prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — Vidare är arbetsgivaren numera skyldig att se tillatt ingen arbetstagare mot sin vilja utsätts för tobaksrök. Marknadsföringen avtobaksvaror regleras på liknande sätt som gäller för alkoholvaror. Dessutom haren särskild utredare tillsatts för att undersöka vilka möjligheter detfinns att införa ett förbud mot indirekt tobaksreklam. Alkoholpolitiska kommissionen lade under våren 1994fram sitt huvudbetänkande. Det har remissbehandlats och bereds för närvarandeinom . En följd av kommissionens arbete är att särskildamedel avsatts för att bilda en nationell ledningsgrupp för det alkohol ochdrogförebyggande arbetet under ledning av Folkhälsoinsitutet. Ledningsgruppenska bl.a utarbeta en nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador. Insatser är nödvändiga för att bekämpa spridningenav HIV-viruset. Den intemationella smittspridningen, i kombination med ettomfattande resande över landets gränser och pågående invandring från områdendär förekomsten av hiv/aids är utbredd, innebär risk för fortsatt smittspridning.Denna risk måste mötas med fortsatt kraftfulla åtgärder. Insatser inom områden utanför hälso- och sjukvårdenhar avgörande betydelse för folkhälsan t.ex. en fortsatt restriktiv alkohol-och narkotikapolitik, förbättringar av arbets-, boende- och skolmiljöer,bekämpande av luft- och vattenföroreningar, bättre kontroll avlivsmedelshanteringen och åtgärder som skapar en bättre trafikmiljö m.m. Genom tillkomsten av den 1 juli1992 har fömtsättningama för ett aktivt folkhälsoarbete på central nivåförbättrats. Insatsema bör koncentreras till att utveckla metoder för attförbättra de sämst ställda gmppemas hälsotillstånd och systematiskt påverka demsom bedriver folkhälsoarbete att lägga tyngdpunkten vid insatser som kanminska skillnadema mellan olika gmpper. Härigenom kan de stora folkhälsovinstemagöras. Även centmm för epidemiologi och social analys(EpC) och folkhälso-enheten vid har stor betydelse för detfortsatta folkhälsoarbetet. presenterade enfolkhälsorapport och en uppföljning av landstingens folkhälsoansvar vilka lågtill gmnd för den förta regeringens skrivelse 1993/94: 247 om folkhälsa.Skrivelsen, som behandlades i , föranledde inga åtgärder frånriksdagens sida. Den1 trädde lagen (1993:588) om husläkare i kraft. Ett husläkarsystemenligt vissa nationella riktlinjer har därmed kommit att införas i de flestalandsting och berörda kommuner. Huvudsyftet med husläkarreformen är att människorskall fä en bättre kontakt med en öppenvård som är lättare tillgänglig ocherbjuder bättre kontinuitet i kontaktema mellan patient och läkare. På deflesta håll i landet kunde dock dessa behov redan tillgodoses genom attläkartillgång-en inom primärvården väsentligt förbättrats under början av1990-talet. Dessutom hade flertalet sjukvårdshuvudmän redan före lagenstillkomst infört eller planerat införa rätt att välja läkare inom primärvården.Vi anser därför att husläkarlagen är onödig, då den inte bidrar till att lösaeventuella problem utan snarare skapar sådana. Regeringen har därför för avsikt att föreslåriksdagen att husläkarlagen skall upphävas. Ett första steg i den riktningentogs i samband med regeringens proposition 1994/94:109 Vissaprivatpraktiserande läkares och sjukgymnasters etablering m.m., som riksdagennyligen behandlat. beslut med anledning av dennaproposition innebär att de tidigare etableringsbestämmelsema i husläkarlagentagits bort och ändrats så att ett samverkansavtal måste träffas medsjukvårdshuvudmannen för att en läkare skall fä etablera sig som husläkare.Samtidigt har bestämmelsen om att skall fördela dem som haravstått från att förtecknas och inte själva valt en husläkare på husläkama inomlandstinget upphört att gälla. Regeringen avser också att i den kommandepropositionen med förslag om husläkarlagens upphävande ange vissa riktlinjerför utvecklingen av primärvården. Läkarvårdsersättningoch ersättning för sjukgymnastik Finansieringenav ersättningama till privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster har enligtriksdagens beslut fr.o.m. överförts till landstingen frånsjukförsäkringen (prop. 1993/94:75, bet. 1993/94:SoU14, rskr. 1993/94:118).Samfidigt avskaffades de tidigare etableringsbegränsningama för anslutning tillden allmänna sjukförsäkringen. Bestämmelsema i lagen (1993:1651) omläkarvårdsersättning och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik iden lydelse de hade innebar att vissa specialistläkare och sjukgymnastersom bedriver privat verksamhet fär ersättning från landstingen om de uppfyllerde i respektive lag angivna kraven på kompetens och verksamhet. Som följd avdessa bestämmelser kunde dessa läkare och sjukgymnaster etablera sig medoffenfiig finansiering utan sjukvårdshuvudmannens tillstånd och möjlighet attpåverka inom vilken del av sjukvårdsområdet det eventuellt kunde finnas behovav den privatpraktiserandes tjänster. Lagbestämmelsema har bidragit till ökadekostnader för sjukvårdshuvudmännen och till svårigheter att uppfylla målet ihälso- och sjukvårdslagen om en god vård på lika villkor för alla. för i en proposhion tillriksdagen (prop. 1994/95:109) föreslagit att be- Prop. 1994/95:100 stämmelsemai de aktuella lagama som reglerar rätten att etablera sig Bil. 6 somprivatpraktiker med ersättning för sin verksamhet från sjukvårdshuvudmannenupphör att gälla. Enligt beslut innebär de nya bestämmelsema att densom vill etablera sig som privatpraktiserande specialistläkare i öppen vårdeller sjukgymnast fär tillgång tiil offentlig finansiering endast underförutsättning att ett samverkansavtal träffas med sjukvårdshuvudmannen. Regeringen har också för avsikt att återkomma tillriksdagen med ytterligare förslag om bl.a. administrationen av dessaersättningar, taxornas konstmktion och övergångsbestämmelser för deprivatpraktiker som redan är etablerade. Hälso-och sjukvårdspersonals åligganden och disciplinpåföljd inom hälso- ochsjukvårdens område Sedanden gäller två nya lagar beträffande tillsynen över hälso- ochsjukvårdspersonalen, lag (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- ochsjukvården och lag (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- ochsjukvårdens omräde. Lagstiftningen innebär att systemet för att ingripamot försummelser, som begåtts av enskilda yrkesutövare inom hälso- ochsjukvården, så långt som möjligt anpassas till vad som gäller påarbetsmarknaden i övrigt. Området för disciplinansvar har vidare begränsats tillåtgärder som har särskild betydelse för patientsäkerheten. I förarbeten tilllagstiftningen betonas också att tillsyn ytterst syftar tillatt förebygga onödiga risker i vården och att också bakomliggande orsaker tillett begånget fel skall undersökas och i förekommande fall tas upp med den somsvarar för vården (prop. 1993/94:149, bet. 1993/94:SoU26, rskr. 1993/94:410). Verksamhetstillsynöver hälso- och sjukvården Regeringenavser att förelägga förslag vad gäller tillsynen över ochkraven på hälso- och sjukvårdsverksamhet. Avsikten är att verksamhetstillsynenöver offentlig och enskild vård så långt som möjligt skall vara densamma.Socialstyrelsen skall genom en anmälnings- och rapporteringsskyldighet fäkännedom och fortlöpande infor-mafion om vårdverksamheten och därmedförbättrade möjligheter att följa och stödja verksamheten för att förebyggaonödiga risker i vården. Avsikten är också att i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) förtydliga kraven på att all hälso- och sjukvårdsverksamhet skallbedrivas av personal med adekvat utbildning och med behövlig teknisk utmstningi ändamålsenliga lokaler. Deoffentliga sjukvårshuvudmännen och fyra stora svenska försäkringsbolag harträffat avtal om en särskild patientförsäkring som gällt sedan den 1 januari1975. Genom försäkringen har sjukvårdshuvudmännen frivilligt åtagit sig attlämna ersättning för behandlingsskador som har haft direkt samband med hälso-och sjukvård. Försäkringen har administrerats av ett särskiltförsäkringskonsortium. Liknande försäkringar har tecknats av privatavårdgivare. Med