prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — , däribland de fre baltiska stetema, i VEU:s s.k. Dessa länderhar nu också erbjudits att delte vid VEU-möten edigt vUlkor som i viss månöverensstemmer raed ett 391 I Maasttichtfördraget anges att VEUskall vara en "integrerad del av umonens utveckling". Detta betyder att VEU, om ochnär EU-länderaa Prop. 1994/95:19 ienhäUighet så beslutar, kan komma att föras dit närmare EU. När Maasfrichtfördraget slötsfiramhöll de dåvarande mo VEU-ländema i en särskild förklaring att de önskade se VEU utvecklastiU EU:s försvarskomponentoch som det medel sora skulle stärka AtianteUiansens europeiska pelare. Ett eventaellt inrättande av engeraensara försvarspolitik eUer ett gemensamt försvar samt VEU:s relation tiU EU är frågorsom kommer att varaföremål för omfattande diskussioner , bl.a. vid översynskonferensen år 1996.AUa eventaeUa beslut konuner då att kräva enhällighet mellan medlemsländerna. Från svensksida har slagits fastatt vi själva kommer att avgöra om vi i en fiamtid skdl delfa i en eventaeU gemensamförsvarspolitUc. kommer dock inte att hindra andra EU-länder från att utvecklaoch fördjupa ett försvarspolitiskt samarbete. 26.5Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i ett svensktmedlemskapsperspektiv RUcsdagen fastslog att "ett fiillvärdigtdeltegande i det europeiskasamarbetet, redan nu mom ESK och vid ett medlemskap även inom den europeiska umonen, ären föratsättning för att ett land skaU kunna påverka utvecklingen och aktivt bidra till attskapa en ny freds-ochsäkerhetsordning på vår kontinent" (1991/92:UU19). I samma betänkande firamhöllsatt "den mUitära dliansfriheten består aUtjämt". Utskottet slog också fast att"raUitära aUiansfrihet syftande till att vårt land skall kunna vara neutralt ihändelse av krig i vårtnärområde består" samt "bevarande av den mUitära alliansfriheten föratsätter inte att inågot annat avseende skuUe behöva ålägga sigresfriktioner vad gäller deltegandet i det fraraväxande, mångfacetteradeeuropeiska samarbetet". AvsUcten i dessa uttdanden varsåledes att skall delte fiillt ut iden uttikes- och säkerhetspolitiska processen i för att därigenom kunna bidra till skapandet av en nyeuropeisk freds- och säkerhetsordning. delter i dette samarbete medbibehållen nulitär alliansfrihet. I idedningsanförandet imedlemskapsförhandlingama den 1 febraari 1993 framhöll Europa- och uttUceshandelsmidstem attSveriges politiska åtegandeatt fullt ut och aktivt medverka i GUSP hade ett brett parlamentariskt stöd. Sverigehade inga rättsliga hinder raot ett sådant deltegande. var berett att ikläda sig sammafördragsmässiga rättigheteroch skyldigheter som gemenskapens nuvarande medlenunar (se bUaga 1). I idedmngsanförandet rörande deförhandlingsområden som utgick från Maasfrichtfördraget om en europeisk umonframhölls vidare att, som den svenska hade deklarerat,militära alliansfrihet aUtjämt bester sades att Sverigeinser att utfomuiingen på lång sikt av en geraensara försvarspolitik, som medtiden skulle kunna leda till ett gemensamt försvar, är ett mål för den gemensammautrikes- och Prop. säkerhetspolitiken, som kommer att diskuteras vidare momramen för Vidaresades att inte avser hindra den europeiska umonens utveckling på vägen mot detta mål.Den svenska synen på de ufrikes- ochsäkerhetspolitiska frågoma rekapitalerades vid raimstermötet den 9 noveraber (se bUaga 1). officiellt av konferensen och