prop · GH0325 · 1994-01-01 00:00:00 — I stället är det hushållens starka inriktning på att sanera skulderna som hållit tillbaka konsumtionen. Detta har särskilt starkt präglat utvecklingen . Bruttoinvesteringarna har utvecklats svagt. Kommunerna har vidare genomfört anpassningen till de långsiktiga ekonomiska förutsättningarna snabbare än väntat. konsumtion och sysselsättning har minskat. Den svaga inhemska efterfrågan har inneburit en press nedåt på konsumentpriserna som i årsgenomsnitt nu väntas öka med 4 1/. Utsikterna för är i hög grad avhängig av tre faktorer. Styrkan och snabbheten i exportuppgången är av stor betydelse för återhämtningsprocessens förlopp. En isolerad exportexpansion ger dock bara marginella effekter på t.ex. arbetsmarknaden och saneringen av de offentliga finanserna. För att en mera markerad återhämtning av hela ekonomin skall komma till stånd krävs att hushållens tillförsikt ökar och att den privata konsumtionen därmed kommer igång. En tredje avgörande faktor är förtroendet för den ekonomiska politikens hållbarhet och därmed möjligheterna att sanera de offentliga finanserna. Därigenom skapas förutsättningar för en gynnsam utveckling på valuta- och räntemarknaderna. En successiv förstärkning av kronan kan då kombineras med fallande räntor. Utsikterna för den internationella ekonomin har försämrats något jämfört med bedömningen . Det är främst en fördjupad lågkonjunktur i och i som ligger bakom detta. Den förbättrade konkurrenskraften för svensk exportindustri medför dock att exporten väntas öka med 1994. Nettoexporten ger ett större bidrag till tillväxten än tidigare beräknat. Hushållens reala disponibla inkomster väntas öka 1994. Kraften och varaktigheten i skuldsaneringsprocessen är mycket svårbedömd. Erfarenheter från andra länder tyder på att förloppet är tämligen utdraget. Det finns dock mycket som tyder på att processen i varit snabbare, både vad gäller att bygga upp skuldnivåer men också vad gäller den takt i viken de reduceras. Diagram 10.1 anger att skulduppbyggnaden hos hushållen var kraftigare i än i flera andra länder. syns saneringen ha medfört att de relativa skuldnivåerna nu är nere på en lägre nivå än innan skulduppbyggnaden startade. har dock skuldkostnaderna varit fortsatt höga men synes även de vara på väg att minska. I genomsnitt beräknades hushållens ränteutgifter efter skatt till av den disponibla inkomsten 1991. har kostnaden fallit till och torde 1995 vara nere på , dvs. nästan en halvering. Därmed kan man räkna med att en återhämtning i konsumtionen påbörjas . Diagram 10.1 Hushållens skuldsättning Kvoten skuldstock/disponibel inkomst Källor: och . Bruttoinvesteringarna väntas 1994 minska med . Bostadsbyggandet fortsätter att minska. Industriinvesteringarna väntas däremot öka . Sammantaget innebär detta att BNP torde öka 1994. Denna uppgång är dock inte tillräcklig för att kunna förhindra att arbetslösheten fortsätter att öka och som årsmedeltal uppgå till 1994. Den svaga arbetsmarknaden bidrar till att pris- och löneökningstakten blir mycket måttlig. Den internationella konjunkturen väntas successivt förstärkas genom en mer markerad återhämtning i och som uppgången fortsätter i de . Marknadsandelsvinsterna för den svenska exporten kan dock inte väntas fortsätta i samma takt som 1993 och 1994 varför exportökningen blir lägre än 1994. Den totala exportökningen förutses dock bli så stark som . 