prop · GH03112 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1993/94:112 Disciplinförseelser av krigsmän m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag till ändringar i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. skall de myndigheter som för närva- rande ingår i huvudprogram 1-4 i försvarsmakten slås samman till en myndighet som skall kallas Försvarsmakten. Vissa stödmyndigheter som ingår i huvudprogram 5 i försvarsmakten kommer fr.o.m. att vara särskilda myndigheter utanför Försvarsmakten. För krigsmän gäller enligt lagen om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. särskilda regler om disciplinansvar. I 21 kap. finns bestämmelser om brott av krigsmän som är tillämpliga vid höjd beredskap. Enligt dessa författningar är vid höjd beredskap all personal som är tjänstgöringsskyldig inom försvarsmakten krigsmän. Hos de myndigheter som tillhör försvarsmakten, men som inte skall ingå i den nya myndigheten, finns sådan tjänstgöringsskyldig personal. I den mån denna personal inte krigsplaceras i den nya myndigheten omfattas personalen i fortsättningen inte av disciplinansvarssystemet eller av bestämmelserna i 21 kap. . Frågor om disciplinansvar eller åtalsanmälan prövas enligt lagen om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. av den myndighet vid vilken krigsmannen tjänstgör eller har tjänstgjort senast. Disciplinärenden skall på myndighetens vägnar avgöras av myndighetschefen eller dennes ställföreträdare. Även efter den nya myndigheten inrättande är det myndigheten som skall pröva frågorna. Omorganisationen medför dock att det är nödvändigt att bestämma vilka chefer inom myndigheten på regional och lokal nivå som skall vara berättigade att besluta i disciplinärenden. I propositionen lämnas förslag som innebär att sådana chefer anges i lagen. Propositionen innehåller också förslag om att det åt en kompanichef eller motsvarande chef skall få överlämnas att besluta också om disciplinpåföljden löneavdrag för . Vidare föreslås att Försvarsmakten eller någon annan myndighet som handlägger disciplinärenden skall vara behörig att föra det allmännas talan i tingsrätt och hovrätt i disciplin- och ersättningsärenden. Propositionen innehåller också förslag till ändringar av följdkaraktär med anledning av försvarsmaktens omorganisation. Ändringarna föreslås träda i kraft . Slutligen innehåller propositionen förslag om att en ny myndighet för hantering av pliktpersonal skall inrättas . 1 Förslag till riksdagsbeslut................ 4 2 Lagtext.................................... 5 2.1 Lag om ändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m... 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation.............................. 9 3 Ärendet och dess beredning................. 11 4 Ansvarssystemet enligt disciplinlagen, m.m. ..................................... 15 5 Handläggningen i domstol................... 19 6 Ändringar med anledning av att den nya myndigheten inrättas........ 21 7 Möjlighet för kompanichef eller motsvarande chef att besluta om löne- avdrag..................................... 26 8 Vem skall föra det allmännas talan i ärenden om disciplinansvar och ersättningsskyldighet i domstol ........................................... 28 9 En ny myndighet för hantering av pliktpersonal ........................................... 30 10 Specialmotivering.......................... 32 Bilaga 1 Överbefälhavarens promemoria 1991-09-2634 Bilaga 2 Förteckning över de remissinstanser som avgett yttrandeöver Överbefälhavarens promemoria ................................................ 36 Bilaga 3 Förteckning över de remissinstanser som har avgettyttrande över Betänkande av -90 (SOU1992:61) ........... 37 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag ....................................... 38 Bilaga 5 Lagrådets yttrande..................... 