prop · GH03162 · 1994-01-01 00:00:00 — Syftet med gränsändringen skall vara att åstadkomma en mer ändamålsenlig leveransverksamhet. Ett tänkbart fall då en sådan ändring kan behöva göras är när gränserna för en nätkoncession för område ändrats. I ett sådant fall kan det för en ändamålsenlig leverans vara nödvändigt att leveransområdet justeras i motsvarande mån. 9 Innehavare av leveranskoncession är skyldig att leverera ström för normala förbrukningsändamål åt var och en inom leveransområdet om inte annat följer av andra stycket. Inom ett område där fjärrvärme eller naturgas distribueras eller avses bli distribuerad föreligger inte skyldighet att leverera ström för värmeförsörjning av en byggnad, om strömmen är avsedd för värmeförsörjning på något annat sätt än med värmepump. Detsamma gäller om strömmen är avsedd för värmepump men värmepumpar, enligt riktlinjer som kommunfullmäktige har beslutat, inte bör förekomma inom området. Trots detta finns dock skyldighet att leverera ström, om värmeförsörjningen av byggnaden med större fördel kan tillgodoses med elenergi än med det för området gemensamma systemet. Har ström till värmepump börjat tillhandahållas innan fullmäktige fattade sitt beslut gäller skyldighet att leverera så länge värmepumpen är i bruk. Leveransskyldighet föreligger inte heller gentemot sådana elkonsumenter som avses i 12 . Innehavare av leveranskoncession är skyldig att, om det inte finns särskilda skäl till undantag, köpa ström från elproduktionsanläggning som är belägen inom leveransområdet och kan leverera en effekt om högst . Frågor om koncessionshavarens skyldigheter enligt denna paragraf prövas av den myndighet regeringen bestämmer. I denna paragraf, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, behandlas de leverans- och inköpsskyldigheter som åvilar innehavaren av en leveranskoncession. De motsvarar i stort sett de skyldigheter som åvilar innehavaren av en områdeskoncession. I första stycket anges den grundläggande skyldigheten, nämligen att leverera ström för normala förbrukningsändamål till alla elkunder inom leveransområdet. Skyldigheten omfattar bara tillhandahållandet av strömmen. Det är nätägaren som enligt ellagen har en skyldighet att mot skälig ersättning upplåta nätet för transitering av denna ström. Eftersom bara en leveranskoncession får meddelas i varje leveransområde motsvaras koncessionshavarens leveransskyldighet också av en ensamrätt att leverera till de kunder som omfattas av leveransskyldigheten inom området. Leveransskyldigheten är inte oinskränkt utan gäller för normala förbrukningsändamål. Innebörden av begreppet normala förbrukningsändamål måste bedömas olika för skilda förbrukarkategorier. Det i andra stycket intagna undantaget från leveransskyldigheten avser leverans av ström för värmeförsörjning av en byggnad inom ett område där fjärrvärme eller naturgas distribueras eller avses bli distribuerad. Detta stadgande motsvarar nuvarande undantag i 2 4 mom. andra stycket ellagen. Som framgår av 12 första stycket innebär det att en kund i ett fjärrvärmeområde numera kan få leverans av ström för sin värmeförsörjning genom att köpa ström från någon annan strömleverantör om innehavaren av leveranskoncessionen inte vill leverera ström för uppvärmningsändamål. Konkurrensen mellan el och fjärrvärme ökar således fastän undantagsbestämmelsen finns kvar. I tredje stycket anges ytterligare ett viktigt undantag från leverans- skyldigheten. Det utgörs av sådana elkonsumenter som nämns i 12 . Enligt denna paragraf har en elkonsument rätt att, efter viss uppsägningstid, köpa ström från annan än innehavaren av leveranskoncessionen. Gentemot sådana elkonsumenter föreligger naturligtvis ingen leveransskyldighet. Den i fjärde stycket angivna skyldigheten för innehavare av leveranskoncession att köpa ström från elproduktionsanläggningar inom leveransområdet som kan leverera en effekt om högst motsvarar vad som gäller för innehavare av områdeskoncession enligt 2 4 mom. tredje