prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — Därav har 50 000 - 60000 påbörjat studiema. Av resten kan man räkna med att merpartenföredrar annan sysselsättning, saknar behörighet, gör militärtjänstgöring m.m.En betydande del av dem bildar emellertid en kö av sökande, varav en del kanförväntas söka igen inför /96. Gruppen som återkom efter viss tids studieuppehållutgjorde cirka 40 000 sökande av totalt 207 000(inklusive sökande som redan var registrerade vid universitet och högskolor).Denna grupp återkommande blir troligen stor även /96. Arbetslösheten i åldrama samt arbetsmarknadensefterfrågan Arbetslösheten var fortsatt mycket hög under hösten 1994.I åldersgmppen 20 - var i genomsnitt 40 000 - 50 000 ungdomar arbetslösaoch deltog inte heller i studier. I handlar det, enligtSCB:s arbetskrafts-undersökningar, om uppskattningsvis drygt 40 000 personermed högst grundskola, nästan 70 000 med tvåårig gymnasieskola och omkring 60000 personer med treårig gymnasieskola eller högskoleutbildning. Antal arbetslösa i åldem20-34 år (Källa: SCB) Antal 60000 50000 40000 30000 20000 10000 Prop.1994/95:100 Bil. Arbetslöshetsnivån är således fortfarande myckethög och såväl bland ungdomar som i vuxengmpper är den högst bland de lägstutbildade och bland personer som har högst 2-årig gymnasieskola. med fallande produktion och mycket hög arbetslöshet har läget påarbetsmarknaden emellertid ljusnat något . Sysselsättningen som var istort sett mellan och 1994 förväntas, enligt SCB:sarbetskraftsbarometer , öka med 50 000-100 000 personer , främstinom tjänste- och industrisektorn. Urarbetsgivarnas synvinkel råder det fortfarande mycket god tillgång på personermed utbildning inom teknik och samhällsvetenskap, men troligen behöver man nusuccessivt börja anställa flera. Det gäller särskilt civilingenjörer,programmerare, systemerare, ekonomer och flera med tekniskagymnasieutbildningar. Antaletsysselsatta inom vårdsektorn fömtspås vara i stort sett oförändrat de närmastetre åren, men det uppstår även bristområden. finns det t.ex.otillräckligt med utbildade logopeder och sjuksköterskor inom psykiatrisk vård.Inom undervisningsområdet råder det brist på flera kategorierlärare och på riskerar vi att få ett markant underskott på bl.a.ämneslärare i matematik och naturvetenskap. Trots vissa ljuspunkter på arbetsmarknaden minskararbetslösheten mycket långsamt. Intemationellajämförelser inom utbildningsområdet ger sällan någon exakt jämförbarhet, menkan ändå belysa vissa väsentliga skillnader. Densvenska befolkningen och den svenska arbetskraften är välutbildad i ettintemationellt perspektiv. Den kraftiga expansionen av den eftergymnasialautbildningen under 1960-taIet i vårt land, utbyggnaden av gymnasieskolan somgenomfördes i och som medför att den yngrearbetskraften omfattar successivt allt färre lågutbildade jämfört med omvärldensamt tidigare satsningar på vidareutbildning för vuxna, har medfört att storadelar av vår befolkning fått en bred utbildning på gymnasie-eller högskolenivå.År 1991 hade av befolkning i åldem minsten gymnasieskoleutbildning. Samtidig hade nästan en fjärdedel av arbetskrafteni åldem någon form av högskoleutbildning, vilket placerade vårt landbland de allra främsta ländema inom . Expansionenav den högre utbildningen fram till kan dessutomförväntas medföra ännu bättre jämförelsetal för vårt land när väl deninternationella statistiken har kommit fram till dagens situation. Trotsdessa satsningar på gymnasial och eftergymnasial utbildning har cirka 30procent av arbetskraft (nästan 1 miljon personer) i åldersgruppen25-54 år kortare utbildning än 2-årig gymnasieskola. 