hänsyn främst till de ändrade förhållandenainom hälso- och sjukvården med ett ökat antal vårdgivare och den risk dettamedför för att patienter kan komma att stå utan möjlighet till ekonomiskersättning då de drabbas av skador inom denna sektor tillsattes en statligutredning (S 1992:11) för att se över försäkringsskyddet.Den nya EG-anpassade konkurrenslagen har också medfört att det tidigarekonsortiet för patientförsäkring upphör med sin verksamhet i och med utgångenav . Utredningen föreslår i betänkandet Patientskadelag (SOU 1994:75)att en patientskadelag införs som skall motsvara de nuvarande frivilligapatientförsäkringarna. För att garantera att patientema erhåller ersättningenligt lagens bestämmelser föreslås att alla vårdgivare skall vara skyldiga attteckna en patientförsäkring som omfattar det lagreglerade skyddet. Staten ochlandstingen undantas från försäkringsskyldigheten men omfattas avpatientskadelagens ersättningsskyldighet. Betänkandet har remissbehandlatsunder . Avsikten är att en proposition skall överlämnas tillriksdagen och att lagen skall träda i kraft den 1 januari1996. InomSocialdepartementet görs en översyn av smittskyddslagen(1988:1472). Resultatet kommer att presenteras i en departementspromemoria medförslag till vissa ändringar i smittskyddslagen. 1 promemorian behandlas bl.a.en rapport från om smittskyddets funktion och en rapport frånEuroparådets tortyrkommitté om de tvångsisolerades rättigheter. Vidarebehandlas ytterligare framställningar från , ochandra myndigheter. Riksdagenbeslutade att godkänna propositionen om Psykiskt stördas villkor(prop. 1993/94:218, bet. 1993/94:SoU28, rskr. 1993/94:396). Reformen syftartill att förbättra de psykiskt stördas livssituation och öka deras möjlighetertill gemenskap och delaktighet i samhället. Den innebär att ansvarsfördelningenoch organisationen av stöd och service till psykiskt störda tydliggörs. För attunderlätta genomförandet av reformen har beslutat att sammanlagt skall avsättas till olika behovsområdenför psykiskt störda. Socialstyrelsenhar i samband med beslut fatt i uppdrag att Prop. 1994/95:100följa upp och utvärdera resultatet av psykiatrireformen. Styrelsen skall Bil. 6 med början delrapportera sitt uppdrag tillregeringen. Uppdraget skall slutrapporteras . beslutade attgodkänna den av regeringen föreslagna ekonomiska regleringen för medanledning av ökat kommunalt ansvar för psykiskt störda (prop. 1993/94:253, bet.1994/95:SoU4, rskr. 1994/95:20). 1 proposhionen redovisades en överenskommelsemellan och om riktlinjer för avtalom överföring av verksamheter och ekonomiska resurser avseeende vissa psykisktstörda. Syftet med förslagen i propositionen är att kommunema skall kunnaerhålla resurser för att finansiera de nya uppgifter som övertas frånlandstingen. Regeringengav i uppdrag att utvärdera tillämpningen av denpsykiatriska tvångsvårdslagstiftningen som trädde i kraft den 1 januari 1992.Socialstyrelsen delrapporterade sitt uppdrag och överlämnadeden rapporten - effekter av nylagstiftning. I rapporten konstaterar attlagstiftningen har bidragit till att skapa fömtsättningar för en fortsattminskning av tvångsanvändningen samt att rättssäkerheten har stärkts ochsamhällsskyddet ökat. anser vidare att lagstiftningen måsteses över för att rättssäkerhet och samhällsskydd bättre skall kunnatillgodoses. Utvärderingen visar också att vissa problem som gällertillämpningen av lagstiftningen bör kunna åtgärdas genom en intensifieradinformation och tillsyn. Regeringen delar mening att enöversyn behöver göras av reglema i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvårdoch lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Regeringen har för avsikt attlämna en proposition med förslag till ändringar i lagstiftningen under våren1995. Fängelseutredningenlämnade sitt slutbetänkande Kriminalvård och psykiatri (SOU1994:5) till regeringen. I betänkandet lämnas förslag bl.a. om att s.k.stödavdelningar bör inrättas inom kriminalvården för insatser för den kategoriintagna med