stycket ellagen. Skyldigheten att köpa ström skall inte gälla om det finns särskilda skäl till undantag. Avsikten är att denna undantagsbestämmelse skall tillämpas restriktivt. Om inköp av ström från en lokal produktionsanläggning skulle innebära att leveranserna hindras eller allvarligt försvåras eller om det i något sällsynt fall skulle visa sig att innehavaren av leveranskoncessionen inte har så stor försäljningsvolym att denne kan avsätta den kraft som produceras från sådana elproduktionsanläggningar inom området får särskilda skäl anses föreligga. I femte stycket anges att den myndighet regeringen bestämmer prövar frågor om koncessionshavarens skyldigheter enligt denna paragraf. De frågor det främst gäller är skyldigheten att leverera ström till kunder inom leveransområdet samt skyldigheten att köpa ström från elproduktions- anläggningar inom leveransområdet som kan leverera en effekt om högst . I praktiken kommer en sådan prövning att gå ut på att fastställa var gränsen för leveransskyldigheten respektive inköpsskyldigheten går. 10 Om det behövs för att uppnå en skälig prissättning är innehavare av leveranskoncession skyldig att underkasta sig reglering av priset på levererad eller inköpt ström på begäran av 1. den inom leveransområdet som köper eller vill köpa sin ström av koncessionshavaren, 2. den som levererar eller vill leverera ström till koncessionshavaren från sådan elproduktionsanläggning som anges i 9 fjärde stycket. Frågor om prisreglering prövas av den myndighet regeringen bestämmer. Myndigheten får förelägga parterna att lägga fram den utredning som behövs. Sådant föreläggande får förenas med vite. Framställning om ändring i eller upphävande av beslutad prisreglering får göras också av innehavaren av leveranskoncessionen. Avtal, som strider mot beslut om prisreglering, är utan verkan. Denna paragraf, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har sin motsvarighet i den nuvarande lydelsen av 2 7 mom. ellagen. En stor skillnad är dock att prisregleringen enligt denna paragraf endast avser skäligheten av priset för leverans eller inköp av ström medan prisreglering enligt den nuvarande lydelsen av 2 7 mom. ellagen även avser pris och övriga villkor som rör överföring av ström. Av den föreslagna lydelsen av 2 4 och 7 mom. ellagen framgår att den som är missnöjd med villkor för anslutning till ett nät eller för överföring av ström alltid har möjlighet att få skäligheten av sådana villkor prövad av en särskild myndighet (nätmyndig- heten). Den prövningen gäller gentemot innehavaren av nätkoncession. Skälighetsbedömningen av priset på ström till elkonsumenten får ske utifrån en helhetsbedömning i det enskilda fallet. För hushållskunder och andra mindre kunder förutsätts att innehavare av leveranskoncession tar fram någon form av tariff. Vid skälighetsbedömningen bör, i den mån tillgång härtill finns, jämförelse ske med priser inom andra koncessionsområden. En utgångspunkt bör vidare vara det pris för vilket strömmen har köpts eller hade kunnat köpas för vid tillfället för kontraktstecknandet. Ett annat alternativ kan vara vad det kostat att producera strömmen. Därutöver tillkommer ett rimligt påslag för övriga kostnader som koncessionshavaren har i sin verksamhet ävensom ett skäligt vinstpåslag. Skälighetsbedömningen vad gäller priset för inköpt ström från små elproduktionsanläggningar bör baseras på koncessionshavarens genomsnittliga försäljningsintäkter per kWh över året minskat med avdrag för skäliga administrationskostnader m.m. samt skälig vinstmarginal (se närmare avsnitt 7.3). En reglering av priset på ström levererad från eller inköpt av innehavare av leveranskoncession skall ske endast på begäran, dvs. myndigheten skall inte agera på eget intiativ. De som har rätt att göra en sådan begäran är de inom leveransområdet som köper eller vill köpa ström från koncessionshavaren samt de som till koncessionshavaren levererar eller vill leverera ström från sådan elproduktionsanläggning