1994/95:100 Bil.9 Arbetskraftensutbildningsnivå , åldersgmppen (Källa: SCB) 2 1994/95. A Skolväsenciet Prop. 1994/95: lOO 1 En skola för alla Densvenska skolan är en sammanhållen skola som skall ge likvärdig utbildning tillalla bam och ungdomar. Bam börjar skolan med skilda sociala och kulturellafömtsättningar. Det är skolans uppgift att anpassa sin organisation och sinundervisning så att alla bams fömtsättningar tas till vara. En skola för allabetyder en skola där alla elever blir sedda och bemötta, där alla eleverserfarenheter får utrymme, och där alla elever får en undervisning somtillgodoser deras behov och krav. I en skola för alla undervisas elever medolika bakgmnd tillsammans. Integration är ett viktigt värde i den sammanhållnaskolan. Det går inte att överskatta betydelsen av att bam och ungdomar medolika erfarenheter, kulturer och sociala tillhörigheter tillbringar tidtillsammans med varandra . I ett öppet demokratiskt samhälle ärempati, inlevelse i andra, förmåga att se med andras ögon osv. Sådana värden utvecklas bäst om de kan grundläggas tidigt i enömsesidig kommunikation mellan skolkamrater. Den gemensamma skolan - skolan för alla - måsteständigt försvaras. Bostadssegregation leder till skolsegregation på många hålli landet. Situationen har förvärrats på gmnd av besparingar och sådanaresursfördelningssystem som inte tar tillräcklig hänsyn till elevers ochskolors skilda behov. Situationen är särskilt alarmerande i de stora städema.Skillnadema ökar mellan bam och ungdomar från olika bostadsområden och socialaskikt. Antalet elever som slås ut ur skolgemenskapen tenderar också att öka;det gäller inte minst i utsatta gmpper bland invandrareleverna. Det är därförangeläget att skolan aktivt arbetar för att motverka segregationen och desseffekter. Det kan ske genom medveten skolplane-ring och resursfördelning, detkan ske genom praktiska åtgärder i den dagliga skolverksamheten men också genomatt skolans företrädare, med utgångspunkt i sin särskilda kompetens, deltar isamhällsdebatten i dessa frågor. 1.1 Det inre arbetet Skolanär en förberedelse för livet, säger man ofta. Men den är inte bara det; skolanär också livet självt för de bam och ungdomar som tillbringar sin tid där,under långa skoldagar, , år . Och för elevema är skolliveten helhet. Det är inte bara lektioner, ämnen, kurser och koncentrerat ochmålinriktat lärande som betyder något för dem. Kamratkontaktema är viktiga,samvaron på raster och håltimmar, lekar och spel, diskussioner med lärare ochandra vuxna i och utanför klassmmmet. Det är viktigt att den skolpolitiska diskussionenuppfattar helheten i elevernas skolliv. Det är helheten som formarföreställningar, attityder och kunskaper. Staten har koncentreratuppmärksamheten på vad man Prop. 1994/95:100 kan kalla för skolans yttreform. Det har handlat om skolans styming, om Bil. 9 resursfördelning,läroplaner och betygssystem; viktiga frågor som både direkt och indirektpåverkar skolarbetet. har intresset mer än tidigare varitinriktat på skolans tänkta innehåll i termer av vad eleverna skall lära sig.Det har varit viktigt och värdeftillt. Diskussionen har dock i någon mån gjorthalt vid skolporten; vad som sker innanför skolans väggar har inte haft sammautrymme på dagordningen. Det är nu tid : att mer konsekvent rikta blickenmot det inre arbetet i skolan och relatera innehåll både till skolans uppgifteroch verksamhetens former. Det ligger en utmaning i detta att stimulera denpedagogiska utvecklingen inom ramen för ett decentraliserat ansvar. När man försöker se skolan med elevemas ögon blirockså andra problem synliga än de som vanligtvis diskuteras. Ett sådantproblem gäller undervisningens relativa monotoni. En lektion sedd som enskildföreteelse är ofta utmärkt i en svensk skola; välplanerad, välförberedd ochmetodiskt genomtänkt. Det är när det ena lektionspasset läggs till det andrasom likformigheten kan framträda: timmama liknar varandra från den ena dagentill den andra, från den ena terminen till den andra. Elever måste tycka attdet är roligt och viktigt att gå i skolan. Skolan fär inte vara alltförfömtsägbar, den måste också vara spännande och överraskande. När elever tyckeratt skolan är tråkig och när de ser på lektioner som något man sitter av, då ärdetta ett betydande slöseri med skolans och elevemas resurser. Undervisningens innehåll måste beröra elevema, fådem att uppleva att det