1995 väntas den privata konsumtionen öka som de realt disponibla inkomsterna stiger bara med . Det är dock troligt att hushållen då på ett tydligt sätt upplever att återhämtningen i ekonomin tagit fart och att arbetslösheten börjat sjunka och därför i viss utsträckning minskar sitt sparande. Nedgången i bruttoinvesteringarna bör kunna brytas 1995. Ökningstakten för industriinvesteringarna bör då ytterligare stiga beroende på en fortsatt stark lönsamhet och fallande räntor i kombination med att kapacitetsrestriktioner i högre grad börjar göra sig gällande. När den inhemska efterfrågan åter börjar tillta bör också investeringarna i det övriga näringslivet återhämta sig som bostadsinvesteringarna 1995 torde ha nått sin bottennivå. De totala bruttoinvesteringarna bör således kunna öka med 1995. Totalt väntas BNP-tillväxten kunna bli 1995. Under loppet av året kommer också arbetslösheten att minska. Bytesbalansen torde 1995 uppvisa ett betydande överskott. Som andel av BNP antas överskottet uppgå till medan handelsbalansens överskott väntas bli av BNP. Trots omfattande åtgärder kommer underskottet i de offentliga finanserna att vara betydande, ca 14 1/av BNP. Sjunkande räntor minskar underskottet i statsbudgeten. En viss motverkande effekt uppstår dock genom att intäkterna till följd av lägre räntor minskar i AP-fonden. Det bör vidare observeras att 1995 är då kommunerna direkt påverkas av förändringarna i skatteunderlag. Den tidigare eftersläpningen har då upphört. Nedgången i den svenska ekonomin synes nu vara på väg att upphöra. Förbätt- ringen av konkurrenskraften och den ökande optimismen bland hushåll och företag kommer efter hand att leda till ökad real aktivitet i ekonomin. Hur snabbt denna återhämtning kommer att ske blir avgörande för vilka genomsnittliga tillväxttal som kommer att kunna avläsas. Diagram 10.2 visar att om konsumtionsuppgången tidigareläggs jämfört med vad vi nu räknar med, en tidigareläggning som i och för sig kan sägas stödjas av de uppgifter som finns om tendenser i detaljhandel, bilköp, hushållsenkäter m.m., skulle genomslaget på konsumtionstillväxten bli så kraftigt som . Det skulle innebära ett tillskott till BNP-tillväxten om . Diagram 10.2 Privat konsumtion priser, säsongrensad nivå Källor: och . Med den successivt stigande optimism som kan skönjas hos hushåll och företag kan tillväxten på nytt ta fart. Saneringen av de offentliga finanserna och de åtgärder som genomförts och kommer att genomföras i syfte att få de offentliga systemen att fungera bättre, är nödvändiga inslag för att denna återhämtning över huvudtaget skall kunna ske. Därigenom läggs också grunden för en successiv förbättring av arbetsmarknaden och en ökning av sysselsättningen. Vi kan nu skönja en sådan förbättring i förutsättningarna för den svenska ekonomin att andelen människor utanför den ordinarie arbetsmarknaden, dvs. i öppen arbetslöshet och i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, kan bringas ner till . Detta är ett mål för den ekonomiska politiken. 1992 1992 1993 1994 1995 BNP 1 436,5 -1,7 -2,8 1,9 2,9 Import 375,9 1,1 -3,1 2,7 5,5 Tillgång 1 812,4 -0,9 -2,9 2,1 3,6 Privat konsumtion 772,3 -1,9 -5,0 0,0 2,5 Offentlig konsumtion 401,0 0,3 -2,9 -1,3 -1,0 Stat 116,9 1,1 -1,5 -1,0 -1,0 Kommuner 284,1 0,1 -3,4 -1,5 -1,0 Brutto- investeringar 243,8 -11,0 -11,6 -8,6 4,4 Lager- investeringar1 -5,3 1,2 -0,4 0,4 0,4 Export 400,6 2,0 5,6 10,4 6,5 Användning 1 812,4 -0,9 -2,9 2,1 3,6 Inhemsk användning 1 411,8 -2,0 -6,1 -1,4 2,2 1 Förändring i procent av föregående års BNP. Källor: , och . 1992 1993 1994 1995 Timlön, kostnad 3,6 31/4 3,5 41/4 KPI, dec-dec 1,9 4,4 2,4 3,0 KPI, genomsnitt 2,3 4,6 2,6 2,9 Disponibel inkomst 3,1 -2,9 2,0 1,4 Sparkvot (nivå) 8,1 10,1 11,4 10,4 Industriproduktion -3 1,5 9,0 6,0 Relativ enhetsarbetskostnad-1,6 -26,3 -2,7 2,5 Arbetslöshet (nivå) 5,3 8,0 8,4 7,9 Handelsbalans (mdkr)34,5 58,9 89,2 101,2 Bytesbalans (mdkr)-29,7 0,0 46,0 66,1 Bytesbalans (% av BNP)-2,1 0,0 3,1 4,3 Källor: , och . 