som anges i 9 fjärde stycket. I andra stycket anges att frågor om prisreglering skall prövas av den myndighet regeringen bestämmer. Där finns också bestämmelser om att myndigheten har rätt att förelägga parterna att inkomma med nödvändig utredning. I de flesta fall torde det röra sig om utredningsmaterial från koncessionshavaren. Eftersom denne har en mycket stark ställning i förhållande till konsumenten och dessutom ofta ett motstående intresse är det av stor vikt att myndigheten har möjlighet att utfärda föreläggande för att få in ett så bra beslutsunderlag som möjligt. Ett sådant föreläggande bör därför mot tredskande part kunna förenas med ett vite. I tredje stycket finns en bestämmelse om att också koncessionshavaren kan begära att ett beslut om prisreglering ändras eller upphävs. Detta kan bli aktuellt främst när förhållandena har ändrats så att det framstår som angeläget att ändra en beslutad prisreglering. Prövning av en sådan framställning får ske på samma sätt som en framställning om prisreglering enligt första stycket. På grund av den starka ställning en innehavare av leveranskoncession har i förhållande till prövningsberättigad konsument eller producent måste en prisreglering uppenbarligen kunna tillämpas även i de fall en prisöverenskommelse redan finns mellan parterna. Till klargörande av detta har i fjärde stycket tagits in en bestämmelse om att avtal som strider mot beslut om prisreglering är utan verkan. 11 Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att en koncessionshavare fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. Vid utövandet av tillsynen enligt första stycket får myndigheten meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter som omfattas av tillsynen. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. I första stycket anges att regeringen utser den myndighet som skall utöva tillsynen över att en koncessionshavare iakttar de skyldigheter som följer av lagen. Den viktigaste bestämmelsen är därvid att koncessionshavaren iakttar de skyldigheter som anges i 9 . Om ett beslut om prisreglering enligt 10 har meddelats omfattar tillsynen också efterlevnaden av det beslutet. I övrigt ingår det inte i tillsynen att övervaka koncessionshavarens prissättning eftersom frågor om prisreglering endast prövas på begäran av part. I andra stycket finns en bestämmelse som ger myndigheten möjlighet att förelägga koncessionshavaren att fullgöra de skyldigheter som omfattas av tillsynen. Ett sådant föreläggande kan förenas med vite. Däremot föreslås ingen möjlighet till återkallelse av leveranskoncession. Detta på grund av den relativt korta koncessionstiden. 12 Annan än innehavare av leveranskoncession får inom leveransområdet leverera ström dels för ändamål som inte omfattas av leveransskyldigheten enligt 9 första och andra styckena, dels till elkonsumenter som skriftligen gjort anmälan om det till koncessionshavaren innan leveransen påbörjas. Elkonsument som med koncessionshavaren har ett avtal om leverans av ström med reglerad uppsägningstid eller som är tidsbestämt får dock inte köpa ström av annan än koncessionshavaren förrän avtalet har upphört att gälla. I sådana fall krävs ingen anmälan enligt första stycket. Elkonsument inom leveransområdet som köper ström från annan än innehavaren av leveranskoncession men som i stället vill köpa ström från denne skall ha rätt till det om elkonsumenten gjort anmälan om detta till koncessionshavaren minst en månad innan leveransen skall påbörjas. I denna paragraf, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, regleras bl.a. rätten för andra än innehavaren av leveranskoncession att leverera ström till kunder inom leveransområdet. Den stora skillnaden för en elkonsument mellan att köpa sin ström från innehavaren av leveranskoncessionen och en annan elleverantör blir kravet på mätning av den förbrukade strömmen. Denna fråga har behandlats i specialmotiveringen till 2 4 mom. ellagen. Regeringen kommer att utfärda föreskrifter