41 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .. . . . .42 1 Förslag till riksdagsbeslut 1. antar regeringens förslag till - lag om ändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m., - lag om ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation, 2. godkänner det som regeringen förordar om nedläggning av och Vapenfristyrelsen samt inrättande av en ny myndighet för hantering av pliktpersonal (avsnitt 9). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Lag om ändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. Härigenom föreskrivs att 20, 21, 40, 44, 46, 47, 54 och 60 §§ lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ärenden som avses i 19 § Vid Försvarsmakten skall skall avgöras av ärenden som avses i 19 § myndighetschefen eller, prövas av chefen för det efter regeringens förband eller den enhet förordnande, av någon av annat slag, vid vilken annan chef vid myn- krigsmannen tjänstgör digheten med lägst eller, om han inte längre överstelöjtnants eller tjänstgör, senast har kommendörkaptens tjänstgjort, såvida tjänstegrad. chefen har lägst överstes eller kommendörs tjänstegrad. Försvarsmakten får dock besluta, att någon annan chef vid förbandet eller enheten som har lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad får pröva 21 § ärendena. Myndighetschefen får överlämna åt andra chefer vid myndigheten, En chef som avses i 20 § dock lägst en får överlämna åt andra kompanichef eller chefer som tjänstgör motsvarande chef, att under honom, dock lägst pröva frågor om en kompanichef eller disciplinansvar för motsvarande chef, att personal som står under pröva frågor om deras befäl, under disciplinansvar för förutsättning att personal som står under deras befäl, under förut- sättning att Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1. förfarandet inte kan antas utgöra brott, 2. förseelsen har erkänts och 3. förseelsen inte bör 3. förseelsen inte bör medföra svårare påföljd medföra svårare påföljd än varning eller än varning, extratjänst eller extratjänst, löneavdrag utegångsförbud i högst för eller . En kompanichef eller mot- svarande chef får dock inte ålägga löneavdrag tillsammans med utegångs- förbud. 40 § Den som har om- händertagit en krigsman Den som har omhändertagit skall skyndsamt anmäla en krigsman skall detta till den myndighet skyndsamt anmäla detta som anges i 19 §. Har till den chef som avses i omhändertagandet inte 20 §. Har om- redan uppört, skall händertagandet inte redan myndigheten upphört, skall denne ome- pröva om det skall delbart pröva om det bestå. 44 § Alkoholdrycker eller andra berusningsmedel, Alkoholdrycker eller som påträffas hos den andra berusningsmedel, som har omhändertagits som påträffas hos den som på grund av berusning, har omhändertagits på skall tas ifrån honom. grund av berusning, skall Sådan egendom skall tas ifrån honom. Sådan bevisligen förstöras, om egendom skall bevisligen inte särskilda skäl förstöras, om inte talar för att egendomen särskilda skäl talar för återställs efter att egendomen återställs frigivandet. Frågan efter frigivandet. Frågan härom prövas av den härom prövas av den chef myndighet som avses i som avses i 20 §. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Första stycket får tillämpas även i fråga om injektionssprutor och kanyler, som kan användas för insprutning i människokroppen. Detsamma gäller andra föremål, som är särkilt ägnade att användas för missbruk eller annan befattning med narkotika. En krigsman som har En krigsman som har ålagts disciplinpåföljd ålagts av en chef som avses i disciplinpåföljd av en 21 § får begära chef som avses i 21 § får omprövning av beslutet begära omprövning av hos myndigheten. En beslutet hos den chef som sådan begäran skall avses i 20 §. En sådan göras skriftligen hos begäran skall myndigheten inom fem göras skriftligen hos dagar från den dag då denne från krigsmannen fick del av den dag då krigsmannen beslutet. Mot ett sådant fick del av beslutet. Mot beslut får talan inte ett sådant beslut får föras i annan ordning. talan inte föras i annan ordning. En begäran som har kommit in för sent skall inte prövas. Då myndigheten omprövar Då ett ärende omprövas ett beslut, skall enligt första stycket, skall bestämmelserna i 20 och bestämmelserna i 23-31 23-31 §§ tilllämpas. 