prop · GH0322 · 1994-01-01 00:00:00 — I likhet med det helt övervägande antalet remissinstanser anser jag därför att lydelsen av 72 § bör knytas ordagrant till artikel 122 i den europeiska patentkonventionen. 2.5 Skall det införas en möjlighet för uppfinnaren attbegära att hans namn inte anges i patentskriften ? Patent- och registreringsverkets förslag: En uppfinnare, som inte vill ha sitt namn tryckt i en patentskrift, skall skriftligen kunna begära att hans namn utelämnas. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har berört saken. Patent- besvärsrätten har motsatt sig en lagändring medan har tillstyrkt förslaget under förutsättning att en begäran om utelämnande av namn inte påverkar uppfinnarens ersättning för uppfinningen. Skälen för min bedömning: Enligt 21 § patentlagen gäller att patentskriften skall innehålla uppgift bl.a. om uppfinnaren. vill med sitt förslag öppna en möjlighet för uppfinnaren att slippa att ha sitt namn tryckt i patentskriften. Som grund för detta har hänvisat framför allt till att det i utkastet till konvention om patentharmonisering, vilket har utarbetats inom för den intellektuella äganderätten, finns en bestämmelse som ger uppfinnaren rätt att avstå från angivande av namn i patentskriften. är det emellertid i hög grad osäkert om konventionsförslaget verkligen kommer att antas. förslag har inte heller mött något större gensvar vid remissbehandlingen. Enligt min mening finns det inte skäl att nu ändra en ordning som har gällt i . Jag föreslår därför ingen lagändring i detta avseende. 2.6 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser De föreslagna ändringarna bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som kommer att förflyta innan kan fatta beslut i lagstiftningsärendet torde en lämplig tidpunkt vara . Som har redovisats i redogörelsen om EES-förhandlingarna om EG-förordningen om supplerande skyddscertifikat (avsnitt 2.1.4) har man i expertgruppen kommit överens om en anpassning enligt vilken det skall vara möjligt att erhålla skydd om det fanns ett gällande patent när förordningen började gälla inom gemenskapen även om detta patent har löpt ut innan skydd kan meddelas enligt EES-reglerna. Avsikten är att sålunda fånga upp de patent vars giltighetstid gått ut innan ett certifikat kan meddelas. Eftersom de svenska bestämmelserna om tilläggsskydd bör ansluta till vad som torde komma att gälla som EES-rätt, delar jag den bland remissinstanserna nästan helt genomgående uppfattningen att motsvarande bestämmelser bör införas i förevarande sammanhang. Av hänsyn till tredje man bör det i dessa fall finnas en särskild frist inom vilken en ansökan måste göras. I EES-förhandlingarna har man diskuterat en frist på . Enligt min mening är alltför kort; det kan vara svårt för sökanden att sätta sig in i de nya bestämmelserna och få fram tillräcklig dokumentation. Enligt förordningen skall en ansökan göras från ikraftträdandet om det rör sig om ett godkännande för för- säljning av läkemedel som har beviljats innan förordningen trädde i kraft. Det framstår som enklast och klarast att samma frist får gälla även för ansökningar som hänför sig till ett patent som har gått ut före ikraftträdandet. I likhet med vad man har enats om i EES-förhandlingarna bör vidare bestämmel- ser införas om en slags föranvändarrätt för den som i god tro har börjat utnyttja uppfinningen . Bestämmelsen kan lämpligen utformas efter mönster från 74 § patentlagen. har i sin framställning föreslagit att avgörande för om de nya eller gamla reglerna skall tillämpas på en patentansökan som har getts in före ikraftträdandet men inte slutligt behandlats, skall vara om ansökan har godkänts för utläggning före ikraftträdandet. Är så fallet skall, menar , ansökningen behandlas och avgöras enligt äldre bestämmelser medan i annat fall de nya reglerna skall slå till. För egen del anser jag emellertid att det är lämpligare att låta ansöknings- dagen vara avgörande för om de gamla eller nya