prop · GH03129 · 1994-01-01 00:00:00 — För de länsstyrelser som berörs torde det i första hand röra sig om ersättningar till personer som anlitas vid den slutliga sammanräkningen och sådana lönekostnader för externt anlitade personer torde täckas av de medel i valanslaget som länsstyrelserna disponerar. För kommunernas del torde merkostnaden inte bli större än att kommunerna själva kan stå en sådan kostnad. Vid försöksverksamhet av det slag som föreslås är det viktigt att den följs upp, inte minst mot bakgrund av att verksamheten är tänkt att bli permanent i samtliga allmänna val . Utvärderingen bör närmast ta sikte på de tekniska, ekonomiska, organisatoriska och praktiska aspekterna. Ett viktigt moment i utvärderingen är givetvis också vilka effekter det nya systemet - i förhållande till vad som annars skulle ha blivit fallet - får i fråga om vilka personer som kommer att besätta de mandat som partierna tilldelats. Centrala valmyndigheten, dvs. , bör vara den myndighet som förbereder och organiserar uppföljningen och sedan redovisar resultatet till regeringen. Regeringen avser att ge ett sådant uppdrag. 6.1 Förslaget till lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna valen I paragrafen anges i vilka kommuner som försök med personröstning skall genomföras. Det är alltså enbart vid val till fullmäktige i dessa kommuner som lagen är tillämplig. Lagen föreslås träda i kraft och kommer att gälla under hela valperioden. Detta innebär t.ex. att för det fall att en ledamot avgår (14 kap. 22 § andra stycket vallagen) skall 8 och 9 §§ denna lag tillämpas. Lagen skall också tillämpas vid eventuellt omval i berörda kommuner. I paragrafen ges de regler för utformningen av valsedlar som fordras för att personröstning skall kunna ske. Det föreskrivs sålunda att alla former av valsedlar, alltså förutom namnvalsedlar även partimarkerade valsedlar och blanketter till valsedlar, skall ha markerade utrymmen i form av minst en rad där väljaren kan skriva till namn och en ruta intill varje sådan rad för personmarkering för ett av de tillskrivna namnen. Vidare föreskrivs i tredje stycket att namnvalsedlar skall förses med ruta intill varje namn där väljaren kan göra en personmarkering. I paragrafen anges att i förekommande fall centrala valmyndigheten skall förse valsedlarna med sådana markerade utrymmen (rader och rutor) som anges i 2 §. 4 och 5 §§ Bestämmelserna i dessa paragrafer kan tyckas vara av mera ordningskaraktär. Det är emellertid viktigt för försöksverksamhetens genomförande att partimarkerade valsedlar och valsedelsblanketter som skall finnas i de vallokaler och på de postkontor där röstning sker är så utformade att de ger möjlighet för väljarna att rösta på person. Däremot behöver sådana valsedlar inte finnas på postkontor eller andra ställen utanför de aktuella kommunerna där förtidsröstning äger rum. En sådan obligatorisk ordning skulle bli alltför komplicerad och föranleda flera praktiska komplikationer för såväl valförrättare som väljare. Det är däremot inget som hindrar att en väljare som är bosatt i någon av de kommuner som deltar i försöksverksamheten på ett postkontor utanför hemkommunen poströstar med användning av valsedlar som är utformade för att medge personröstning. Väljaren måste då själv ha med sig valsedeln till postkontoret. Av samma anledning som det är viktigt att det i vallokal där röstning äger rum finns valsedlar av det nya slaget är det viktigt att det vid sammanräkningsförfarandet finns klara regler för hur valsedlarna skall behandlas i olika avseenden. Eftersom det kan förekomma valsedlar som inte ger utrymme för personröstning, vilket kan väntas inträffa i fråga om förtidsröstning och röstning med valsedelsförsändelse, är det angeläget att i lagen slå fast att sådana valsedlar inte accepteras i fråga om personröstningen. Bedöms utifrån paragrafens bestämmelser att namnen