utanmotkoraraentar av EU-ländema i konklusionerna från mötet. GUSP blev aldrigföremål för några egentiiga förhandlingar. Däremot fogades en gemensaraförklaring tUl slutakten tiU anslutiiingsfördraget. I denna förklaringfiamhölls att: -anslutningen skaU stärka sammanhållningen inom umonen och umonensförmåga att agera effektivt i ufrUces- och säkerhetspolitiJcen, -de nya medlemsstetema för ansluöiingen kommer att vara beredcfa och ha möjlighet att fullt ut ochaktivt delte i den gemensammaufrUces- och säkerhetspolitUcen så som den defimeras i Fördraget omEuropeiska umonen, -de nya medlemsstetema vid anslutningen fullstendigt och förbehåUslöstskall anamma alla de mål sora fördraget har, de bestämmelser som finns i dessavdelnmg V samt de relevante förklarmgar som är fogade tUl det, - de nya medlemsländernakommer vara beredda och ha möjlighet att stödja den politik på olikaområden som är i kraft vid tidpunkten för anslutningen. I deklarationen föratsättesslutiigen att kandidatiändema vid mfrädet inte skulle ha några rättsliga hmderatt delte fiillt ut i GUSP. Genoradeklarationen bekräftades att kan ttäda ui i EU raed den militäraalliansfriheten i behåll. Vidförhandlingsmötet på mimstemivå noterades att i sittanförande åter bekräftat vad som sagts om uttikes- och säkerhetspolitiken iidedmngsanförandet den 1 febmari. Vidare noterades att emghet rådde om gällanderegelverk på det ufrUces- och säkerhetspolitiska området vilken tiUstelltsSverige och övriga kandidatiänder Kandidatiändema fick raöjlighet att som enförberedelse för raedleraskap, nära knytes tUl det uttikes- och säkerhetspolitiskasaraarbetet före deras formella mttäde i umonen. Ett antel remissinstanser hardirekt eller indirekt konunenterat frågor raed anknytomg till EU:s uttikes- ochsäkerhetspolitiska samarbete. () mstemmer iden analys och de slutsatser sora presenterats i dendeparteraentspromeraoria sora legat tUl grand för remissomgången. FOA påpekar dock att upphävandet av gränskonttoller ger minskade möjligheter att konttollera flödet av försörjningsviktiga " varor i ett krisskede. Vidare fiamhåUs att ett avskaffande av Prop. undantog för krigsmateriel skulle påverka föratsättmngama för den svenskaförsvarsmdusfrin. Ung Vänster, Grön Ungdom och de Gröna anser att genom de stellnmgsteganden som gjorts iförhandlingama förlorar sin neutralitet MUjöpartiet hävdar vidare att effekten avsvensk ansluöiingtUl EU:s gemensamma ufrUces- och säkerhetspolitik är att den svenska solidaritetsrösten i världen försvinner Centrabtyrebe betonar vUcten avatt som EU-medlem verkar för ett EU som på sUct kan utvidgastUl att omfatfa flertalet europeiska steter och för ökat EU-bistånd tUl fredjevärlden. framförs av Frikyrkosamråd(FSR) och Kristna Råd (SKR), viUca avgivit ett gemensamtytttande. De senare pekar vidare på behovet av en bred syn påsäkerhets- och fredsfrågor FSR/SKR framhåller att ickefraditionellaperspektiv på säkerhetspolitUcen förmått hävcfa sig väl i EU:s diskussioner, menunderstryker att EU:s framtida roll i dessa sammanhang i hög gradär beroende av vUken imUctning ufrikes- och säkerhetspolitikenfår. FSR/SKR konsfaterar att den svenska aktiva neuttalitetspolitiken i höggrad defiderats av motsätttiingama mellan öst och väst, och finner detnatarligt att den far sig andra former Dess moraliska idéinnehållmåste dock bevaras i den freds- och ufrUcespolitUcsora har större möjligheter än någonsin att göra sig gällande i en dynamisk