfaller firandet av 50-års jubileum med 10-års jubiléet av världsungdomsåret. Det svenska firandet av kommer i hög grad att vara ungdomsinriktat. En rad projekt har redan initierats. Ett viktigt syfte med dessa är att föra ut kunskap om FN:s arbete och skapa debatt om globala frågor bland ungdomar. En representant för ungdomsorganisationer medverkar i arbete inför 50-års jubiléet. Invandringen och flyktingar från utsatta länder har gett en mångkulturell prägel. CEIFO) vid har på uppdrag av regeringen genomfört en undersökning rörande svenskars förhållningssätt till invandrare och invandring samt invandrarnas förhållningssätt till och svenskarna. Av den rapport som särskilt behandlar ungdomens syn på invandring framgår att främlingsfientligheten eller rasismen inte ökat bland ungdomar . har en rad insatser mot främlingsfientlighet gjorts. Barn- och har särskilt prioriterat sådana insatser och bl.a. fördelat stöd till lokala projekt. Vid och stats- och regeringschefsmöte fattades beslut om att bedriva en ungdomskampanj mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans . I varje land skall en nationell kommitté för kampanjen tillsättas. Regeringen kommer att fatta beslut om den svenska ungdomskampanjen. Den skall främst syfta till att utveckla och stödja aktiviteter av och med unga människor riktade mot främlingsfientliga attityder och värderingar, för förståelse och respekt för ett mångkulturellt . Ungdomar och ungdomsorganisationer kommer att gå i bräschen för kampanjen och också vara dess målgrupp. 5 Riktlinjer för ungdomspolitiken Regeringens förslag: För ungdomspolitiken skall följande huvudsakliga inriktning gälla. De offentliga insatserna för ungdomar bör i första hand vara stödjande och bygga på ungdomars, föräldrars och andra närståendes engagemang. Åtgärder inom olika områden skall präglas av en helhetssyn på ungdomars situation och utgå från ett ungdomsperspektiv. Alla ungdomar skall ha rätt till goda uppväxtvillkor som tillgodoser både behovet av trygghet och av personlig utveckling. Ungdomar skall ges goda förutsättningar att etablera sig som vuxna och göra egna val. Ungdomars personliga ansvarstagande, medmänsklighet, delaktighet och inflytande skall främjas. Myndigheter och organisationer bör i ökad utsträckning samverka i ungdomspolitiska frågor. Engagemanget inom den ideella sektorn skall tas tillvara. : Regeringen bör förelägga förslag till mål för barn- och ungdomspolitiken. Remissinstanserna: En övervägande majoritet har uttryckt en positiv inställning till kommitténs förslag. Ingen remissinstans avstyrker förslaget. Däremot har flera instanser framhållit att det finns stora skillnader mellan barns respektive ungdomars villkor, önskemål och behov. Skälen för regeringens förslag Behov av riktlinjer för ungdomspolitiken Många statliga och kommunala insatser riktar sig särskilt till unga människor. Det finns emellertid inga fastställda nationella mål eller riktlinjer för ungdomspolitiken. För att kunna åstadkomma en bättre samverkan, bättre resursutnyttjande samt möjligheter att följa upp och utvärdera olika insatser för ungdomar bör enligt regeringens mening lägga fast den grundläggande inriktningen för ungdomspolitiken. En viktig grund för ungdomspolitiken finns i FN:s konvention om barnets rättigheter. Konventionen gäller unga människor upp till . Den omfattar således även de yngre ungdomsgrupperna. Enligt regeringens mening skiljer sig barns och ungdomars situation från varandra i flera viktiga avseenden. Barns rätt i samhället måste i stor utsträckning värnas av vuxna. Ungdomar har helt andra möjligheter att själva ta ansvar och ställa krav. Det finns därför skäl att förutom rättighetskatalog även fastställa vissa grundläggande riktlinjer för ungdomspolitiken. De nationella riktlinjerna för ungdomspolitiken bör enligt regeringens mening understryka såväl nödvändigheten av att förmedla grundläggande värderingar om demokrati, medmänsklighet och människovärde som kravet på att ungdomar själva skall ges möjligheter att forma sin framtid. De offentliga organens stödjande roll bör betonas liksom nödvändigheten av en sektorsövergripande helhetssyn på ungdomars situation. Behovet av samverkan mellan myndigheter och organisationer samt vikten av att ta tillvara engagemanget inom den ideella sektorn bör också strykas under. Riktlinjerna bör ge vägledning för statliga och kommunala insatser för ungdomar. De bör dock medge stort utrymme för myndigheter och kommuner att utforma verksamheten efter lokala förhållanden. Regeringen bör återkommande för redovisa utvecklingen inom ungdomsområdet och då ta