11 Indexering av vissa punktskatter Regeringens förslag: Skattesatserna för den allmänna energiskatten, bensinskatt- en, dieseloljeskatten, koldioxidskatten, tobaksskatten och dryckesskatten omräknas utan medverkan med hänsyn tagen till den allmänna prisutvecklingen. Skälen för regeringens förslag: Det finns två kategorier av punktskatter. I den ena kategorin tas skatten ut som en styckeskatt och i den andra som en värdeskatt. I de fall där punktskatten tas ut som en värdeskatt sker en automatisk värdesäkring av skatteuttaget. En förändring av det allmänna prisläget ger automatiskt ett realt sett oförändrat skatteuttag eftersom skatten tas ut med en viss procent av priset. I de flesta fall tas dock punktskatten ut med ett visst belopp per styck, en styckeskatt. Vid oförändrade skattesatser och viss inflation innebär detta att det reala skatteuttaget sjunker över tiden. Med en årlig inflation på kommer det reala skatteuttaget att minska med . Med en lägre inflationstakt på exempelvis kommer det reala skatteuttaget att minska med . I ett makroperspektiv innebär den bristande realvärdesäkringen att skattekvoten - skatterna uttryckta som andel av BNP - sjunker över tiden. I rådande statsfinansiella läge och de krav detta ställer på en sanering av finanserna bör punktskatteintäkterna värdesäkras. Åtgärden bör begränsas till den femårsperiod som saneringsprogrammet omfattar, dvs. I princip finns tre olika metoder att justera punktskattesatserna och därmed säkerställa det reala skatteuttaget. Den första metoden, den som används , innebär att punktskattesatserna justeras för den allmänna prisutvecklingen genom särskilda beslut. Den andra metoden är ett system där inom ramen för budgetbehandlingen kan fatta beslut om nivån på punktskatterna. Regeringen skall då i sitt förslag till beakta den allmänna prisutvecklingen. Den tredje metoden utgörs av en indexering av skattesatserna så att de utvecklas i samma takt som den allmänna prisutvecklingen. Uppräkningen skall då ske automatiskt under förutsättning att inte fattar något annat beslut. Givetvis finns möjlighet, att genom särskilt beslut i , förändra relationerna mellan de olika skatterna för att uppnå andra angelägna mål, t.ex. på miljöområdet. Av de ovan nämnda metoderna är den tredje att föredra med utgångspunkt i dagens situation. Genom att koppla nivån på punktskattesatserna till den allmänna prisutvecklingen skapas en ordning där det reala skatteuttaget säkerställs. Därmed skapas också en större säkerhet om statens intäkter från punktskatteområdet . Detta bidrar till att öka trovärdigheten av det fastlagda saneringsprogrammet. Det teoretiskt mest korrekta är att skattesatserna för t.ex. 1994 justeras upp med inflationen . Det uppstår dock ett praktiskt problem eftersom inflationstakten inte är känd i förväg. Prognososäkerheten gör det dock olämpligt att använda den metoden. Det mest praktiska är därför att indexera punktskattesatserna med eftersläpning. En indexering av punktskattesatserna kan i teknisk mening jämföras med gällande indexering av inkomstskatteskalan genom justering av grundavdrag och skiktgräns för statlig inkomstskatt där hänsyn tas till historisk inflation. Detta sker i syfte att hindra att det reala skatteuttaget förändras över tiden. I analogi med vad som gäller för inkomstskatten bör därför punktskatterna indexeras med hänsyn till den allmänna prisutvecklingen . Den allmänna prisutvecklingen bör i likhet med vad som gäller beträffande inkomstskatten mätas genom förändringarna av konsumentprisindex (KPI). Ett argument för att inte knyta indexeringen till KPI-utvecklingen är att en förändring av punktskatterna i sin tur återverkar på KPI. För att undvika spridningseffekter borde punktskattesatserna i princip i stället indexeras med prisutvecklingen rensat för den del som beror på förändringar av de punktskatter som är indexerade. En höjning av skattesatserna för nedan uppräknade punktskatter ger ett höjt KPI med . Den långsiktiga spridningseffekten kan uppskattas till . Mot bakgrund av att indexeringen är begränsad till och att spridningseffekten är liten bör av praktiska skäl indexeringen ändå kopplas till KPI-förändringen. Indexeringen på punktskatteområdet bör omfatta den allmänna energiskatten, bensinskatten, dieseloljeskatten, koldioxidskatten, tobaksskatten och dryckesskatten. Indexeringen bör följa samma regelsystem i samtliga nu aktuella fall. För att nya skattesatser skall kunna gälla från kalenderårets början måste jämförelseperioden avslutas innan årsskiftet. Av praktiska skäl är konsumentprisindex