mternationell mUjö.FSR/SKR skisserar ett antel rUctiuijer för ett framtida svenskt agerandei GUSP. bör edigt FSR/SKR verka för att utvecklaicke-militära redskap för fred, stebilitet och demokrati i som helhet.Sverige bör vidare utöva veto mot en militär utvecklmg av GUSP, inklusiveförekomst av kämvapen och verka för en gemensam resttiktivvapenexportpolitik. föratsättmngar att bevara fredoch säkerhet i en väsentiig faktor bakom organisationens ställningsteganden för ett svenskt Regeringens bedönuiing: Sverigesbiståndspolitik ligger fast. En del av de tofala svenska bistendsmecUen kommerdock att kandiseras genom EG:s biståndsprogram. Imiktdngen av EG:sbistånd överenstämmer i stort med politUc på biståndsonuådet.Fattigdomsbekämpdngen och stöd för en demokratisk utveckling och respekt för mänskligafri- och rättigheter är cenfrala element i kommissionens olUca biståndsprogram.Dessa och andra vUctiga mål t.ex. mUjöhänsyn bör drivas av som medlem iEU. Ett svensktmedlemsskap skapar fömtsättningar för ett ömsesidigt erfarenhetsutbyte cxjh en förbättrad samordnmg som bör kunna leda tUl en ökad effektivitet i såväl EG:s egna som iSveriges fortsatte bUaterala och multilaterda bistend. Deltegande i EG:s omfatfande östsamarbete ökarSveriges möjligbeter att främja politisk,ekonomisk och kulturell samverkan med . Detkompletterar de bUaterala insatser gör och föratses fortsatte att göra. SIDAframhåller betydelsen av sambanden mellan handel, utveckling, ekonomiskumon och bistånd i det europeiska samarbetet. Vad gäUer EG:s bistånd, menarSIDA att det ofta avspeglar medlemsländernas förutvarande koloniala relationermed mottagarländerna. samordningsfunktion meUanmedlemsstetemas bUaterala bistånd och EG:s eget framhålls som positivt. Vidareanser SIDA att vid ett medlemskap bör välja ut områden som av Sverigebedöms ha stor betydelse för raottegarländema och utforma en genomtenktbiståndspolicy mom dessa områden, i syfte att effektivt påverka utformnmgen avEG:s bistend. Röda korset framhåller att den traditionella svenska mstellningeni biståndsfrågor är väl känd mom EU och att därför borde kunna spela enaktiv och pådrivande roll i det gemensamma biståndsarbetet. Man ser helst attett utvidgat svenskt deltegande i EG:s biståndspolitiska arbete finansierasöver ett separat anslag, viUcet skulleinnebära ett tillskott totelt sett. BTTS anser att de målsätöiingar soravägleder EG:s biståndspolitiska verksamhet, liksom samarbetet med Cenfral- ochÖsteuropa, ligger väl i linje med de svenska målsättmngama. Några omedelbaraförändringar vad gäller det bilaterala bistendet genom BITS föratses mte vidett svenskt mfräde i EU. Frikyrkosamråd/Kristna Rådkonsfaterar befräffande EG:s bistend att dess imiktnmg mot exempelvis CenfralamerUca är betydligt svagare än i Sverigesbilaterala bisatser och tillägger att en ökad intemationell samordnmgskulle gynna motfagama av bistendet. bör inom EG verka för ökadebiståndsanslag, ett avskaffande av det bundnabiståndet, en ökad inrikttiing mot stöd tUl Prop. 1994/95:19 socialasektorer samt till jordbruk och livsmedelsförsörjmng i AfrUca. behandlarbiståndspolitiken i den genom Maasfrichtfördraget införda avdelningenXVII. I artikel 130u sägs att gemenskapens politik inom området förutvecklingssamarbete skall vara ettkomplement tiU medlemsstetemas politUc. Geraenskapens politik skdlfrämja: -en varaktig ekonomisk och socid utveckling i utvecklingsländema,särskilt i de