om mätning. Ansvaret för mätningen kommer att åvila nätägaren, som därför kommer att installera en mätare i elkundernas uttagspunkt. Elkunden kommer att få ersätta nätägaren för kostnaden för mätaren och mätningen såsom en del av nätverksamheten. För de kunder som köper sin ström av innehavaren av leveranskoncession kommer det, enligt de föreskrifter regeringen avser att utfärda, att räcka med en mer schablonartad mätning och därmed en tämligen billig mätare. Den elkund som väljer att köpa sin ström av någon annan än innehavaren av leveranskoncessionen kommer däremot att omfattas av huvudregeln om mätning, dvs. mätning med ganska stor noggrannhet över tiden. Denna noggranna mätning kommer att kräva en betydligt mer avancerad mätare som därmed också är avsevärt dyrare. Den elkund som sålunda byter leverantör får därmed finna sig i att nätägaren installerar en avancerad och därmed dyrbar mätare i hans uttags- punkt och kunden blir också tvungen att ersätta nätägaren för detta. Av första stycket framgår till en början att vem som helst får leverera ström för andra ändamål än de som omfattas av leveransskyldigheten enligt 9 första och andra styckena. Denna skyldighet omfattar bara normala förbrukningsändamål. Om en elkonsument vill ha ström för något annat ändamål får han köpa den från vem han vill. Det måste då vara klarlagt att hans köp av ström faller utanför ramen för normala förbrukningsändamål. Detta sker antingen genom att innehavaren av leveranskoncessionen medger att det planerade köpet inte omfattas av hans leveransskyldighet eller att frågan har avgjorts enligt 9 sista stycket. Des- sutom omfattar inte leveransskyldigheten, under de förutsättningar som anges i 9 andra stycket, ström för uppvärmningsändamål. De elkonsumenter som berörs av denna bestämmelse får sin värmeförsörjning vad gäller byggnader via fjärrvärme eller naturgas. De kommer i fortsättningen att kunna välja ström för sin värmeförsörjning och därvid fritt välja elleverantör. Dessutom föreskrivs i första stycket om möjlighet för elkonsumenter som omfattas av leveransskyldigheten att byta elleverantör. För sådant byte krävs att elkonsumenten gör anmälan om detta till innehavaren av leveranskoncessionen i förväg. Skälet till detta är att koncessionshavaren måste få rimlig tid att anpassa sin verksamhet till ändrade förhållanden. I de allra flesta fall kommer den nuvarande innehavaren av områdeskoncession att bli den som får den nya leveranskoncessionen. I många fall har elkonsumenter leveransavtal med den nuvarande innehavaren av områdeskoncessionen. Dessa avtal blir inte ogiltiga i och med övergången till ett system med leveranskoncession. Därför föreskrivs i andra stycket att konsumenter med sådana avtal, som är tidsbegränsade eller har reglerad uppsägningstid, inte får byta elleverantör förrän avtalet har upphört att gälla. I sådana fall behövs ingen uppsägning utan koncessionshavaren får anses känna till att avtalet håller på att löpa ut. Om ett sådant avtal däremot saknar bestämmelse om giltighetstid eller uppsägning och alltså gäller tills vidare måste dock elkonsumenten ha möjlighet att byta leverantör. För en sådan elkonsument gäller därför huvud- regeln om sex månaders uppsägningstid. I tredje stycket behandlas vad som skall gälla för elkonsument som vill återgå till att få sina leveranser från koncessionshavaren. Konsumenten skall ha rätt till detta efter det att han gjort anmälan till koncessionshavaren. Detta innebär således att koncessionshavarens leveransskyldighet enligt 9 inträffar efter en sådan anmälan. Vidare innebär det att konsumenten återigen får rätt att få skäligheten i priset prövad i enlighet med vad som anges i 10 . 