upp frågan om riktlinjernas utformning. Det kan lämpligen ske i anslutning till den fördjupade budgetprövningen av verksamhet. Det är viktigt att ungdomars levnadsvillkor och framtidsutsikter uppmärksammas kontinuerligt. Ungdomars framtidstro formas av deras framtidsutsikter. En positiv framtidstro motiverar ungdomar att engagera sig, att utbilda sig, ta ansvar och ta del i samhällsaktiviteter vilket i sin tur påverkar de värderingar som den unga generationen bär med sig in i vuxenlivet. Därmed blir ungdomars syn en angelägenhet för hela samhället. Det faktum att ungdomars uppväxtvillkor står på den politiska dagordningen är en tydlig signal om att den äldre generationen bryr sig om och uppmärksammar ungdomars situation, behov och resurser. De offentliga insatserna för ungdomar bör i första hand vara stödjande och bygga på ungdomars, föräldrars och andra närståendes eget engagemang. Insatserna kan vara både generella, riktade till alla ungdomar och individuellt stödjande. En av de viktigaste uppgifterna för en framåtsyftande ungdomspolitik är att ta tillvara den vitalitet, vilja och energi som kännetecknar ungdomsåren. Genom att visa tillit till och stödja ungdomars egna aktiviteter stimuleras deras kreativitet och ansvarskänsla. Det är också viktigt att i de offentliga insatser som riktas till ungdomar vara lyhörd för de frågor och verksamhetsformer som engagerar dagens unga människor. Den vuxna delen av befolkningen kan inte förvänta sig ansvar från ungdomar om inte de unga känner att deras uppfattningar och åsikter tas på allvar. kan inte alltid ungdomars förväntningar och krav tillgodoses. Det är därför viktigt att på alla nivåer ha en dialog byggd på ömsesidig respekt mellan äldre och yngre. Familjen är som tidigare framhållits av grundläggande betydelse för ungdomars utveckling. Det är därför viktigt att fånga upp också föräldrars och andra närståendes engagemang. Statens och kommuner-nas insatser bör i hög grad syfta till att stödja och utveckla ett sådant engagemang. En väsentlig statlig uppgift är att följa ungdomars uppväxtvillkor och ha beredskap för särskilda åtgärder när det behövs. I övrigt bör tyngdpunkten i de statliga myndigheternas verksamhet inom ungdomsområdet ligga i att följa upp och utvärdera insatser på lokal nivå samt att sprida kunskap och information. Det är angeläget att insatser för ungdomar inom olika områden präglas av en helhetssyn på ungdomars situation. Det innebär bl.a. att frågorna i ökad utsträckning måste bedömas över de traditionella sektorsgränserna. En grundläggande inriktning för ungdomspolitiken är också att se olika frågor utifrån ungdomars eget perspektiv. Ungdomstiden har i ett tidigare avsnitt definierats som en nödvändig förberedelsetid för vuxenlivet. Många offentliga insatser har emellertid varit baserade på att ungdomar måste sysselsättas , bl.a. för att förebygga sociala problem och kriminalitet. En bättre helhetssyn leder till att man också ser ungdomar som en viktig resurs i samhället, inte bara som framtida arbetskraft och blivande vuxna utan också i kraft av att vara unga. Ungdomars engagemang, kreativitet, nytänkande och ifrågasättande bidrar till dynamiken i det moderna samhället. Det är därför viktigt att nya kompetenser och värderingar som ungdomsgenerationen tillför integreras i samhället. Den enskildes och de frivilliga gemenskapernas initiativ bör således sättas i centrum för ungdomspolitiken och de olika samhällsinsatserna måste i högre grad harmoniera med och komplettera varandra. Ungdomspolitik kan därför inte vara enbart t.ex. fritidspolitik eller utbildningspolitik. Utgångspunkten måste i stället vara den samlade verklighet som unga människor lever i samt de behov, resurser och problem som ungdomar har. Alla ungdomar måste ha rätt till goda uppväxtförhållanden som tillgodoser både behovet av trygghet och personlig utveckling. Det grundläggande ansvaret för att ge barn och ungdomar en god uppväxt ligger hos föräldrarna. Att skapa goda förutsättningar för föräldrarna att ge en trygg uppväxt och omvårdnad om sina barn är, som vi tidigare nämnt, en av de allra viktigaste politiska uppgifterna. När det gäller ungdomars uppväxtvillkor är ett grundläggande dokument. I åtagande enligt konventionen ingår att sätta de ungas bästa främst till det yttersta av tillgängliga resurser. Det är viktigt att uppmärksamma ungdomar och grupper av ungdomar som är i behov av särskilt stöd, hjälp och insatser för att få en bra uppväxt. Skolan har ett stort ansvar för ungdomars identitetsutveckling. Bildning, goda kunskaper och färdigheter utvecklade i en stimulerande