som försiggår i klassmmmen gäller dem själva. Så är det . Alltför många elever uppfattar undervisningen som skild från deras egna erfarenheter och framtidsföreställningar. De får därför svårigheter att lära sig. Det som inte på allvar berör har inte heller samma utsikter att stanna kvar som kunskap för livet. Hur det går för elever i skolan har bl.a. med derassociala tillhörighet att göra. Detta har varit känt . I en utredningom social snedrekrytering tili högre studier (SOU 1993:85) är bilden av vadsom händer efter skolan mycket klar: det sociala urspmnget är av avgörandebetydelse för unga människors utbildningsval. Den omfattande och klarläggande utredningenhar dock bara delvis kunna belysa skolans roll i denna process. Det är viktigtatt diskussionen om skolans inre arbete inbegriper frägor som gällerundervisningens sätt att fungera i detta sociala perspektiv. För varje generation måste demokratin erövras pånytt. Detta uttalande i regeringsdeklarationen har i hög grad med skolans inrearbete att göra. Skolans roll i kampen för att främja demokratin måstefortlöpande analyseras och formuleras. Om skolan skall vara endemokratiserande kraft i i samhället måste dess uppgift förstås i dethelhetsperspektiv vi tidigare diskuterat; det är skolans hela miljö som formarelevema, deras sätt att tänka, känna och förstå. På det här sättet framträder skolans storapedagogiska uppgift: att uppfylla de samhälleliga krav som genom läroplaner och kursplaner ställs 19 på undervisningen ochsamtidigt göra det på ett sätt som engagerar elever- na, bearbetar deraserfarenheter, gör dem berörda. När nu staten inte Prop. 1994/95:100 längreföreskriver lämpliga arbetsområden och arbetssätt utan mer entydigt Bil. 9än tidigare lämnar över det pedagogiska ansvaret till lärama är förhoppningenatt detta skall frigöra en kreativitet som fär många nya altemativ iundervisningen att utvecklas. 1.2 Skolutvecklingen styrs av skolan Statenkan inte genom dekret uppifrån styra skolans inre utveckling i nämnvärdutsträckning. Sådana dekret har i regel marginell påverkan på vad som händer iskolan. Det hänger till en del samman med att förändringar är lätta att uttalamen betydligt svårare att genomföra i den konkreta skolverkligheten. Statenkan däremot ge fömtsättningar och undanröja hinder. Staten kan också genomstrategiska punktinsatser fästa uppmärksamheten på problem pä ett sätt somutmanar skolan att söka kreativa lösningar. Men det är alltid rektor, lärareoch övrig skolpersonal som i samarbete med elever och föräldrar har detyttersta ansvaret för att utvecklingen i skolan drivs i enlighet meddemokratiskt fattade beslut pä nationell nivå om vad som utgör målen förverksamheten. Den omfattande decentralisering pä skolområdet som skett under desenaste åren hcU' ytterligare understmkit denna ansvarsfördelning. Hela arbetetmed att genomföra den nya läroplanen och det nya betygssystemet bygger därförpä en tilltro till läramas förmåga att självständigt omsätta de statliga kraveni praktisk undervisning. Det finns något omfattande och detaljeratregelsystem som onödigtvis begränsar kommunpolitikers, rektorers, lärares ochelevers frihet att söka altemativa lösningar på skolans och undervisningensproblem. Därför är det också viktigt att decentraliseringen drivs vidare frånkommun och rektor till lärare och annan skolpersonal, så att de som arbetarnära elevema får största möjliga inflytande över sin arbetssituation och sinamöjligheter att tillsammans med elevema skapa en god läromiljö. 