patentbestämmelserna skall vara tillämpliga. Den som söker ett patent har ett berättigat, och betydande, intresse av att kunna förutse enligt vilka regler hans ansökan kommer att behandlas. Med hänsyn härtill anser jag att de nya patentbestämmelserna bör tillämpas bara på ansökningar som har gjorts efter ikraftträdandet. Om en patentansökan har gjorts före ikraftträdandet, bör alltså äldre bestämmelser gälla. En föreskrift av detta slag träffar också patent som har bifallits på grund av en ansökan som har getts in före ikraftträdandet. Detta får bl.a. till följd att de nya invändningsreglerna inte kommer att slå till mot ett sådant patent. Det finns inte anledning att räkna med att de föreslagna ändringarna kommer att medföra några ökade kostnader för det allmänna. I enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i patentlagen (1967:837), 2. lag om ändring i lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar. Lagrådet har granskat lagförslagen. 4.1 Förslaget till lag om ändring i patentlagen (1967:837) Om ansökningen är fullständig och det inte finns hinder mot patent, skall patentmyndigheten underrätta sökanden om att patent kan meddelas. för underrättelsen skall sökanden betala en fastställd meddelandeavgift. Om detta inte sker, skall ansökningen avskrivas. En avskriven ansökan skall återupptas, om sökanden efter utgången av de två månaderna betalar meddelandeavgiften och en fastställd återupptag- ningsavgift. Söks patent av en uppfinnare som har avsevärda svårigheter att betala med- delandeavgiften, får patentmyndigheten befria honom från denna, om han skrift- ligen begär detta för underrättelsen. Om patentmyn- digheten avslår uppfinnarens begäran, skall en avgift som betalas därefter anses betald i rätt tid. Första stycket Om förutsättningarna för patent är uppfyllda, dvs. om ansökningen är fullständig och gör bedömningen att det inte finns några hinder mot patent, skall sökanden underrättas om att ett patent kan meddelas. En underrättelse om att patent kan meddelas binder inte slutliga ställningstagande. Det innebär bara att hinder mot patent inte har ansetts föreligga när underrättelsen gjordes. Andra stycket Bestämmelsen svarar mot hittillsvarande 20 § första stycket men tar sikte på meddelandeavgift i stället för utläggningsavgift. för underrättelse om att ett patent kan meddelas skall sökanden betala den fastställda avgiften. Tredje stycket Bestämmelsen svarar mot hittillsvarande 20 § tredje stycket. Bortsett från att avgiften skall betalas för underrättelsen enligt första stycket, har endast redaktionella ändringar gjorts. Om sökanden har fullgjort vad som krävs enligt 19 § och det fortfarande inte finns hinder mot patent, skall patentmyndigheten bifalla ansökningen. Beslutet skall kungöras. När beslutet att bifalla patentansökningen har kungjorts, är ett patent meddelat. Ett meddelat patent skall antecknas i patentregistret som förs av patentmyndigheten. Ett patentbrev skall också utfärdas. Sedan patentet har meddelats får patentkraven inte ändras så att patentskyddets omfattning utvidgas. Första stycket Bestämmelsen svarar mot hittillsvarande 23 § första stycket. Som har nämnts i specialmotiveringen till föregående paragraf binder underrättelsen om att patent kan meddelas inte slutliga ställningstagande. beslutar inte om att bifalla ansökningen förrän meddelandeavgiften har betalats. Då skall verket beakta alla hinder mot patent som det kan känna till. Sålunda kan ha funnit anledning att utföra kompletterande granskning av ansökningen, t.ex. i förhållande till nyinkommet material. Vad som har kommit fram vid den granskningen kan alltså utgöra hinder mot patent, trots att sökanden har fått en underrättelse om att ett patent kan meddelas. Andra stycket Bestämmelsen svarar mot hittillsvarande 26 § första stycket och 27 §. När beslutet har kungjorts, är ett patent meddelat. I likhet med vad som gäller skall det meddelade patentet antecknas i patentregistret och ett patentbrev utfärdas. Tredje