13 Beslut enligt 9-11 får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Paragrafen behandlar överklagande till domstol. De beslut som kan överklagas är beslut som rör leverans- och inköpsskyldighet av ström enligt 9 , beslut om prisreglering enligt 10 samt sådana förelägganden som meddelas med stöd av 11 . Sådana beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol, vilket innebär att överklagandet skall prövas av länsrätt i första instans. Denna lag träder i kraft . Ges leveranskoncession i samband med ikraftträdandet till någon annan än den som vid utgången av 1994, med stöd av områdeskoncession enligt 2 4 mom. lagen (1902:71 s.1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar i dess lydelse före , bedriver distributionsverksamhet inom leveransområdet (områdeskoncessionshavaren) eller den som till honom står i förhållande som anges i 3 gäller följande. a) Den som får leveranskoncession inom området har skyldighet att leverera ström i enlighet med vad som anges i 9 . b) Leveransskyldigheten enligt a) omfattar dock inte elkonsumenter inom området som vid ikraftträdandet har tidsbestämda avtal eller avtal med reglerad uppsägningstid med den tidigare innehavaren av områdeskoncession inom området. c) Det under b) angivna undantaget från leveransskyldigheten gäller till utgången av . Avtal som avses under b) blir ogiltigt vid utgången av . d) Annat avtal mellan elkonsument och tidigare innehavare av områdeskoncession än som avses under b) blir ogiltigt vid ikraftträdandet av denna lag. Vid tillämpningen av 2 skall med områdeskoncessionshavaren likställas a) personer som denne direkt eller indirekt har ett bestämmande inflytande över, b) personer som direkt eller indirekt har ett bestämmande inflytande över områdeskoncessionhavaren och c) personer som någon med sådant inflytande som avses i b) direkt eller indirekt har ett bestämmande inflytande över. Sådan skriftlig anmälan som anges i 12 första stycket får göras först vid ikraftträdandet av denna lag. Övergångsbestämmelserna har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Under punkt 1 anges dagen för lagens ikraftträdande. Under punkt 2 behandlas vad som skall gälla om leveranskoncession beviljas någon helt annan än den som före lagens ikraftträdande ombesörjde leveranserna inom området. Som angetts under motiveringen till 7 skall leveranskoncession beviljas den som från allmän synpunkt är mest lämplig att leverera ström inom leveransområdet samt att detta inledningsvis allmänt sett torde vara den som haft ansvaret härför, dvs. innehavaren av områdeskoncession. Det sistnämnda förutsätter dock att denne har skilt ut produktion av och handel med el från nätverksamhet, eftersom det i 1 uppställs krav på att en juridisk person som bedriver produktion av och handel med el inte får bedriva nätverksamhet. Detta torde innebära att leveranskoncession beviljas antingen den nuvarande innehavaren av områdeskoncessionen eller någon som ingår i samma koncern som områdeskoncessionshavaren. Följden i dessa typer av fall blir alltså att nätkoncessionen för område och leveranskoncessionen ligger i samma koncern. Den under denna punkt upptagna övergångsbestämmelsen är alltså inte till- ämplig när leveranskoncession beviljas antingen områdeskoncessionshavaren eller någon som enligt punkt 3 ingår i samma koncern som områdeskoncessionshavaren. De under punkt 3 angivna fallen är då leveranskoncession beviljas ett dotterbolag, ett moderbolag resp. ett systerbolag till områdeskoncessionshavaren. Bestämmelsen i punkt 2 är avsedd att tillämpas när leveranskoncession beviljas någon helt annan, t.ex. en producent eller någon som tidigare skött leveranser inom ett helt annat område. För sådana fall krävs vissa särskilda bestämmelser av övergångskaraktär i huvudsak för att skydda konsumenterna inom området. Under a uppställs huvudregeln för sådana fall, nämligen att leveransskyldighet föreligger för den som har leveranskoncessionen. Flertalet abonnenter inom ett område har inget särskilt avtal med innehavaren av områdeskoncessionen. Detta har ju inte varit nödvändigt eftersom leveransskyldigheten varit reglerad i lag och kunden inte har kunnat köpa ström från någon annan leverantör samt priset varit fastställt i en allmänt till- gänglig tariff. Det förekommer