1.3 Skolan och samhällsutvecklingen Samhällsutvecklingenhar i gmnden förändrat fömtsättningama för skola och skolarbete. Om man i dagvill diskutera skolans inre arbete är det därför nödvändigt att utgå frän andrafrägor och problem än man skulle ha gjort för några decennier sedan. Nägra områden förtjänar aU särskilt framhållas i enbeskrivning av det som ger förändrade fömtsättningar för skolans inre arbete. Vihar ett alltmer komplext och rörligt samhälle. För att medborgama skall kunnavara delaktiga i detta samhälles offentliga liv - politiskt, fackligt,kulturellt - krävs betydande kunskaper och färdigheter och en vilja och förmågaatt ständigt lära sig något nytt. Instabiliteten har ökat och förändringama gårfort, inte minst i arbetslivet. Arbetsinnehållet i olika yrken är inte en gångför alla givet; genom den tekniska utvecklingen och genom nyarbetsorganisation förändras gamla yrken och nya växer fram. De människor somgår ut i dagens arbetsliv behöver mer av "mjuka" kvalifikationer:självständighet, kreativitet, kommunikationsförmåga, kritiskt omdöme ochdemokratisk hållning. Denna utveckling ställer stora krav på skolans undervisningoch på dess anknytning till arbetslivet. 1994/95:100 Bil. Kraven pä en högutbildningsnivå i befolkningen som helhet är starkare än någonsintidigare. Det hör naturligvis samman med det moderna livets komplexitet ochföränderlighet. Arbetslivets omvandling, den nya tekniken, ett allt rikare ochmer mångfasetterat fritidsliv osv. - allt fömtsätter mer av utbildning. Det ärnödvändigt att vuxna människor i utbildning tillägnar sig en förmåga att bådeanpassa sig till och kritiskt granska de nya förhållanden somständigt uppstår både på jobbet och . Utbildningär också ett av de viktigaste instmmenten för att skapa rättvisa mellanmänniskor. Utan de omfattande satsningar på vuxenutbildning som gjorts underårtionden skulle vi haft ett långt mer segregerat samhälle än vi faktiskt har.Den svenska befolkningen har aldrig varit så välutbildad som . Dramatiskaförbättringar har skett . För de vuxnas möjligheter attfå utbildning har den kommunala vuxenutbildningen betytt oerhört mycket, ochför många enskilda, inte minst lågutbildade kvinnor, har komvuxstudiema utgjortporten till ett nytt liv. Men trots stora utbildningssatsningar finns det i dag1,3 miljoner vuxna i de aktiva åldrama som saknar en formellgymnasieutbildning. Skillnadema när det gäller utbildningsnivå mellan olikagmpper är fortfarande stor. Våra ungdomar får en allt bättre utbildning ochdet ökar skillnaden mellan generationema. Vi har också ett stort antalinvandrare, som kommer från andra länder med lägre generell utbildningsnivå äni . Utbildningär en demokratifräga. Människor måste få mer att säga till om i sin vardag. Föratt en individ skall bli stark nog att erövra vardagsmakten är en höjning avutbildningsnivån viktig. Med utbildning växer självförtroendet ochsjälvtilliten och därmed ökar möjlighetema att få inflytande över sinsituation, på arbetet, , i bostadsområdet osv. Itider av arbetslöshet är utbildning för framtiden särskilt viktig. "Detlivslånga lärandet" kan stå som motto för människors strävan att genomutbildning förbättra sin ställning pä arbetsmarknaden, öka sitt inflytande överdet egna arbetet och vidga perspektiven i den personliga utveck- Prop.1994/95:100 lingen. Vuxenutbildning får sin särskilda karaktär av attmånga av de studerande har omfattande livserfarenheter. Det är viktigt attutbildningen utformas så att dessa erfarenheter får utrymme i undervisningenoch att de kan bearbetas tillsanamans med de nya kunskaper utbildningen avseratt förmedla. Vilever i ett ojämlikt samhälle. Det är inte minst tydligt när man jämför mänsoch kvinnors villkor. Det är män som har makten, och så har det varit sedanlång tid tillbaka i historien. Men är detta faktum inte lika lätt attdölja eller bagatellisera. Kvinnor finns i allt större utsträckning i detoffentliga livet - i arbetsliv, i fackliga och politiska sammanhang. Derasinflytande är mindre än männens, deras yrkesstatus lägre, men de finns där påhelt annat sätt än tidigare generationer. Det betyder att jämställdhetsfrågomaständigt aktualiseras. Om kvinnor och män dessutom gör samma jobb men underolika villkor, betyder det också att jämställdhetsfrågoma kommer att handlaom makt och inflytande. Även i klassmmmet är jämställdheten endemokratifråga. Flickor och pojkar får inte lika mycket utrymme ochuppmärksamhet i undervisningen. Generellt sett är det flickor som missgynnas. Men om alla elever skall