stycket Bestämmelsen, som reglerar när patentkraven senast får ändras så att patentskyddets omfattning utvidgas, svarar mot hittillsvarande 19 § andra stycket. Ändringsförbudet slår till den dag då patentet meddelades. Från och med den dag då patentet meddelas skall en patentskrift finnas att tillgå hos patentmyndigheten. skall innehålla beskrivning, patentkrav och sammandrag samt uppgift om patenthavaren och uppfinnaren. Bestämmelsen behandlar frågan när en patentskrift skall finnas att tillgå hos . gäller att den avgörande tidpunkten är när ansökningen utläggs. Enligt förevarande bestämmelse skall en patentskrift finnas att tillgå från och med den dag då patentet meddelades. Från och med den dag då patentet meddelas skall handlingarna i ärendet hållas tillgängliga för var och en. När arton månader har förflutit från den dag då patentansökningen gjordes, eller, om prioritet yrkas, den dag från vilken prioriteten begärs, skall handlingarna, om de inte redan har gjorts tillgängliga enligt första stycket, hållas tillgängliga för var och en. Om ansökningen har avskrivits eller avslagits, skall handlingarna dock hållas tillgängliga endast om sökanden begär att ansökningen återupptas, överklagar eller gör en framställning enligt 72 eller 73 §. På begäran av sökanden skall handlingarna hållas tillgängliga tidigare än vad som följer av första och andra styckena. När handlingarna blir tillgängliga enligt andra eller tredje stycket, skall kungörelse om det utfärdas. Innehåller en handling en företagshemlighet och rör den inte en uppfinning på vilken patent söks eller har meddelats, får patentmyndigheten på yrkande förordna, om det finns särskilda skäl för det, att handlingen inte får lämnas ut. Om ett sådant yrkande har framställts, får handlingen inte lämnas ut förrän yrkandet har ogillats genom ett beslut som har vunnit laga kraft. Om en kultur av en mikroorganism har deponerats enligt 8 a §, har var och en rätt att få prov från kulturen sedan handlingarna har blivit allmänt tillgängliga enligt första, andra eller tredje stycket. Vad nu sagts medför dock inte att prov skall lämnas ut till någon som till följd av föreskrift i lag eller annan författning inte får ta befattning med den deponerade mikroorganismen. Det medför inte heller att prov skall lämnas ut till någon vars befattning med provet kan antas vara förbunden med en påtaglig risk med hänsyn till organismens skadebringande egenskaper. Till dess att patent har meddelats eller patentansökningen har avgjorts slutligt utan att ha lett till patent gäller trots bestämmelsen i sjätte stycket första meningen att prov från deposition får lämnas endast till en särskild sakkunnig, om sökanden begär det. Regeringen föreskriver inom vilken tid en sådan begäran får göras och vem som får anlitas som sakkunnig av den som vill få prov. Den som vill få prov skall skriftligen begära det hos patentmyndigheten och avge en förbindelse av det innehåll som regeringen föreskriver för att förebygga missbruk av provet. Om prov får lämnas ut endast till en särskild sakkunnig, skall förbindelsen i stället avges av denne. Paragrafen reglerar tidpunkten för offentliggörande av handlingar i patentärendet. Första stycket Huvudregeln är att handlingarna i ärendet skall hållas tillgängliga från och med den dag då patentet meddelades, dvs. när beslutet att bifalla ansökningen kungjordes. Det är som en patentskrift skall finnas att tillgå enligt 21 §. I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i bestämmelsen. Andra stycket Den tidigare hänvisningen till utläggningsförfarandet har ersatts med en erinran om att handlingarna kan ha gjorts tillgängliga tidigare enligt första stycket. I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i bestämmelsen. Tredje och fjärde styckena Endast redaktionella ändringar har gjorts i styckena. Femte stycket Bestämmelsen berör handlingar som innehåller företagshemligheter. Den är tillämplig även under ett invändningsförfarande. Såväl en