personlighetsstömingar, vilka vållar särskilda problem vidstraffverkställigheten och vilkas psykiska fillstånd inte anses behandlingsbartinom den landstingskommunala slutna psykiatriska vården. För att förbättraomhändertagandet av psykiskt störda lagöverträdare inom hälso- och sjukvårdenföreslår utredningen bl.a. att varje kriminalvårdsanstalt genom avtal mellankriminalvården och landstingen knyts till en viss sjukvårdsinrättning. Regeringen vill understryka vikten av att intagna ikriminalvårdsanstalt ges den vård och det stöd som de har behov av utan onödigadröjsmål. De nämnda förslagen kanenligt vår mening skapa bättre möjligheter för Prop. 1994/95:100 att intagna inom kriminalvården skall kunna erhålla sådana insatser. Förslagen beträffande psykiskt störda intagnabereds inom tillsammans medFängelseutredningens övriga förslag. Dentidigare aviserade propositionen om transplantationer m.m. avses föreläggasriksdagen . I propositionen tas bl.a. upp samtyckesregler vidorgandonation, samtyckesregler vid obduktion samt en rad andra åtgärder som kanvidtas med avlidnas kroppar. Undervåren 1995 avser regeringen förelägga en proposition omfosterdiagnostik. I denna behandlas bl.a. vissa riktlinjer för verksamhet medfosterdiagnostik, tidsgränser för sena aborter samt stödsamtal i samband medabort. Denproposition (Prop. 1994/95:9) om detaljhandel med receptfria läkemedel,grundad på betänkande (SOU 1994:106)Läkemedel och kompetens, som lades på bord haråtertagits av regeringen. slutbetänkande(SOU 1994:110) Omsorg och konkurrens har remissbehandlats under hösten 1994.Avsikten är att en samlad proposition mot bakgrund av bl.a. förslagen iLäkemedelsförsörjningsutredningen skall kunna föreläggas underhösten 1995. Dencivila hälso- och sjukvården i krig Huvuddelenav det totala sjukvårdsbehovet i krig skall ombesörjas av den civila hälso- ochsjukvården. Målsättningen är att varje skadad eller sjuk under kriser och krigskall ges en medicinskt acceptabel behandling och vård. Ambitionen är att hållade medicinska behandlingsresultaten på fredstida nivå för det stora flertalet patienter,trots att den allmänna vårdstandarden inte kan vara densamma som i fred.Socialstyrelsen, som funktionsansvarig myndighet, redovisar att de mål för dencivila hälso-och sjukvården i krig, som lagts fast genom 1992 årsförsvarsbeslut, kommer i stora delar att nås vid gällande försvarsperiods slut. Fördet stora folkflertalet sker en fortsatt förbättring av tandhälsan. Den s.k.Jönköpingsundersökningen, vars resultat har redovisats,visar att en markant förbättring har skett för alla åldersgrupper -. Undersökningama påbörjades år1973 och tandhälsoförbättringama har för varje undersökning flyttat allt högre uppi åldrama. Många patienter i de äldre åldersgmppema har tändersom har varit utsatta för en stor mängd lagningar och olika former av krön- ochbroterapi. Många av dessa arbeten behöver göras om . Men även här kanen rätt insatt tandvård innebära att det reparativa underhållet minimeras. För de flesta bamen och ungdomama är utvecklingenlikartad, dvs. tandhälsan förbättras kontinuerligt. En liten grupp bam ochungdomar har dock en fortsatt dålig tandhälsa. Det gäller framför alltinvandrarbam, socialt handikappade bam och bam som far illa. En polariseringhar således skett mellan en stor grupp bam och ungdomar som har en bratandhälsa och en liten grupp bam och undomar som har avsevärda problem medtandhälsan. För samtliga åldersgmpper och oavsett tandstatus ärdet avgörande för de fortsatta vårdbehoven att både vårdgivare och patienterhar rätt ekonomiska och andra incitament för att bevara och återerövratandhälsan och minimera de rekonstruktiva insatsema. Frägan om hur ersättningssystemetför vuxna bör vara utformat för att nå detta syfte behandlas under avsnitt BEkonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp och ålderdom. För bamen ochungdomama gäller att landstingen utarbetar särskilda vårdprogram för degrupper av bam som är missgynnade när det gäller tandhälsa. böri sin tillsyn av tandvården