kunna fä likvärdigautvecklingsmöjligheter i skolan måste det pedagogiska arbetet utgå från attflickor och pojkar också har olika erfarenheter och olika behov. Skolan äringen könsneutral arbetsplats. Flickor och pojkar kan inte behandlas som om devore av samma kön om principen om likvärdiga möjligheter skall kunnarealiseras. Lärare mäste få ökad kunskap om vilka pedagogiska konsekvenser dekönsrelaterade olikhetema måste få i skolarbetet. Densnabba tekniska utvecklingen ställer ett dubbelt krav på skolan. Å ena sidan är bams och ungdomars uppväxtmiljö redan nu präglad av denna utveckling. Det betyder att de elever som kommer till skolan har fått nya kompetenser och förhållningssätt i umgänget med modem teknik. De har formats på ett sätt som var omöjligt att fömtsäga för ett par årtion den sedan. Det har t.ex. påverkat deras sätt att söka kunskap och deras inlämingsstrategier. Skolan måste därför anpassa sin undervisning till denna situation och låta elevema använda sig av sin förmåga och sin kunskap. Å andra sidan kommer elevemas framtida vuxenliv - både när det gäller fritid och arbete - i än högre grad att fömtsätta att de kan använda sig av modem teknik. Det betyder att skolan också mäste förbe reda elevema på hur den tekniska utvecklingen kan komma att omforma livet . Alla bam, ungdomar och vuxna har inte tillgång tilldatorer eller annan Prop. 1994/95:100 avancerad teknisk utmstning i hemmet.Alla är inte heller lika intresserade Bil. 9 av att arbeta medden nya tekniken. Pojkar är i regel mer intresserade än flickor till exempel.Det betyder att skolan också mäste ha en utjämnande funktion, så att den gersärskilt stöd till dem som har begränsade erfarenheter av den nya tekniken. Det som sagts innebär inte att skolan måsteöversvämmas av ny teknik, men det innebär att skolan måste ha ett medvetetförhållningssätt till en utveckling som i hög grad förändrat och förändrarmänniskors sätt att tänka på och förstå sin omvärld. Desenaste årtiondena har inneburit en snabb utveckling av nya kulturformer blandbam och ungdom. Allt fler är verksamma i kulturella aktiviteter avolika slag. Det är t.ex. fler ungdomar än någonsin som spelar i band ellerandra musikgmpper. Det är framför allt populärkulturens musik, bilder ochtexter som spelar en allt större roll i unga människors liv. Ungdomar använderpopulärkulturen som råmaterial när de formar sina föreställningar ochidentiteter Det är viktigt att skolan möter elevemas kulturella intressen ochhjälper dem att bearbeta intryck och upplevelser. Skolan måste också utmanaelevemas föreställningar och visa på kultur och kulturformer som kan ge nyainsikter och erfarenheter. Kulturen finns inte bara utanför skolan, på teatem,eller museet. Den finns också hos elevema själva, i deras tankar,föreställningar och handlingar. Kultur är inte bara konstnäremas område, kulturkan också ses som livsformer, som kvalitet i vårt sätt att leva och uttryckaoss. Kultur har med möten mellan människor att göra. Ser man det så är det intefråga om att vissa elever saknar nägot som måste tillföras dem. Alla elever hardå en kultur som lever och utvecklas och där skolan i hög grad kan bidra tillutvecklingen bl.a. med hjälp av litteratur, konst, dans, teater. Den nyaläroplanen och de nya kursplanema öppnar i hög grad för detta sätt att se päkulturen i skolan; som en del av alla elevers dagliga skolarbete. 1 skolans arbete med kultur har skolbiblioteketeller mediateket en viktig roll. Det bör fungera dels som en källa förkulturarbetet i undervisningen, dels som ett frimm där eleven också kan finnadet hon eller han inte nödvändigtvis har sökt eller eftertrågat. beskrivning av det moderna är människors miljömedvetande ett ofrånkomligt inslag.Alla vet att det är av avgörande betydelse för vår ■ överlevnad att vi kanförhindra miljökatastrofer och hushålla med naturens resurser,Ett uttryck för denna miljömedvetenhet är regeringsförklaringens betoning av uppgiften attförverkliga det ekologiskt hållbara industrisam- 23 hållet.Unga