mest missgynnade bland dessa -en harmomsk och successiv integration av utvecklingsländerna ivärldsekonomin -kampen mot fattigdom i utvecklingsländema. ArtUcel 130u klargör också attgemenskapens biståndspolitik skall bidra till att utveckla deraokratin ochrättssteten samt till målet att respektera de mänskliga rättigheterna och degmndläggande frihetema. Gemenskapen och raedlerassteterna är bundna av deåteganden och de mål, sora de har godkänt mom ramen för FN och andra behörigaintemationella orgamsationer Rådet kan besluteom åtgärder Sådana kan te formen av fleråriga program. Biståndsområdetomfatfades alltså inte av . Bistånd har ändå fiinmts med som en av EG:s verksamheter ända sedan gemenskapenstillkomst. I början uiskränkte det sig till olika former av stöd tUl ochsamarbete med 18 av de urspmngliga EG-stetemas före dette kolomer EG:sbiståndsverksamhet har kommit att utsttäckas till flertdet länder ittedje världen. Biståndssamarbetet mom EU har därmed kommit att kompletteramedlemsländemas enskilda insatser på biståndsområdet. Bland gemenskapens medlemsländer återfinns någraav världens störste biståndsgivare, både i absolute och relativa tel. Detolv nuvarande EU-ländema svarar sammanteget för av världenssamlade offentiiga bistånd. Bistendet genora EG finansieras dels över denreguljära budgeten, dels genora särskilda bidrag till den europeiskautvecklingsfonden (EDF) och den europeiska investeringsbanken (EIB).Från de senare finansieras det bistånd som utgår inom ramen förLomékonventionen. Volymmässigt svarar det gemensamma EG-bistendet för 12 - 14%av EU-ländernas samlade bistend. avEG-bistendet utgår inora raraen för till de 70 s.k.ACP-ländema (African, Caribbean, Pacific). Den gärdeLomékonventionen ttädde 1990 och löper för en period av Förden försfa femårsperioden disponerar EG mom ramen för EDF VII 10,8 miljarderecu. Till detfa konuner 1,2 miljarder ecu genom EIB. I samband med att enhalvtidsöversyn av IV genomförs /1995sker också förhandlingar om den finansiella ramen (EDF VIII) för den andra hälften av IV. av biståndet underLomékonventionen landprogrammeras. Landraraama, som är femåriga, faststdls på grundval avkriterier sora befolkningsstorlek,per capiteinkomst och utvecklingsnivå. innehåller utförliga bestänunelser omhur programmeringenoch projekthanteringen skdl gå till. Konventionen ger mottagarlandet en central roll i programmerings- och projektförberedelsearbetet. harkommissionen ett väsenfligt inflytandeoch EG:s fältkontor i motfagarlandet spelar en aktiv roU. Dessa skdl på begäran av motfagarlandet bl.a.delfa i och ge stöd åt program- och projektförberedelser samt genomförande. Motfagarländemas upphandling ägerrum i samråd med kommissionen. Detdjerade regler har utarbefats för hur upphandlingen skdl gå tiU. Entteprenader och varorupphandlas normalt i öppen intemationell konkurtens bland medlemsländer och motfagande u-land.Under Loméprogramraettillåts upphandling inom hela kretsen av EU-ACP länder Fördelningen av detlandprogramraerade biståndet på sektorer och ändamål varierar över tiden och raeUan olikaländer. Insatser mom infrasttnkturområdethar dock sammanteget en stor andel. Stöd till landsbygdsutveckling och sociala sektorer inkl.hälsa och utoUdmng har getts mer tonvikt . Det finns också en klart uttelad vUjaatt i ökad graduppmärksamma insatser för att bekämpa fattigdomen, behandla befolkmngsproblem, förbätttanuljön och bidra till ert rationellt