dock att elkonsumenter har avtal med koncessionshavaren. För konsumenter inom området som saknar avtal eller har avtal som gäller tills vidare och saknar bestämmelser om viss uppsägningstid med den tidigare innehavaren av områdeskoncessionen inom området innebär bestämmelsen under a att de vid lagens ikraftträdande blir omfattade av leveransskyldigheten för den nye innehavaren av leveranskoncessionen. I de fall konsumenten har ett avtal med den tidigare innehavaren av områdeskoncession blir avtalet ogiltigt enligt föreskriften under d. Konsumenternas kundrelation till den tidigare leverans- skyldige inom området upphör alltså. Om en sådan konsument vill få leverans av ström från någon annan än den nye koncessionshavaren måste han iaktta de särskilda bestämmelser som gäller för detta. Under b föreskrivs om undantag från leveransskyldigheten beträffande sådana kunder som har tidsbestämda avtal eller avtal med reglerad uppsägningstid med den tidigare innehavaren av områdeskoncession inom området. Sådana avtal upphör alltså inte att gälla vid ikraftträdandet. Detta undantag är nödvändigt eftersom den tidigare leveransskyldige annars skulle riskera att mista hela sitt kundunderlag. Det är i huvudsak stora kunder som har den här typen av avtal och som i de flesta fall har sådan mätare som krävs vid leverans av ström från annan än innehavaren av leveranskoncessionen. Det finns dock kunder inom denna kundkategori som inte har den typ av mätare som kommer att krävas på den nya elmarknaden. Som har nämnts tidigare kommer regeringen att utfärda föreskrifter om mätning och mätare, varvid kravet på mätning och därmed också mätare kommer att sättas lägre för elkonsumenter som köper sin ström av innehavaren av leveranskoncession. Samma lägre krav kommer därvid också att stipuleras för nu aktuell kundkategori.Under c anges att undantaget från leveransskyldighet enligt b bara gäller till utgången av 1996. De avtal inom denna kundkategori som då är i kraft blir då ogiltiga. För en sådan elkonsument innebär detta att han i fortsättningen får sin ström från innehavaren av leveranskoncessionen. Om han i stället vill fortsätta att köpa sin ström från sin tidigare leverantör eller eventuellt någon helt annan leverantör måste han, enligt 12 första stycket, göra anmälan om detta i förväg, dvs. Han kommer då inte längre att omfattas av de lägre kraven på mätning utan han tvingas då, liksom andra elkonsumenter som inte köper sin ström från innehavaren av leveranskoncession, acceptera de strängare kraven på mätning. För det fall avtalen ifråga rent civilrättsligt upphör att gälla före utgången av 1996 blir den som har leveranskoncessionen skyldig att leverera ström till en sådan konsument om denne gjort anmälan om detta minst en månad i förväg i enlighet med vad som anges i 12 tredje stycket. Enligt punkt 4 får en anmälan enligt 12 första stycket inte göras före lagens ikraftträdande. Om anmälan trots detta ändå görs före ikraftträdandet börjar sexmånadersfristen inte löpa förrän vid lagens ikraftträdande. Detta innebär att den tidigaste dag som en sådan konsument kan köpa sin ström från annan än innehavaren av leveranskoncessionen blir . 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:277) om vissa bulvanförhållanden Ändringen i 1 lagen (1985:277) om bulvanförhållanden är föranledd av att lagen (1976:240) om förvärv av eldistributions-anläggning m.m. upphävs. 16.4Förslaget till lag om upphävande av lagen (1976:240) om förvärv av eldistri- butionsanläggning m.m. Bakgrunden till förslaget om upphävande av lagen har redovisats i avsnitt 6.4.4 i den allmänna motiveringen. Sammanfattning av delbetänkande Elkonkurrens med nätmonopol (SOU 1993:68) Konkurrens och monopol på elmarknaden Dagens förhållanden på elmarknaden har vuxit fram med stöd av lagregler som har sitt ursprung . På förslag av ett enhälligt näringsutskott anslöt sig till de mål och strategier för elmarknadens reformering som hade förordats i proposition 1991/92:133.