47 § I ärenden om omprövning I ärenden om omprövning av av beslut om extratjänst beslut om extratjänst eller utegångsförbud får eller utegångsförbud får myndigheten, om beslutet den som omprövar är verkställbart, beslutet, om beslutet är förordna att det tills verkställbart, förordna vidare inte får verk- att det tills vidare inte ställas. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 54 § I tingsrätten och I tingsrätten och hovrätten förs det hovrätten förs det allmännas talan av den allmännas talan av myndighet som har allmän åklagare. 60 § En krigsman som har En krigsmän som har ålagts ålagts ersättningsskyldighet av ersättningsskyldighet av en chef som avses i 21 § chef som avses i 21 § får begära omprövning av får begära omprövning av beslutet hos den chef som beslutet hos avses i 20 §. Be- Bestämmelserna i 46 § stämmelserna i 46 § skall därvid tillämpas. skall därvid tillämpas. Denna lag träder i kraft . För disciplin- och ersättningsärenden som har inkommit till en tingsrätt före gäller dock fortfarande äldre bestämmelser. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation Härigenom föreskrivs att 6 och 9 §§ lagen (1993:599) om radiokommunikation skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Det krav på tillstånd Det krav på tillstånd som som föreskrivs i 3 § föreskrivs i 3 § första första stycket gäller stycket gäller inte för inte för försvarsmakten. Försvarsmakten eller Efter hörande av . Överbefälhavaren Efter hörande av beslutar till- Försvarsmakten beslutar ståndsmyndigheten om tillståndsmyndigheten om frekvenstilldelning för frekvenstilldelning för försvars-makten och de Försvars-makten och ytterligare villkor som behövs. och om de ytterligare villkor som behövs Tillstånd att inneha och använda radiosändare skall på ansökan meddelas, om 1. det kan antas att radiosändaren kommer att användas på ett sådant sätt att annan tillåten radioanvändning i och i utlandet inte riskerar att bli skadligt påverkad, 2. radiosändaren, tillsammans med avsedd radiomottagare, är så beskaffad i tekniskt hänseende att den uppfyller rimliga krav på en effektiv frekvensanvändning och på möjligheten att verka i den miljö som den är avsedd för, 3. det kan antas att användningen inte kommer att hindra sådan radiokommunikation som är särskilt viktig med hänsyn till den fria åsiktsbildningen, 4. radioanvändningen inte kommer att ta i anspråk frekvensutrymme som behövs för att upprätthålla en rimlig beredskap för utveckling av befintliga och nya radioanvändningar, och Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5. det kan antas att 5. det kan antas att användningen inte kommer användningen inte kommer att inkräkta på det att inkräkta på det frekvensutrymme som frekvensutrymme som behövs för behövs för Försvarsmakten försvarsmakten. Tillstånd att inneha och använda radiosändare för sådana utsändningar som förutsätter att sökanden eller någon annan som sökanden utför sändningsuppdrag åt fått medgivande enligt annan lag eller enligt bestämmelser meddelade med stöd av annan lag, får meddelas endast om sådant medgivande föreligger. ------------------------------------------ Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Försvarsmakten har varit uppdelad i ett stort antal myndigheter som i många avseenden varit självständiga under regeringen. består försvarsmakten i fred av mer än 100 myndig- heter. I delbetänkandet Försvarsmaktens ledning (SOU 1991:112) lämnade Utredningen om lednings- och myndighetsorganisationen för försvaret (LEMO) förslag om en genomgripande förändring av det militära försvarets myndighetsstruktur och ledningsorganisation. Förslaget innebär att de myndigheter som enligt förordningen (1983:276) om verksamheten inom försvarsmakten ingår i huvudprogrammen Arméförband, Marinförband, Flygvapenförband och Operativ ledning m.m.