utayttjande av naturresurser samt att utveckla denprivafa sektom. OlUca forraerav programbistånd har också fått en betydligt ökad andel. Vid sidan av detlandprogramraerade biståndet förmedlas bl.a. kafasttof- och flyktingstöd samt stöd tiUstraktaranpassning. Utanför landramama ligger också det stöd som ges inom ramen för sfabUiseringsfondema STABEX ochSYSMIN, vars syfte är att kompensera för tUlfälliga nedgångar i exportinkomster främst mom jordbraks- och mineralområdet. Livsmedelsbiståndet som motsvarar20% av EG:s biståndsbudget utgör ettsärfdl genom att av raedlerasländemas totela livsraedelsbistend på ca 830 miljoner ecu förmedlas via kommissionen. Ungefär en fredjedel avlivsmedelsbiståndet är dfrekt biståndutifrån avtel mellan kommissionen och mottegarländema. Återstoden kanaliseras via FN och enskildaorganisationer gör att kommissionenär en stor aktör inom livsmedelsbistendet. Insatser i , Latinamerikasamt icke-medlemsländer i MedeUiavsområdet finansieras från EG:s reguljära budget. Dessa insatser uppgår till av EG:s totela bistend. Samarbetet med ochLatinamerika (ALA-ländema) är av betydligt mincfreomfattaing än samarbetet med ACP-ländema. Inttesset för ALA-ländema hardock ökat . För har 2,9 miljarderecu angetts som ram för biståndsinsatser i och LatinaraerUca,viUcet är en fördubblmg jämfört med föregående femårspericxi. Catvå ttedjedelar av ALA-biståndet går tUl länder i 397 ochen ttedjedel till . Då biståndet tes ur den reguljära budgeten som faststells för ett åri teget kan landprogrammering mte ske Prop. 1994/95:19 på samma sätt somunder . För vissa mottegare ges dock mdUcativa planeringsramarför biståndet framåt. Sedan början avsjuttiotelet stöder EG icke-medlemsländer i Medelhavsområdetgenom förmådiga krediter och gåvobistånd. utbetelades drygt 200nuljoner ecu tiU dessa länder Effektivitetsfrågori biståndet har, liksom i det svenska biståndet, fått ökad betydelse. Sfrävanefter en ökad flexibUitet i Lomébiståndet har bl.a. fagit sig utfryck i att EGinför den kommande halvtidsöversynen framförtförslag om att systemet med femåriga landramar skaU revideras. Förslagetinnebär att motfagarländerna tilldelas indikativa planeringsramar som teckerhela femårsperioden men att bestämda utfåstelser görs endast för den förstetteårsperioden. Utfallet skaU därefter ligga till grand för tUldehiingen under deåtersteende två åren. En annan tydligutvecklingstendens inom EG-biståndet är den ökade betoningen av mänskliga rättigheter och demokrati liksom kraven på att mottegarlandetför en sund ekonomisk politUc. BistendspolitUcen har nära samband medhandelspolitUcen. Denna behandlas iavsmtt 23. Här kan dock erinras om att EU:s medlemsländer, även percapito, har en större handel med utvecklingsländema än . 27.2 bistånd till utvecklingsländema vid ett EU-medlemskap Genom Maasttichtfördragettraktetfästes för förste gången EG:s bistendssamarbete.Dette gäller såvd det gemensamma biståndet genom kommissionen somsaraordnmgen av medlemsländernas nationella bistend. Bistendets roU i det uttikespolitiskaoch handelspolitiska samarbetet har därmedförtydligats. EU blfr ett viktigt foram för och övrigamedlemsländers relationer med länder i fredje världen. Maasfrichtfördragetmnebär ett steg i rUctning mot ett fördjupat saraarbetepå den nationella mvån medlemsstetema emellan. Bl.a. skapas föratsättningarför en ökad roll för EU vad gäller saraordningen i biståndet. Däreraot förväntes det