människor är särskilt engagerade i miljöfrågor, globala och Prop.1994/95:100 nationella såväl som lokala. Skolan är en central institution i ett långsiktigtmiljöarbete. Miljöfrågorna spelar en viktig roll på alla nivåer, frånförskolan till vuxenutbildningen. I skolan kan elevemas engagemang fördjupas;där kan de få kunskap om ekologiska samband och om verksamma strategier ikampen mot miljöförstöringen. Miljöundervisning är också ett bra exempel på enundervisning som kräver integration av flera ämnen. Det är genom att integrerasom man kan anknyta till elevemas erfarenheter och intressen, och det är i denintegrerade och sannmansatta bilden av problemen som den handlingsin-riktadekunskapen finns att hämta. Enmiljon människor i har invandrarbakgmnd. är en tredjedel av elevema invandrare. Det innebär nya möjligheter förarbetet i skolan och det ställer nya krav. Förmågan att leva med kulturellmångfald är en positiv kraft i samhällsutvecklingen. Skolan är en kulturellmötesplats där denna förmåga kan stärkas. Skolans möjligheter att göra dettahänger samman med dess gmndläggande hållning till elever och eleverserfarenheter. I varje klassmm - oavsett hur många invandrare som går i klassen- har var och en av elevema en alldeles egen kulturell bakgmnd, med särskildfamiljehistoria, särskilda vanor och tänkesätt som skiljer sig frän kamratemas.Undervisningen bör erkänna och synliggöra den personliga historien hos varjeelev. Elevers kunskapsutveckling når längre om de får arbeta med utgångspunkti sin egen kultur, om undervisningen innehåller en social och kulturelldimension som berör dem. En sådan kunskapssyn är särskilt viktig när manarbetar med elever som har invandrarbakgmnd. I klasser och skolor där det går mångainvandrarelever finns - fömtom de uppenbara problem som hör samman medsegregationen - också positiva möjligheter. Här kan elevema tillägna sig dekompetenser som behövs i det samhälle som är pä väg: flexibilitet, känsla förkulturell mångfald, förmåga att byta perspektiv, förmåga att se traditioner somhistoriska och skapade i stället för oföränderliga och naturgivna osv. Skolansauktoritet och traditioner är ifrågasatta Bamoch ungdomar är inte som de var . De är inte på samma sätt präglade av föräldrars och farföräldrars sätt att se på världen och livet. Traditionen har inte samma kraft längre och den verkar på ett annat sätt. Normer, föreställningar, människors sätt att se på sig själva och framtiden hämtar färre mönster och förebilder från fasta sedvänjor och in rotade tänkesätt. Unga människor är i större utsträckning överlämnade till att själva skapa, forma och välja. Råmaterialet i denna process kommer 24 frånmedia, från ett allt öppnare och mer avmystifierat vuxenliv, från Prop.1994/95:100 resor, möten med andra kulturer osv. 1 denna process är skolan indragen. Även skolanstraditioner och normer, de som gav gärdagens lärare en slags automatiskauktoritet och legitimitet, är ifrågasatta och delvis övergivna. Dagenslärare har inte sanrmia draghjälp av traditionen. Det kommer i störreutsträckning an på lärarens personliga kvaliteter om hon eller han kanintressera och aktivera sina elever. Det betyder att lärarrollen har förändrats;mer av personlig och levande kontakt med elever men också mer av utsatthet ochsårbarhet i traditionsförsvagningens spår. Om det nu är så att en tradition som bjuder en attgöra det ena eller det andra har försvagats, så måste man försöka komma överensom vad som kan vara den rätta vägen. Det är därför mer nödvändigt äntidigare att skapa former för det kollegiala samtalet, i vilket läraretillsammans med sina arbetskamrater kan diskutera igenom vad som är skolans ochlärarens gamla och nya uppgifter. I det kollegiala samtalet kan lärama stödjavarandra och bygga ut och stärka den gemensamma läraridentiteten. 1.4 Elevers och föräldrars inflytande i skolan (SOU 1990:44) konstaterade att skolan är en av de institutioner som kommer högtupp på listan när människor beskriver inom vilka områden de helst vill hainflytande.