är obefintliga tillfaller rösten i vanlig ordning partiet. Personmarkering bör göras med en kryssmarkering. Skulle en valsedel i den därför avsedda rutan ha försetts med en personmarkering utan att markeringen kan betecknas som ett kryss skall det emellertid inte medföra att personrösten anses obefintlig. Naturligtvis kan svårbedömbara fall inträffa. Utgångspunkten för bedömningen bör då vara om väljaren kan antas ha velat uttrycka en preferens för en särskild kandidat eller inte. Förbudet mot maskinella markeringar är föranlett av önskemålet att hindra mera organiserade och omfattande former av försåtliga förfaranden i syfte att vilseleda väljarna. Förbudet innebär däremot inte ett förbud mot distribution av för hand förkryssade valsedlar eftersom ett sådant förbud förmodligen skulle föra med sig stora tillämpningssvårigheter. Paragrafen skall tillämpas i stället för 14 kap. 15 § vallagen. Exempel på hänvisning i andra paragrafer till 14 kap. 15 § är 15 d § samma kapitel. I tredje stycket anges utgångspunkten för ordnandet av kandidatnamn som fått personröster och hur spärregeln är konstruerad. Spärren skall beräknas med utgångspunkt i antalet giltiga röster för partiet. Kandidatnamnen skall ordnas så att partiets mandat i första hand kommer att besättas med kandidater som kommit över spärren och att det då är antalet personröster för varje kandidat som är avgörande för i vilken ordning kandidaterna skall utses. Termen personligt röstetal används för att ange det antal personröster som en kandidat har fått på valsedlar med samma partibeteckning. I stycket anges också att spärregeln skall vara av partiets röstetal i valkretsen, dock lägst 50 röster. Vidare anges hur det skall förfaras då två eller flera kandidater fått lika stora personliga röstetal. I sådana fall skall företrädet avgöras genom lottning. För kandidater som inte fått så många personröster att de uppnått spärren skall jämförelsetal beräknas enligt den nuvarande metoden och kandidaturvalet sker alltså på samma sätt som . Detta har angetts genom hänvisningen i fjärde stycket till 14 kap. 6 § andra - fjärde styckena vallagen. Beräkningen av jämförelsetal för kandidater som inte kommit upp till spärren skall alltså ske först sedan kandidatnamn ordnats på grund av personliga röstetal enligt tredje stycket. I femte stycket markeras också att att vid beräkning av jämförelsetal i dessa fall skall bortses från namn som tagit plats på grund av personröster. Någon reduktion av jämförelsetal för de kandidater som inte nått upp till spärren skall därför inte ske med anledning av att kandidatnamn ordnats efter personliga röstetal. Exempel på hänvisning i andra paragrafer till 14 kap. 16 § är 22 § samma kapitel. Av andra stycket framgår att en kandidat som fått plats i mer än en valkrets eller för mer än ett parti och han eller hon till följd därav skulle erhålla mandat i mer än en valkrets eller för mer än ett parti, skall kandidaten tillträda mandat i den krets och för det parti där han eller hon relativt sett fått störst personligt röstetal. Det innebär att kandidaten skall tillträda ett mandat som han eller hon vunnit på grund av personröster före ett som erhållits genom jämförelsetal enligt heltalsmetoden. I de fall kandidaten fått mandat i flera kretsar på grund av jämförelsetal blir storleken på dessa tal avgörande. Avgörande för vem som skall besätta mandat som kandidaten inte tillträder är ersättarordningen. Detta har angetts genom hänvisningen till 7 § som i sin tur är en hänvisning till reglerna i vallagen. Det innebär att ett listtroget sätt används för att utse de ledamöter som skall besätta de mandat som blivit lediga. I sjätte stycket regleras i vilken ordningsföljd mandaten skall besättas då flera mandat blivit lediga. Avgörande är kandidatens relativa personliga röstetal resp. jämförelsetal. Ett mandat som blivit obesatt därför