för oktober månad det index som senast kan beaktas. Innevarande års skatt bör i likhet med vad som gäller för inkomstskatten för nästkommande kalenderår justeras med KPI oktober året innan till oktober innevarande år. Den matematiska beräkningen bör göras av regeringen och fastställas i en särskild förordning som regeringen utfärdar före november månads utgång. De framräknade skattebeloppen bör avrundas efter samma grunder som gäller för fastställandet av nu utgående skatter. beloppen nu i respektive skatteförfattning i hela kronor, ören eller tiondels ören skall avrundning göras på detta sätt även fortsättningsvis. Realvärdesäkringen av nu aktuella punktskatter bör genomföras . Av praktiska skäl är det lämpligt att på förslag av regeringen fastställer skattebeloppen för . Detta innebär att den "automatiska" uppräkningen, dvs. utan nytt beslut av , första gången görs för skatteuttaget . Inflationen fram kan inte exakt anges nu utan får uppskattas. Vissa punktskatter har också höjts . I vårt förslag har nuvarande skattesatser uppräknats utom dieseloljeskatten, eftersom denna skatt införts först . För viss införsel av tobaksvaror, öl, vin och spritdrycker tas en schablontull ut som ersätter vanlig tull, mervärdeskatt och punktskatt. Vid skatteändringar brukar även schablontullarna justeras. Vi återkommer till hur schablontullarna bör hanteras vid en indexering av punktskatterna. Det i saneringsprogrammet beräknade tillskottet från punktskatterna är ca . Det innebär ett krav på en årlig genomsnittlig inkomstförstärkning från området på ca . Införandet av indexerade punktskattesatser fr.o.m kan medföra en betydande effekt för den konsoliderade offentliga sektorn. I tabellen nedan redovisas de finansiella effekterna budgetårsvis. Här har endast hänsyn tagits till effekten av förändringarna för . Tabell 11.1 Budgeteffekter av de höjda punktskattesatserna fr.o.m. (miljarder kronor). Budgetårseffekter för statsbudgeten och varaktig effekt konsoliderad offentlig sektor Varaktig budgetåret budgetåret nettobudget 1993/94 1994/95 effekt Allmän energiskatt på elkraft +0,17 +0,10 +0,25 Allmän energiskatt på bränslen +0,09 +0,05 +0,12 Koldioxidskatt på bränslen +0,19 +0,12 +0,28 Dieseloljeskatt +0,00 +0,00 +0,00 Bensinskatt +0,65 +0,35 +0,82 Koldioxidskatt på bensin +0,15 +0,08 +0,19 Tobakskatt +0,29 +0,1 +0,34 Alkoholskatt +0,48 +0,24 +0,56 Totalt +2,02 +1,09 +2,56 De fr.o.m. höjda punktskattesatserna beräknas för /94 ge en förstärkning av statsbudgeten på och för /95 kan effekten beräknas till . Nettobudgeteffekten kan beräknas till . till 1998 beräknas indexeringen av punktskattesatserna ge en årlig nettobudgeteffekt på ca beräknat penningvärde vid nu aktuell inflationsprognos. Föreliggande bilaga har utarbetats inom finansdepartements ekonomiska avdelning. Den innehåller en bedömning av den internationella och den svenska ekonomins utveckling och bygger i tillämpliga delar på . Ansvarig för bilagan är departementsrådet . Den svenska ekonomin tycks nu ha passerat sitt bottenläge. Nedgången i BNP för var emellertid enligt nationalräkenskaperna så kraftig som , jämfört med . Säsongrensat väntas en viss återhämtning av BNP av 1993, varför minskningen för helåret stannar vid ca. förutses den kraftiga exportexpansionen medföra att BNP ökar med . , när också den inhemska efterfrågan väntas återhämta sig något, bör BNP-tillväxten kunna uppgå till . De speciella utvecklingstendenser som präglade beskrivningen av den svenska ekonomin i den reviderade nationalbudgeten har ytterligare förstärkts. Den gynnsamma konkurrenssituationen är ännu mera påtaglig genom att kronkursen har fortsatt att sjunka samt att produktivitetsutvecklingen i industrin förstärkts. Utsikterna för exporten och den konkurrensutsatta sektorn är därför mycket goda. har försvagningen av den inhemska marknaden accentuerats. Fallet i den inhemska efterfrågan väntas på helårsbasis bli 1993. Den privata konsumtionen förutses minska , främst till följd av utvecklingen