inte resultera i att en ökad andel avmedlemsländemas bistånd kommer attkanaliseras genom kommissionen. Subsidiaritetsprmcipen gäller också mombiståndsonuådet. I fråga ora den raultUateralabistendsverksamheten äger i de fleste fall inte någon långtgåendeEU-samorctoing ram. De iRomfördraget nedlagda principema för EG:s mtemationella utvecklingssamarbeteöverstämmer väl med svenska prioriteringar Biståndsonuådetkonuner genom Maasttichtfördraget att bli en omedelbarangelägenhet för EG, vilket kommer art innebära en ökad samordning avraedlerasländemas insatser Derta är i linje raed synen på biståndet somen del av EU:s uttUces- och handelspolitiska förhållanden i stort. Därvidlaghar EG lagt stor vUct vid krav på demokrati och raänskliga rättigheter hosraottegarländema. EU är i sig och viktig biståndsgivare tUl i olUca delar Prop. 1994/95:19 avttedje världen. Sora EU-medlem kommer att bidra både till finansieringen av , vUkenreglerar bistend tUl 70 utvecklmgsländeri AfrUca, och StUlahavsregionen, samt till gemenskapensordinarie budget, ur vUken EU:s övriga bistend finansieras. Vidare förekommer ett genom Maasfrichtfördraget fördjupat samrådi biståndsfrågor mellan EU-ländema, i vilket förväntes medverka. bedömskunna spela en vUctig roU i den komraande utformningen av EG:s bistendspolitUc.Den fraditionella svenska instelhiingen tiUbiståndsfrågor är väl känd och respekterad inom EU och befraktas oftasom ett gott föredörae. År 1992utbetelades toteU 4,4 mUjarder dollar genom konudssionens olikabiståndsprograra. Sarama år uppgick de svenska biståndsutbetolningama till 2,5miljarder dollar EG:s bistånd fördelar sig på ett stort antel mottegarländerLiksom i det svenska biståndet ligger tyngdpunkten på söder ora Sahara.År 1992 gick av EG-biståndet till dessa länder Listan över EU:s 25störste mottegarländer uppter elva länder sora är huvudmottegare också av svenskt bistend. Där återfinns eraellertid ocksåen rad länder raed vilka i stort sett saknar erfarenheter avutvecklingssamarbete. En jämförelse avsektorinriktmngen i de länder där både och EU är aktiva visar attgraden av överlappmng varierar från land till land. I vissa faU"konkurterar" vi inom samma sektorer, i andra fall koncentterar vioss på skUda verksamheter I de fall vi verkar inom samma sektorer borde ett EU-raedleraskap mnebära goda föratsättningar fören ökad samordmng, koncenttation och förbätaad effektivitet i samarbetet. Inorautrikesdepartementets avdelning för internationellt utvecklingssamarbete pågår ett analysarbete som skall ligga tUl grandför de anpassningar av de nationella bistendet som blfr en följd av att en vissdel av den svenska biståndet skallkanaliseras via EU. Målsättningen med dette arbete är att tUlförsäkraatt EG-bistendet och svenskt bistend kompletterar varandra i så storutsfräckdng som möjligt. 27.3 EG:s stöd till Prop.1994/95:19 Västvärldens, och EU:s relationtUl Centtd- cx:h har fått mycket hög prioritet.Uttikes- och säkerhetspolitiska aspekterlUcsom utvecklmgen av handelsrelationema har getts stor uppraärksanUiet. I denna bUd har också finansieUtoch tekmskt stöd en viktig plats. grundades (Europeiska återappbyggnads- ochutvecklingsbanken) av 39 enskUda stoter, däribland , samt EG ochEuropeiska investeringsbanken. EU:s medlemsstoter och institationer ägertiUsammans av aktiekapitol. Bankens syfte är att underlättaövergången tUl marknadsekonomi i de länder i Centtal- och somutvecklas i riktamg mot