att kandidaten tillträtt ett mandat på grund av personligt röstetal skall besättas före ett som kandidaten vunnit till följd av jämförelsetal. I paragrafen regleras förfarandet vid utseende av ersättare för kandidater som blivit valda på personröster. Exempel på hänvisning i andra paragrafer till 14 kap. 19 § är 22 § samma kapitel. Utgångspunkten för att bestämma ersättarordningen är den lista som mest bidragit till att den ordinarie ledamoten blivit vald. Med lista avses i detta sammanhang en grupp av valsedlar som upptar samma namn och har samma rangordning mellan namnen. De valsedlar på vilka det avgetts en personröst för den kandidat som valts får alltså sorteras med utgångspunkt i namnen och rangordningen mellan dessa så att man får fram en grupp som är större än övriga. I normalfallet torde detta bli partiets huvudlista utan strykningar. Denna grupp innehåller ett antal valsedlar på vilka det avgetts en personröst för den ordinarie ledamoten. Valsedlarna är även i övrigt identiska i fråga om namn och namnordning. För att få fram det slutliga underlaget för ersättarordningen skall till gruppen läggas övriga valsedlar som upptar samma namn och namnordning. Bland dessa kan finnas valsedlar som saknar personröster och sådana som upptar en personröst för någon annan kandidat än den som blivit vald. Att personröster avgetts för olika kandidater innebär inte att valsedlarna skall anses vara olika i fråga om namn och namnordning. Den sammanlagda gruppen kan alltså innehålla tre kategorier av valsedlar, nämligen sådana som saknar en personröst, sådana som har en personröst för den kandidat för vilken ersättare skall utses och sådana som upptar en personröst för någon annan kandidat. Ordningsföljden för utseende av ersättarna inom gruppen avgörs i första hand av om det finns några kandidater som fått ett personligt röstetal som når upp till eller överstiger spärren. Är så fallet utses ersättarna i ordning efter storleken på de personliga röstetalen. Har flera kandidater lika stora personliga röstetal får också här lottning tillgripas. Om det inte finns några eller alltför få ersättarkandidater som nått upp till spärren tillämpas beträffande dessa ett tillvägagångssätt som motsvarar den nuvarande metoden, vilket anges genom hänvisningen i tredje stycket till fjärde stycket. Femte och sjätte styckena motsvarar 14 kap. 19 § tredje resp. åttonde styckena vallagen. I övrigt gäller vallagens bestämmelser i 14 kap. 19 § vallagen. Centrala valmyndigheten skall vara den myndighet som har att meddela närmare föreskrifter om försöksverksamhetens genomförande. Paragrafen gör detta möjligt. Avsikten är också att centrala valmyndigheten skall förbereda den uppföljning som behövs för utvärderingen. Paragrafen innehåller bestämmelser av mera administrativt slag. När det gäller ärenden som centrala valmyndigheten kan komma att fatta beslut i, kan det gälla t.ex. frågor om valsedlar eller andra frågor om val till kommunfullmäktige som i huvudsak handläggs enligt vallagens bestämmelser men som också har anknytning till bestämmelserna i försökslagen. 6.2 Förslaget till ändring i vallagen (1972:620) Eftersom det på postkontoren i de kommuner som deltar i försöks-verksamheten kommer att finnas valsedlar av det nya slag som anges i försökslagen, är det inte uteslutet att sådana valsedlar kommer att användas av väljare från andra kommuner som poströstar i dessa försökskommuner. För det fall det vid den slutliga sammanräkningen i andra kommuner förekommer valsedlar som är avsedda för försöks-verksamheten skall de emellertid inte anses som ogiltiga utan - med bortseende från de namn på kandidater och markeringar som kan finnas på dem - tillfalla det parti som finns angivet på valsedeln. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1993/94:129 Försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge särskild personröst.