patentsökande som en patenthavare eller en invändare får begära att handlingen inte lämnas ut. Som en konsekvens av att invändningsförfarandet kommer att äga rum efter patentmeddelandet, har bestämmelsen ändrats så att det numera också anges att handlingen inte får röra uppfinning varå ett patent har meddelats. Övriga ändringar är av redaktionell karaktär. Sjätte stycket Endast redaktionella ändringar har gjorts i bestämmelsen. Sjunde stycket Bestämmelsen har ändrats så att dagen för patentmeddelandet utgör den gräns inom vilken ett prov av en deponerad kultur får lämnas ut endast till en särskild sakkunnig. I övrigt har bara redaktionella ändringar gjorts. Åttonde stycket Endast redaktionella ändringar har gjorts i bestämmelsen. Om patentmyndigheten avskriver eller avslår en ansökan som har blivit tillgänglig för var och en, skall beslutet kungöras när det har vunnit laga Paragrafen svarar mot 26 § andra stycket och har endast ändrats redaktionellt. Var och en får göra invändning mot ett meddelat patent. En invändning skall göras skriftligen hos patentmyndigheten från den dag då patentet meddelades. skall underrätta patenthavaren om invändningen och ge denne tillfälle att yttra sig. Vad som sägs i 12 § skall också tillämpas på patent- havaren under invändningsförfarandet. Återkallas invändningen, får invändningsförfarandet ändå fullföljas om det finns särskilda skäl. Första stycket Var och en kan göra invändning mot det meddelade patentet. Även patenthavaren själv kan alltså göra invändning mot patentet. På så vis kan han få till stånd en begränsning av patentet och därmed undgå en talan om ogiltighetsförklaring. Invändningen skall göras skriftligen hos från den dag då patentet meddelades. Någon avgift tas inte ut för invändning. Andra stycket Bestämmelsen, som har behandlats i den allmänna motiveringen i avsnitt 2.3, ger vissa grundläggande regler om förfarandet. Ytterligare bestämmelser finns i patentkungörelsen. Om tar upp en invändning, skall patenthavaren underrättas om invändningen och ges tillfälle att yttra sig över denna. I likhet med vad som enligt 12 § gäller skall en patenthavare, som inte har hemvist här i landet, under ett invändningsförfarande ha ett här bosatt ombud som får företräda honom i allt som rör saken. Om det görs en invändning, är det alltså inte tillräckligt att patenthavaren företräds av ombud enligt 71 §. Något motsvarande krav på ombud för invändaren finns inte. Även om en invändning har gjorts, fortsätter det meddelade patentet att gälla. Enbart den omständigheten att en invändning har gjorts hindrar alltså inte patenthavaren från att få bifall till ett yrkande om vitesförbud enligt 57 a §. Tredje stycket Bestämmelsen är utformad efter mönster från regel 60 (2) i tillämpningsföreskrifterna till den europeiska patentkonventionen. Patenthavaren och invändaren disponerar inte helt över invändningsförfarandet. Även om invändningen återkallas får även på annan grund än vad invändaren har åberopat därför fortsätta förfarandet. Denna handläggning kan leda till att patentet upphävs eller ändras i enlighet med vad som sägs i 25 §. En förutsättning för att förfarandet skall få fullföljas trots att invändningen har återkallats är dock att det finns särskilda skäl. Ett sådant skäl kan vara att det föreligger ett starkt objektivt patenterbarhetshinder. skall efter invändning upphäva patentet, om det 1. har meddelats trots att villkoren i 1 och 2 §§ inte är uppfyllda, 2. avser en uppfinning som inte är så tydligt angiven att en fackman med ledning därav kan utöva den, eller 3. omfattar något som inte framgick av ansökningen när den gjordes. skall avslå invändningen, om det inte enligt första stycket finns något hinder mot att patentet upprätthålls. Om patenthavaren under invändningsförfarandet har gjort sådana ändringar att hinder inte finns enligt första stycket mot att patentet upprätthålls i sin ändrade lydelse, skall patentmyndigheten förklara att patentet upprätthålls i den ändrade