och positiv miljö är grunden för kompetenskänsla och självtillit. Det är av stor betydelse att skolarbetet upplevs som en meningsfull uppgift i sig och som en förberedelse för kommande uppgifter. Den personliga kompetensutvecklingen är naturligtvis beroende av mycket mer än utbildning. Ungdomar måste få möjlighet att skapa sina egna alternativ, testa gränser, följa sina egna idéer och sin tro. De måste få misslyckas och begå felsteg utan att de mister möjligheterna att komma tillbaka, ändra eller ångra sig. Kulturlivet betyder mycket för den personliga utvecklingen. Det är viktigt att stimulera eget skapande. Ungdomar behöver få uttrycka sig genom musik, sång, bild eller andra konstnärliga former för att utveckla förmågan till kreativitet och skapande. En väsentlig riktlinje för ungdomspolitiken är att ge ungdomar goda förutsättningar att etablera sig som vuxna och göra egna val. Till skillnad från den formella juridiska myndigheten är det reella vuxenblivandet något som uppnås genom en oftast långvarig process. Allt fler ungdomar befinner sig allt i denna process. Jämfört med tidigare generationer utbildar sig dagens ungdomar . Men det gäller även t.ex. ungdomar som flyttat hemifrån men bor i övergångsbostäder eller ungdomar som arbetar men utan att ha fått någon fast förankring på arbetsmarknaden. Det finns därför ett behov av att underlätta ungdomars etablering i vuxensamhället. Den stora ungdomsarbetslösheten är det kanske allra allvarligaste samhällsproblemet . Arbetsmarknadspolitiska åtgärder har därför stor betydelse. Det är angeläget att ungdomar kommer in på arbetsmarknaden och därmed ges möjlighet att tillfredsställa sina förväntningar och använda sina resurser i samhällsbyggandet. En växande långtidsarbetslöshet bland ungdomar är särskilt allvarligt då detta kan innebära att många aldrig kommer in på den reguljära arbetsmarknaden . För att möta de problem och svårigheter som arbetslösheten för med sig behöver resurser mobiliseras inom en rad områden. Även på bostadsmarknaden har ungdomar en besvärlig situation. Nya lösningar och en ökad rörlighet behövs för att underlätta för ungdomar att skaffa sig en egen bostad. Att främja ansvarstagande, medmänsklighet, delaktighet och inflytande En väsentlig uppgift inom ungdomspolitiken är att främja de ungas personliga ansvarstagande, medmänsklighet, delaktighet och inflytande. Grundläggande värderingar i samhället måste förmedlas till ungdomsgenerationen. Det är av stor betydelse att ungdomar får känna krav på sig att ta ett aktivt personligt ansvar för sin situation och inte avstår från detta i tron att myndigheter eller vuxna skall ta ansvar för dem. Det personliga ansvarstagandet får dock inte enbart inskränka sig till individen. Ungdomar bör också uppmuntras att ta ett ansvar för sin omgivning och sina medmänniskor. Samhällets och de vuxnas signaler till ungdomar har stor betydelse för hur de uppfattar sig själva. En förutsättning för att de skall ta ansvar är att de får inflytande över sin egen situation. Både i hemmet, skolan, föreningslivet och på arbetsplatsen liksom i samhället i stort måste vuxna i allt högre grad låta de unga ta ansvar. Utgångspunkten bör därför vara att i olika sammanhang ställa frågan hur ungdomar kan bidra till att utveckla samhället och använda sina idéer och sitt engagemang. På så sätt får ungdomar naturligt en demokratisk fostran och deras initiativkraft och solidaritetskänsla stärks. Detta har självklart också stor betydelse för att grundläggande värderingar i samhället skall förmedlas till den yngre generationen. Det är viktigt att samhället präglas av solidaritet mellan människor. Ungdomspolitiken bör bidra till detta. En politik som bygger på att ge varje ung människa anledning att ta ansvar och utöva inflytande som en fullvärdig samhällsmedborgare gör att möjligheterna att fånga upp exempelvis ungdomar med problem blir bättre. Härigenom motverkas också tendenser som mobbning och främlingsfientlighet. Med delaktig-het och ansvar för den egna situationen följer en ökad medvetenhet om och ett ökat ansvar för medmänniskorna. Myndigheter och organisationer bör i ökad utsträckning samverka i ungdomspolitiska frågor. Engagemanget inom den ideella sektorn måste i detta sammanhang uppmuntras och tas tillvara. Det finns flera skäl att förbättra och utveckla samverkan i ungdomsarbetet. Ett skäl är det sektorsövergripande synsätt på ungdomsfrågorna som regeringen anser nödvändigt. En rad myndigheter arbetar med ungdomsfrågor inom olika områden. En helhetssyn på ungdomars situation förutsätter en bättre samordning över sektorsgränserna.