ägna dessa bam särskild uppmärksamhet. Tandvårdför långvarigt sjuka och funktionshindrade Vissa långvarigtsjuka och funktionshindrade har större tandvårdsbehov än andra. För dessa patienterkrävs förutom allmäntandvård och specialisttandvård särskild odontologisk ochannan kunskap för en adekvat diagnostik och behandling. Det krävs dessutom oftaett nära samarbete med hälso- och sjukvården. Den odontologiska fakulteten vidKarolinska institutet har på uppdrag utrettkunskapsbehovet för de aktuella patientgrupperna. Frågan kommer att behandlas isamband med en kommande proposhion om det förändrade ersättningssystemet förvuxentandvård. 8 1994/95. Denpositiva tandhälsoutvecklingen och vissa andra faktorer kommer med allsannolikhet att medföra att efterfrågan på tandvård kommer att minska påtagligtframöver. Dimensioneringen av tandläkamtbildningen har av den dåvaranderegeringen anpassats till förändrade förhållanden. Ytterligare åtgärder kandock behövas. Den aviserade reformen med premietandvård (se avsnitt Iitt. B)bör underlätta en övergång till andra arbetsformer som skapar ett störteutrymme för andra insatser än traditionellt kliniska och en mindre stressadarbetssituation. Detta bör också öka fömtsättningama för att skapa en störrearbetstillfredsställelse genom att det är lönsamt att alla fär arbeta "påtoppen" av sin kompetens. Regeringen vill i detta sammanhang erinra om dennya tandhygienistutbildningen inom den som redovisades ipropositionen (1990/91:138) om vissa tandvårdsfrågor . De somgenomgått denna utbildning får en bred allmän basutbildning inom tandvårdenoch kan utföra varierade arbetsuppgifter. Arbetsområdet kan således innehållauppgifter som tidigare utförts av såväl tandhygienister som tandsköterskor.Detta skulle ge en omväxling i arbetssituationen och en flexibilitet ivårdorganisationen. Amalgamoch andra dentala material Riksdagenbeslutade att användningen av amalgam inom tandvården böravvecklas senast . Kemikalieinspektionen fick i uppdrag av dendåvarande regeringen att i samråd med noga följa avvecklingenav amalgam intemationelh och utvecklingen av altemativa ersättningsmaterial.Myndighetema skall hålla regeringen underrättad om utvecklingen samt vid behovföreslå åtgärder. Uppdraget skall redovisas . Regeringenavser vidare att ta upp överläggningar med företrädare för tandvårdshuvudmännenom en avveckling av amalgamet inom bam- och ungdomstandvården fr.o.m. den 1juli 1995. Övergången till nya material ställer stora krav påtandläkama. Regeringen avser att pröva förutsättningama för att avsätta vissamedel för en särskild satsning på eftemtbildningsinsatser inom detta område. har fatt i uppdrag av regeringenatt inrätta ett biverkningsregister för dentala material. EU:s direktiv om medicintekniska produkter sominnefattar dentala material och tandtekniska arbeten har trätt i kraft den 1januari 1995. Hälso-och sjukvårdens organisation och finansiering Regeringentillkallade en parlamentarisk kommitté (HSU 2000, S1992:04) med uppdrag att dels analysera hälso- och sjukvårdens resursbehovfram , dels överväga hur hälso- och sjukvårdenbör finansieras och organiseras på den övergripande sam- Prop.1994/95:100 hällsnivän. Kommitténs överväganden skall enligt direktiven(dir. 1992:30) gmndas på en analys och värdering av i första hand tre olikafinansierings-och organisationsmodeller - en reformerad landstingsmodell, enmodell där hälso- och sjukvårdens samtliga resurser läggs hos primärvården samten modell där resursema samlas hos en eller flera försäkringsgivare. En fristående expertgmpp har i rapporten ochsjukvården - Tre modeller (SOU 1993:38) utvecklat och analyserat deangivna modellema. Regeringen kommer att besluta omtilläggsdirektiv till HSU 2000. Kommittén skall i de fortsatta övervägandena ochförslagen utgå från dagens system med landsting och kommuner som finansiäreroch tillhandahållare av hälso- och sjukvård. I kommitténs uppgifter ingår attöverväga hälso- och sjukvårdens resursbehov fram och särskihbeakta den demografiska utvecklingens