flerpartisystem, demokrati och plurdism. TUl och medhösten 1993 har avsatt drygt 2 mUjarder ecu, varav 500 miljoner ecuutbetolats, tUl projekt i de länder i Centtd- och cx;h f d. Sovjetamonen. Insatserna är inrUctede på framföraUt privatisering, infrastruktur, utveckling av den finansiella sektornoch energiinvesteringar. EG har i egenregi startat ett betydande samarbete raed ländema i Cenfral- och Östeuropa.Detto samarbete har samma huvudsakliga målsättningsom verksamhet. Verksamheten kanaliseras primärt genom tvåprograra, varav det ena, PHARE, är avsett för ländema utonför fd. Sovjetamonenoch de bdtiska stetema, och det andra, TACIS, för medlemsstetema i OberoendeSteters Samvälde (OSS). Häratöver finns ett särskUt organ för humamtärainsatser, ECHO. Lån kan beviljas från Europeiska mvesteringsbanken (EBB) samtfrån Kol-och stelgemenskapens (EKSG) fonder EU har åtegit sig att genora ettsärskilt sekreteriat (G24-sekrelariatet) samordna OECD-ländemas samarbete medde centtal- och östeuropeiska stotema utom OSS. EU har också varit pådrivandeoch dommerande bidragsgivare till det betelningsbalansstöd tiU Centtal- ochÖsteuropa som kanaliseras mom ramen för G24. Storleken av EG:s östsamarbete faststeUs varje åri samband med det ordmarie budgetarbetet. Det ges således inga särskUda bidragfrån varje enskilt medlemsland. budget anvisades totelt 1 573miljoner ecu för ändamålet. Av dette belopp svarar PHARE-programmet för 1 040miljoner ecu och TACIS för 510 miljoner ecu. Större delen av det humanitärabiståndet faller inom PHARE- och TACIS-progranunen; återstcxien tes dfrekt frånEU:s budget. Orgamsatoriskt sorterar östsamarbetet underEG-koraraissionens förste generaldfrektorat (DG I). Särskildastyrkommittéer besluter ora fördelningen av medlen. Samtiiga länder i Centtal- och utanförOSS kan stödjas med medel från PHARE-programmet. Av det totela beloppsom stellts till programmets förfogande sedan det ideddes , drygt 3,3miljarder ecu, har erhållit närmare en Qärdedel. Rumämen, Ungem ochTjeckien/har andelar på . Övriga länder har erhållit smärrebelopp. Regionala program svarar för . finns ett särskiltprogram för saraarbete avseende gränsområdena mellan EU-ländema och PHARE-stetema. Jordbruk, utbUdning cx;h forskning, nuljö och privatisering har hittUls varitde högst prioriterade sektorerna. Stödet inriktes nu i något störreutsfräckning på de sociala sektorerna, instimtionella reformer ochdemokratisermg. Huvuddelen av insatsema utgörs av kunskapsöverförmg i form av utbUdnmg, rådgivning och annat tekmsktsamarbete. Det är mottagarländernas önskemål som ligger till grund för medelsanvändningen. De enskUcfa projektengenomförs av nyndigheter, förefag och organisationer i EU:smedlemsstoter i edighet med styrkommitténsbeslut, men projektiedningen utövas av mottagarländerna. TACIS-programraet,som således avser ländema inom OSS, har - i motsats tUl PHARE - iförste hand avsett iategrerade program,syftande tiU att utveckla hela sektorer eUer regioner. Imtiativen fas avmyndigheter, institationer, orgamsationer och företeg i mottagarländerna, raenledningen av verksamheten är koncenfrerad tUl EG i . Ekonomiskaoperatörer och konsulter i EU-stetema lämnar mförslag tiU lärapliga projekt inora ramen för de prioriterade sektorerna ellerregionema. Störste delen av det hittillsvarande TACIS-stödetpå tofalt närmare 1,5 miljarder ecu har gått tiU ().Regionda projekt svarar för huvuddelen av återstoden.