under första halv-året. Den svaga situationen på hemmamarknaden medför en kraftig ned-dragning av investeringarna inom de skyddade sektorerna i ekonomin, vilket bidrar till att de totala bruttoinvesteringarna minskar . Till detta kommer också en oväntat stor nedgång av den kommunala konsumtionen. Utvecklingen av sysselsättning och konsumtion i kommunerna tyder på att anpassningen till de långsiktiga ekonomiska förutsättningarna går snabbare än väntat. Den svaga inhemska efterfrågan har inneburit en press nedåt på inflationen. Sänkta vinstmarginaler inom bl. a. handeln har medfört att importprisökningarna endast fått ett begränsat genomslag i konsumentledet. Konsumentprisindex väntas stiga med ca. 4 1/. Den underliggande in- flationen, dvs. KPI korrigerat för ändrade indirekta skatter och subventioner samt för deprecieringens effekter, ökar med . Obalanserna i det finansiella sparandet är stora. Den privata sektorns konsumtions- och investeringsbeteende har i hög grad styrts av de sänkta tillgångspriserna och därav följande skuldkonsolideringsbehov. Denna skuldanpassning tar sig uttryck i ett högre finansiellt sparande i såväl hushålls- som företagssektorn. har den offentliga sektorns sparande ytterligare försvagats, till stor del som en följd av det höga sparandet i den privata sektorn. Också obalansen på arbetsmarknaden är stor. Den öppna arbetslösheten väntas i genomsnitt uppgå till ca. av arbetskraften medan de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna be-räknas omfatta ca. Utsikterna för de kommande årens utveckling av den svenska ekonomin är i hög grad avhängig av tre faktorer. Styrkan och snabbheten i export-uppgången är central för återhämtningsprocessens förlopp. En eventuellt isolerad exportexpansion får dock bara begränsade effekter på t.ex. arbetsmarknaden och saneringen av de offentliga finanserna. För att en mera markerad återhämtning av hela ekonomin ska komma till stånd krävs att hushållens tillförsikt ökar och att den privata konsumtionen därmed börjar växa. En tredje avgörande faktor är att för-troendet för den ekonomiska politikens hållbarhet och därmed möjligheterna att förbättra de offentliga finanserna kan upprätthållas och förstärkas. Därigenom skapas möjligheter för en gynnsam utveckling på valuta- och räntemarknaderna. En successiv förstärkning av kronan kan då kombineras med fallande räntor. Den internationella ekonomin kännetecknas av att de dominerande befinner sig i helt olika faser av konjunkturcykeln. Åter-hämtningen i de fortsätter som nedgången i de kontinentaleuropeiska länderna samt i har tilltagit. Den internationella konjunkturen har försvagats , men väntas successivt för-stärkas . En viss återhämtning sker då i och som uppgången fortsätter i de . BNP-tillväxten i antas nu bli 3/1993, för att sedan gradvis öka till 1994 och 2 3/1995. I de förutsättningar som ligger till grund för prognosen över den svenska ekonomin antas att en viss appreciering av kronan sker . Detta motiveras av att kronan sett från realekonomiska utgångspunkter måste betraktas som undervärderad. Vidare förutsätts en viss ytterligare nedgång i den europeiska räntenivån, fram-för allt på den korta sidan. Det är rimligt att förutsätta att de svenska räntorna kan följa med denna utveckling och att räntemarginalen mot om-världen dessutom kan krympa något. Således grundas prognosen för ekonomins utveckling på antagandet att de svenska räntorna faller något. 1992 1993 1994 1995 BNP-tillväxt i 1,6 0,8 2,1 2,8 Konsumentprisökning i 3,0 2,7 3,0 3,5 Råoljepris (dollar per fat)19,3 18,0 18,75 20,0 Dollarkurs (i kr.) 5,82 7,73 8,02 8,02 Ecu-index1 101,7 123,0 122,5 117,5 Tysk ränta 5-års statsobl. 