betydelse för de äldres behov av hälso-och sjukvård. Den skall vidare överväga vilka åtgärder som kan vidtas för attstärka patientens ställning i hälso- och sjukvården. I HSU 2000:s uppdrag ingår vidare bl.a. attöverväga kostnadsansvaret för läkemedel m.m. i öppenvård samt systemet förläkemedelsförmånen inklusive nuvarande högkostnadsskydd för sjukvård i öppenvårdoch läkemedel. Uppdragetskall vara slutfört . Prioriteringarinom hälso- och sjukvården Vårdens svåra val (SOU 1993:93) var föremål för enmycket bred remiss i utredningens regi. Utredningen arrangerade under samma tiden rad öppna möten på olika håll i landet. Dessa riktade sig till olikapersonalkategorier samt administrativt och pohtiskt ansvariga inom vården iallmänhet. Med utgångspunkt från de synpunkter och den kunskapsom inhämtats på bl.a. detta sätt avser utredningen att i början av år 1995avge sitt slutbetänkande. Syftet med detta är art lägga gmnden för en processsom kan leda till tydligare definition av sjukvårdens roll i samhället, entydligare avgränsning av dess ansvar och övergripande principer och riktlinjerför prioriteringar. Författningsregleringav personregister inom hälso- och sjukvårdens område Regeringentillsatte en kommitté (S 1993:12) med uppdrag (dir. 1993:111) attutreda och lägga förslag till författningsreglering av personregister inomhälso- och sjukvårdens område. Kommittén, som kan redovisa sitt uppdrag ietapper, skall ha slutfört sitt arbete . (S 1994:01) har i uppdrag (Dir. 1994:2) att göra en samlad översyn avprincipema för leghimation och behörighet. Mot bakgmnd av översynen skall denlämna förslag bl.a. i frågan om leghimation och behörighetsföreskrifter förolika yrkesgmpper inom hälso-och sjukvården och näriiggande områden. Översynenkommer också att omfatta bestämmelsema i lagen (1960:409) om förbud i vissafall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdens område, den s.k.kvacksalveri-lagen. Kommittén skall särskilt beakta konsekvensema avSveriges medlemskap i , den avreglering av vissa vårdutbildningar som skettgenom högskolereformen och de ökade möjlighetema till privat verksamhet, somöppnar sig för olika yrkesgmpper inom hälso- och sjukvården. Kommitténs uppdragskall redovisas före utgången av . Förbättradtillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen mm. Regeringentillsatte en särskild utredare med uppgift (Dir. 1994:118) attutreda frågor om ytterligare former av sanktioner då fel begåtts inom hälso- ochsjukvården, fömtsättningama för interimistisk återkallelse av legitimationsamt möjlighetema att inrätta ett riks-övergripande register över hälso- ochsjukvårdspersonal med uppgifter om disciplinpåföljd och därmed sammanhängandefrågor. Utredaren skall lämna förslag till de förändringar som ansesmotiverade och utforma förslag till förfatmingsreglering. Regeringentillsatte en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan omförbud mot indirekt tobaksreklam och möjlighetema att införa ett sådant förbudmed hänsyn till bl.a. tryckfrihetsförordningen, yttrandefrihetsgmndlagen ochvammärkesrätten samt med hänsynstaganden till intemationellaåtaganden på det immaterialrättsUga området. Vidare skall utredaren utforma ev.förslag till lagreglering. Reglema måste också anpassas till de nyaförhållandena som följer av utvecklingen i samhället och anslutningfill EU. Utredningsarbetet skall vara slutfört senast en . Regeringentillsatte en parlamentarisk utredning för att göra en översynav vissa frågor kring dopning. 1 uppdraget ingår att ta del av tillgängligforskning om olika dopningsmedel och deras verkningar samt analysera ochbelysa det aktuella kunskapsläget på området. Utredningen skall kartlägga och analyseradopningsproblemets omfatt- Prop. 1994/95:100 ning och karaktär ochbelysa följdema av missbmket på kort och lång Bil. Utredningenskall vidare föreslå de förändringar i den rättsliga regleringen som den anservara motiverade. Uppdragetskall vara avslutat vid utgången av . Bemötandetav kvinnor och män inom hälso- och sjukvården