lydelsen. När patentmyndighetens beslut om en invändning har vunnit laga kraft, skall det kungöras. Om beslutet innebär att patentet ändras, skall en ny patentskrift finnas att tillgå hos patentmyndigheten och ett nytt patentbrev utfärdas. Bestämmelsen handlar om prövning av invändningar. De omständigheter som kan föranleda att patentet upphävs är desamma som kan medföra att patentet kan förklaras ogiltigt enligt 52 § första stycket 1 - 3. Föreligger någon sådan omständighet skall det meddelade patentet upphävas. I annat fall skall invändningen avslås. Skulle patenthavaren under invändningsförfarandet ha gjort sådana ändringar att hinder mot att patentet upprätthålls i ändrad lydelse inte föreligger, skall patentmyndigheten förklara att patentet skall upprätthållas i sin ändrade lydelse. Som har nämnts i specialmotiveringen till 24 § tredje stycket disponerar patenthavaren och invändaren inte helt över invändningsförfarandet. Under ett pågående förfarande skall sålunda ta hänsyn till varje omständighet som kan utgöra skäl att upphäva patentet och som verket får kännedom om. Om det under förfarandet upptäcks sådana brister som avses i första stycket, skall bristerna således tas upp av även om de inte har uppmärksammats av invändaren. En brist kan komma till kännedom t.ex. genom en anmärkning från allmänheten. Den som gör en anmärkning efter niomånadersfristen har inte ställning som invändare, vilket bl.a. får till följd att vederbörande inte har rätt att klaga på beslut enligt 26 §. Ett slutligt beslut av patentmyndigheten om en ansökan om patent får över- klagas av sökanden, om det har gått honom emot. Ett slutligt beslut om en invändning mot patent får överklagas av patenthavaren och invändaren, om det har gått den som vill klaga emot. Om invändaren återkallar sin talan, får denna ändå prövas om det finns särskilda skäl. Ett beslut, genom vilket en begäran om återupptagning enligt 15 § tredje stycket eller 19 § andra stycket har avslagits eller ett yrkande om överföring enligt 18 § har bifallits, får överklagas av sökanden. Ett beslut, genom vilket ett yrkande om överföring enligt 18 § har avslagits, får överklagas av den som har framställt yrkandet. Ett beslut, genom vilket ett yrkande om förordnande enligt 22 § femte stycket har avslagits, får överklagas av den som har framställt yrkandet. Bestämmelser om överklagande av beslut enligt 42, 72 eller 73 § finns i 75 §. Paragrafen svarar mot hittillsvarande 24 §. Bortsett från vad som sägs om överklagande av beslut i anledning av en invändning har endast redaktionella ändringar gjorts. Överklagande enligt 26 § görs hos Patentbesvärsrätten från beslutets dag. Ett slutligt beslut av Patentbesvärsrätten får överklagas till Regeringsrätten från beslutets dag. Överklagandet får inte avse andra patentkrav än sådana som har prövats genom det överklagade beslutet. I övrigt tillämpas bestämmelserna i 35-37 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) om besvär över kammarrättens beslut. Patentbesvärsrättens beslut skall innehålla uppgift om att det krävs särskilt tillstånd för prövning i Regeringsrätten och om de grunder på vilka ett sådant tillstånd meddelas. Bestämmelserna i 22 § femte stycket tillämpas på handling som kommer in till Patentbesvärsrätten eller Regeringsrätten. Paragrafen svarar mot hittillsvarande 25 §. Endast redaktionella ändringar har gjorts. I fråga om en internationell patentansökan får inte patent meddelas eller beslut om avslag fattas förrän efter utgången av den frist som regeringen föreskriver, om inte sökanden samtycker till att ansökningen avgörs . De ändringar som har gjorts är, förutom av redaktionell natur, en följd av att invändningsförfarandet har ändrats. I fråga om en internationell patentansökan får patentmyndigheten inte utan sökandens samtycke meddela patent eller offentliggöra ansökningen förrän för den intellektuella äganderättens internationella byrå har publicerat ansökningen eller har förflutit från den