(hu- vudprogram 1-4), skall slås samman till en myn- dighet benämnd Försvarsmakten. Chefen för skall benämnas överbefälhavare. Överbefälhavaren skall biträdas av ett högkvarter. Statsmakterna beslutade i enlighet med förslaget (prop. 1991/92:102, bet. 1991/92:FöU12, rskr. 1991/92:337). Den nya myndigheten kommer att bildas . Vissa av de gemensamma myndigheterna som enligt nyssnämnda förordning ingår i huvudprogrammet Gemensamma myndigheter (huvudprogram 5) skall i fortsättningen ligga utanför Försvarsmakten och lyda direkt under regeringen. LEMO har fortsatt sitt arbete med att överväga hur den verksamhet som bedrivs av de myndigheter som ingår i huvudprogram 5 inom försvarsmakten skall bedrivas i fortsättningen. I huvudprogram 5 ingår , , , , och . skall läggas ned . Dess uppgifter skall övertas av olika funktioner inom Försvarsmakten (prop. 1992/93:100, bil. 5, bet. 1992/93:FöU9, rskr. 1992/93:333). skall också läggas ned . Viss verksamhet skall i fortsättningen bedrivas hos det nybildade (prop. 1992/93:37, bet.1992/93:FiU8, rskr. 1992/93:123). I en promemoria (dnr Fo93/2400/MIL) diskuterar LEMO det förhållande som bör gälla mellan regeringen, Försvarsmakten och i vad avser försvarets materielförsörjning. utreds inte av LEMO utan har behandlats av (Fö 1991:02). Enligt förslag (SOU 1992:139) skall nuvarande uppgifter tas över av en ny myndighet, som skall kallas . LEMO har i sitt delbetänkande Försvarets högskolor (SOU 1993:42) föreslagit att verksamheten vid tillsammans med verksamhet vid Försvarets förvaltningshögskola och Försvarshögskolan skall samlas i en organisation utanför Försvarsmakten. Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1993/94:100 bil. 5) föreslagit att och Försvarets förvaltningshögskola slås samman och bildar den nya myndigheten . Vissa frågor som gäller verksamheten hos ses över i andra sammanhang. Bildandet av den sammanhållna för- svarsmaktsmyndigheten innebär i väsentliga avseenden nya förutsättningar i fråga om beslutsordningen i disciplinärenden på lägre regio- nal och lokal nivå, som vid förband och skolor. Den nya organisationen medför vidare att ställning måste tas till om personalen hos de gemensamma stödmyndigheterna i fortsättningen under höjd beredskap skall vara krigsmän och omfattas av bestämmelserna i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. (disciplinlagen) och av bestämmelserna i 21 kap. . I betänkande behandlas disciplinsystemet inom ramen för ett nytt pliktsystem för totalförsvarets personalförsörjning. Med anledning av förslagen har Utredningen om författningsreglering av totalförsvarsplikten (UFT) lämnat delbetänkandet, Lag om totalförsvarsplikt (SOU 1993:36), som bl.a. innehåller förslag till en ny disciplinlag. I förslaget har beaktats de konsekvenser som inrättandet av den nya myndigheten får för disciplinansvarssystemet. Enligt förslaget skall i stället för myndighetschefen chefen för det förband, den skola eller det utbildningscentrum där den disciplinansvarige tjänstgör pröva frågor om disciplinförseelse eller åtalsanmälan. Regeringen kommer i det följande att överväga vilka ändringar som måste göras i disciplinlagen för att anpassa den till den nya myndighetsstrukturen inom försvaret. I propositionen lämnas också ett förslag till ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation. Även denna ändring är föranledd av försvarsmaktens omorganisation. I 21 § disciplinlagen föreskrivs att myndighetschefen får överlämna åt andra chefer vid myndigheten, dock lägst en kompanichef eller mot- svarande chef, att pröva frågor om disciplinansvar för personal som står under deras befäl, under förutsättning att förfarandet inte kan antas utgöra brott, förseelsen har erkänts och förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning eller extratjänst eller utegångsförbud