8,0 6,0 5,25 5,25 Svensk ränta 4-års statsobl.10,4 7,5 6,5 6,25 Svensk ränta 6-månaders ssvx12,6 8,0 6,0 5,5 1 ECU-index antas vara 125 , 120 samt 115 . Källor: och . Det svaga arbetsmarknadsläget kommer sannolikt att hålla tillbaka löneökningarna . Den höga lönsamheten inom den kon-kurrensutsatta sektorn medför dock att lönerna där ökar något mer än i den övriga ekonomin. Den relativt låga löneökningstakten i kombination med en svag inhemsk efterfrågan gör att också konsumentpriserna ökar långsamt. KPI väntas som årsgenomsnitt stiga 1994 och 1995. Den underliggande inflationen beräknas dock endast uppgå till . Den mycket gynnsamma konkurrenssituationen för svensk industri torde möjliggöra en kraftig exportexpansion trots det relativt svaga efterfrågeläget inom OECD-området. Erfarenheter tyder, i och för sig, på att det kan vara svårare att vinna marknadsandelar på en stagnerande marknad. Relativprissänkningarna är dock nu så kraftiga att avsevärda marknadsandelsvinster på OECD-området trots detta kan förutses. Därtill kommer att exporten till nya industriländer, främst i , ökat kraftigt och att denna utveckling kan väntas fortsätta. Den totala exportvolymen förutses därför öka med ca. 5 1/och med ca. kan andelsvinsterna inte väntas fortsätta i samma takt som 1993 och 1994. Emellertid förväntas marknadstillväxten tillta detta år varför en fortsatt exportexpansion på ca. bedöms som realistisk. I takt med att den inhemska efterfrågan stabiliseras, och i viss mån återhämtar sig, kommer också importen att öka. Importuppgången bör dock begränsas av att de hemmamarknadsföretag som konkurrerar med importen också blivit mera konkurrenskraftiga. Även det låga kapacitetsutnyttjandet i bör bidra till att importökningen begränsas. 1992 1992 1993 1994 1995 BNP 1 436,5 -1,7 -2,8 1,9 2,9 Import 375,9 1,1 -3,1 2,7 5,5 Tillgång 1 812,4 -0,9 -2,9 2,1 3,6 Privat konsumtion772,3 -1,9 -5,0 0,0 2,5 Offentlig konsumtion 401,0 0,3 -2,8 -1,3 -1,0 Stat 116,9 1,1 -1,5 -1,0 -1,0 Kommuner 284,1 0,1 -3,4 -1,5 -1,0 Brutto- investeringar 243,8 -11,0 -11,6 -8,6 4,4 Lager- investeringar1 -5,3 1,2 -0,4 0,4 0,4 Export 400,6 2,0 5,6 10,4 6,5 Användning 1 812,4 -0,9 -2,9 2,1 3,6 Inhemsk användning 1 411,8 -2,0 -6,1 -1,4 2,2 1 Förändring i procent av föregående års BNP. Källor: , och . Hushållens reala inkomster väntas öka med såväl 1994 som 1995. Det är endast för som hushållssektorn totalt sett fått vidkännas fallande köpkraft. I övrigt har inkomstutvecklingen varit stark , trots den avsevärda nedgången i ekonomin. Den stora konsumtionsminskning som skett är således inte föranledd av lägre inkomster. Sambandet mellan förändringar i disponibel inkomst och konsumtion är svagt. Kraften och varaktigheten i den pågående anpassningsprocessen avseende tillgångspriser och skulder är mycket svårbedömd. Erfarenheter från andra länder visar att motsvarande förlopp varit tämligen utdragna. Det finns emellertid mycket som tyder på att processen i är intensivare och därmed kan bli kortare än i omvärlden. förutses att den privata konsumtionen som årsgenomsnitt förblir oförändrad, medan en tillväxt på ca. Det är då troligt att hushållen på ett tydligt sätt upplever att återhämtningen i ekonomin tagit fart och att situationen på arbetsmarknaden börjat ljusna och därför i viss utsträckning minskar sitt sparande. Hushållens sparkvot väntas dock ligga även 1995. Den kommunala anpassningen av konsumtion och sysselsättning till de nya ekonomiska ramarna väntas fortsätta . Den kommunala konsumtionen bedöms således komma att fortsätta att minska, om än i långsammare takt än . minskar också den statliga konsumtionen. Bruttoinvesteringarna förutses minska med . Detta beror främst på ett mycket dramatiskt fall i bostadsbyggandet, som i det närmaste halveras jämfört med nivå. Industriinvesteringarna beräknas däremot öka . Ökningstakten bör stiga ytterligare 1995, beroende på en fortsatt stark lönsamhet och fallande räntor i kombination med att kapacitetsrestriktio- ner då i högre grad börjar göra sig gällande. När den inhemska efterfrågan åter tilltar bör också inves-teringarna i det övriga näringslivet återhämta sig som bostads-investeringarna 1995 torde ha nått sin bottennivå. De totala bruttoinves-teringarna bedöms därmed kunna öka med 1995. Takten i lageravvecklingen avtar successivt .