interna- ingivningsdagen eller, om prioritet yrkas, den dag från vilken prioriteten begärs. De ändringar som har gjorts är, förutom av redaktionell natur, en följd av att invändningsförfarandet har ändrats. Om en del av en internationell patentansökan inte har varit föremål för internationell nyhetsgranskning eller internationell förberedande patenter- barhetsprövning på grund av att ansökningen har bedömts omfatta av varandra oberoende uppfinningar och att sökanden inte inom föreskriven tid har betalat tilläggsavgift enligt konventionen om patentsamarbete, skall patentmyndigheten pröva om bedömningen var riktig. Om patentmyndigheten finner att bedömningen var riktig, skall den del av ansökningen som inte har varit föremål för sådan granskning eller prövning anses återkallad hos patentmyndigheten, om inte sökanden betalar föreskriven avgift till myndigheten från det myndigheten sände en underrättelse till honom om sitt ställningstagande. Om patentmyndigheten finner att bedömningen inte var riktig, skall myndigheten fortsätta handläggningen av ansökningen i dess helhet. Ett beslut enligt första stycket, genom vilket patentmyndigheten har funnit att en patentansökan omfattar av varandra oberoende uppfinningar, får överklagas av sökanden. Vad som sägs i 27 § första och andra styckena skall tillämpas. Om rätten finner patentmyndighetens beslut riktigt, räknas fristen för att betala sådan avgift som avses i första stycket andra meningen från det att patentmyndigheten sände en underrättelse till sökanden om rättens lagakraftvunna Förutom att hänvisning görs till 27 § i stället för till 25 § har endast redaktionella ändringar gjorts. Ett meddelat patent kan upprätthållas intill dess har förflutit från den dag då patentansökningen gjordes. För ett patent skall betalas fastställd årsavgift för varje avgiftsår som börjar efter meddelandet. Om patentet har meddelats innan årsavgifter för patentansökningen har börjat förfalla enligt 41 §, skall dock patenthavaren, när årsavgift för patentet förfaller till betalning, betala årsavgift också för avgiftsår som har börjat före patentmeddelandet. Bestämmelser om tilläggsskydd för läkemedel finns i 13 kap. Paragrafen reglerar giltighetstiden för patent. Som har framhållits i den allmänna motiveringen i avsnitt 2.1.3 utgör tilläggsskyddet ingen förlängning av patenttiden för uppfinningen. I paragrafens tredje stycke erinras dock om att det i 13 kap. finns bestämmelser om tilläggsskydd för läkemedel. På talan om det skall rätten förklara patentet ogiltigt, om 1) patentet har meddelats trots att villkoren i 1 och 2 §§ inte är uppfyllda, 2) patentet avser en uppfinning som inte är så tydligt angiven att en fackman med ledning därav kan utöva den, 3) patentet omfattar något som inte framgick av ansökningen när den gjordes, eller 4) patentskyddets omfattning har utvidgats efter det att patentet meddelats. Ett patent får inte förklaras ogiltigt på den grund att den som har fått patentet har haft rätt till bara en viss andel i det. Utom i fall som avses i fjärde stycket får talan föras av var och en som lider förfång av patentet och, om det är påkallat ur allmän synpunkt, av den myndighet som regeringen bestämmer. En talan, som grundas på att patentet har meddelats någon annan än den som har rätt att få patentet enligt 1 §, får föras endast av den som påstår sig ha sådan rätt. En talan skall väckas efter erhållen kännedom om patentets meddelande och de övriga omständigheter på vilka talan grundas. Om patenthavaren var i god tro när patentet meddelades eller när det övergick på honom, får talan inte väckas senare än efter patentets meddelande. De ändringar som har gjorts är, förutom av redaktionell natur, en följd av att invändningsförfarandet har ändrats. Om någon yrkesmässigt utnyttjar en patentsökt uppfinning efter det att handlingarna i ansökningsärendet har blivit tillgängliga enligt 22 §, skall vad som sägs om patentintrång tillämpas i den mån ansökningen leder till patent.