i . Överbefälhavaren har i en promemoria (dnr Fo91/1938/8) föreslagit att en kompanichef eller en motsvarande chef efter delegation skall få besluta även om disciplinpåföljden löneavdrag för . I promemorian föreslås dessutom att en del av lagens processuella bestämmelser ändras och vidare görs överväganden om lagens tillämpningsområde. Överbefälhavaren har förklarat att han endast vidhåller förslaget om att låta en kompanichef eller motsvarande chef få besluta löneavdrag. I den del promemorian avser förslaget om utökad befogenhet för en kompanichef bör den fogas till denna proposition som bilaga 1. Pro- memorian har remissbehandlats. I bilaga 2 finns en förteckning över de remissinstanser som avgett yttranden. Yttrandena finns tillgängliga i lag- stiftningsärendet (dnr Fo91/1938/8). Regeringen kommer i denna proposition att behandla frågan om en kompanichef eller en motsvarande chef skall få besluta även om löneavdrag. Behörighet att företräda staten vid domstol I beslut (dnr 2961-91) har ombudsmän () anfört att frågan om behörig företrädare för staten i tvistemål om ersättning för förlorad materiel inte uttryckligen besvaras i disciplinlagen och att ett behov av klarläggande kan finnas (Justitieombudsmännens ämbetsberättelse 1992/93 s. 269). Beslutet har remitterats till Riksåklagaren och Försvarets civilförvaltning. Remissyttrandena finns till- gängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fo91/1938/8). Frågan har behandlats i ett betänkande av -90 Ett reformerat åklagarväsende, Del A (SOU 1992:61). Utredningen har föreslagit att den myndighet som handlägger disciplinärenden skall föra det allmännas talan vid domstol. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu inom . I bilaga 3 finns en förteckning över de remissinstanser som avgett yttranden över frågan. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet hos (dnr 92/2972). Med anledning av JO:s påpekande att det finns ett behov av klarläggande av vem som är behörig att föra statens talan i domstol i ersättningsärenden enligt disciplinlagen tas den frågan upp i denna proposition. Regeringen anser det lämpligt att i detta sammanhang också - på sätt skett i förslag - ta upp frågan om vem som skall föra statens talan i domstol i ärenden om disciplinansvar. Regeringen kommer därför i det följande att överväga om Försvarsmakten och andra myndigheter som handlägger disciplinärenden skall föra det allmännas talan i tingsrätt och hovrätt i disciplin- och ersättningsärenden. Överbefälhavaren har i en promemoria (dnr Fo92/1061/RS) föreslagit att en total översyn görs av disciplinlagen. Med hänsyn till att disciplinansvarssystemet behandlas i UFT:s betänkande, som bereds i Försvarsdepartementet, och med beaktande av att disciplinansvarssystemet bör behandlas med frågan om ett nytt pliktsystem bör en större översyn anstå tills vidare. Regeringen tar i denna proposition även upp frågan om inrättande av en ny myndighet för hantering av pliktpersonal samt om nedläggning av nuvarande myndigheter på området. föreslår att totalförsvarets försörjning med personal bl.a. skall ske med stöd av en totalförsvarsplikt som ersätter främst den nuvarande värnplikten, civilförsvarsplikten och den allmänna tjänsteplikten. För hanteringen av denna pliktpersonal föreslås att en ny central myndighet inrättas och övertar ansvar från i huvudsak Värn- pliktsverket och Vapenfristyrelsen, vilka därefter kan läggas ned. UFT har i sina lagförslag utgått från att en totalförsvarsplikt införs och att en ny myndighet bildas. förslag och UFT:s delbetänkande har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanfattning av remissvaren finns tillgängliga i ärendet hos Försvarsdepartementet (Fö93/183/MIL och Fö93/1029/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det förslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet föreslår i förtydligande syfte att 20 § disciplinlagen får den lydelse som framgår av yttrandet. Lagrådet anser vidare att den i lagrådsremissen föreslagna ändringen i fråga om beslutsmakten enligt 20 § bör föranleda följdändringar även i 44 § disciplinlagen. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets för- slag. Förslaget till ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 4 Ansvarssystemet enligt disciplinlagen, m.m. Före gällde den ordningen att sär- skilda straffbestämmelser om brott av krigsmän fanns i 21 kap. . I 22 kap. brottsbal- ken hade förts samman ansvarsbestämmelser som med något undantag var tilllämpliga endast under krig och beredskapstillstånd. Vid sidan av de allmänna påföljder som kunde ådömas enligt fanns disciplinstraff för krigsmän som en särskild påföljdsform. Bestämmelser om när disciplinstraff fick användas fanns i lagen (1973:18) om disciplin- straff för krigsmän. De militära brottmålen behandlades vid allmän doms- tol och talan om ansvar fördes av allmän åklagare. Under vissa förutsättningar kunde ett sådant mål handläggas som ett disciplinmål. Då prövade en be- fattningshavare vid försvarsmakten frågan om straff för brottet. Påföljden var disciplinstraff. Den reform av det militära straffsystemet som genomfördes innebar en anpassning till de regler om ansvar som gällde inom samhället i övrigt. infördes ett nytt disciplinan- svarssystem för värnpliktiga genom disciplinlagen. Huvuddragen i det för försvarsmakten nu gällande disciplinansvarssystemet kan anges på följande sätt. Den anställda militära personalen omfattas i fredstid av samma regler som tillämpas på alla anställda inom den offentliga förvaltningen i fråga om disciplinansvar m.m.; i lagen (1976:600) om offentlig anställning finns regler om disciplin- ansvar. En översyn av lagen har gjorts. Regeringen har med anledning härav lämnat över en proposition till (prop. 1993/94:65 En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl.). I propositionen föreslås att bestämmelserna om disciplinansvar skall behållas i sak oförändrade. Vad gäller den värnpliktiga personalen kan i detta sammanhang ett arbetsrättsligt synsätt inte användas, eftersom det inte föreligger något anställningsförhållande mellan försvarsmakten och de värnpliktiga de fullgör sin tjänstgöring. En strävan vid utformningen av ansvarssystemet enligt disciplinlagen var emellertid att så långt som möjligt anpassa detta till det system som gällde för den anställda personalen. Mot bakgrund härav är ansvarssystemet för de värnpliktiga inte straffrättsligt utan vilar på förvaltningsrättslig grund. Huvuddelen av de gärningar som en värnpliktig tidigare kunde göra sig skyldig till är avkriminaliserade och kan inte bestraffas som brott. I värnpliktslagen (1941:967) infördes dock i samband med reformen en bestämmelse om värnpliktsbrott. Enligt denna bestämmelse bestraffas gärningar som tidigare ut- gjorde lydnadsbrott, undanhållande eller rymning enligt . Disciplinlagen är tillämplig på krigsmän. Utöver de värnpliktiga är enligt 2 § disciplinlagen viss annan personal krigsmän i fred. Då riket är i krig skall det särskilda militära disciplinansvarssystemet tillämpas på alla som är tjänstgöringsskyldiga vid försvarsmakten samt även på vissa andra grupper med uppgifter inom totalförsvaret (3 § disciplinlagen). Om riket är i krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara riket har befunnit sig i, får regeringen enligt 4 § disciplinlagen föreskriva att den personal som anges i 3 § skall vara krigsmän. Särskilda straffbestämmelser om brott av krigsmän finns i 21 kap. , som träder i tillämpning när riket kommer i krig (1 § första stycket). Av 21 kap. 1 § andra stycket framgår att regeringen får föreskriva att kapitlet skall tillämpas, om riket är i krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som riket har befunnit sig i. Enligt 3 § samma kapitel avses vid tillämpningen av kapitlet med krigsmän alla som är tjänstgöringsskyldiga vid försvarsmakten samt vissa andra grupper med uppgifter inom totalförsvaret.