prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Deviktigaste av dessa system gäller mil och indfrekte skarter,uttikeshanddsstetistik, vetermär- och växtskyddskonttoller samt personkonfroll.Det senare gäller bl.a. samarbete mellan polismyndigheterna i konfrollen avden gemensamma yttte gränsen avseende personer, bl.a. med gemensamma datenätoch datebanker (se vidare härom avsmttet om rättsligt och irudces samarbete,29). På uppdrag av kommissionen lade en expertgrapp påhög nivå, den s.k. Sutiierlandgrappen, fram en rapport omhur den inre marknaden skall fås att bäst fungera efter samten framtidsstrategi för kommissionen så attmarknadens fördelar fullt ut kan säkras i praktiken. En av uppgiftemagällde att undersöka hur medlemsstetemas adminisfrationer anpassar sig tillett läge där gränskonttollerna mellan medlemsländema har försvunnit. Grappenpekade bl.a. pä vikten av att konsumenten kan känna sig säker på att det stöneutbudet av varor och tjänster mte för med sig risker - för hälsa, miljö ochsäkerhet - och art åtgärder mot dessa risker vid behov kan sättes in, trots artden som tillhandahåller en vara eller en tjänst inte alllid är på samma sän somförr gripbar inom det egna landets jurisdiktion. Närmgslivet kräver en likarted tillämpning i de olikamedlemsstetema av gemenskapsreglerna. Sutherlandrapporten drogslutsatsen art det behövs ert partnerskap mellan ochmedlemsstetema för att nå dessa båda mål. har därefter betonatbehovet av ömsesidig tillit mellan medlemsstetema samt behovet avinformationsutbyte, utbildning och fullstendig öppenhet i samverkan mellankommissionen och medlemsstetema.Kommissionen har tillkallat en rådgivande kommitté församordning på ime marknadsområdet. Regeringens bedömning: Den svenskattansportpolitiken står väl i samklang medEG:s transportpolitik vars målsättning är art skapa ert sammanhängandeväl integrerat transportsystem som omfatter allattansportmedel och som beakter kraven på såväl snabbhet och effektivitetsom en för miljön hållbar utvecklmg. Genom ert medlemskap får bättte möjlighet att påverka den fortsatteutvecklmgen av ttansportpolitiken i denna riktning. Redan genomEES-avtelet har en stor del av EG:s sekundärrätt införlivats med svensk rätt, vilket fart till följd art de olika fransportmarknademaallt mer öppnas för konkurrens för såväl fransportörersom ttansportköpare, något som leder till en vitelise-ring av helattansportmarknaden. Ett medlemskap ger däratöver möjligheten art på ett nära och effektivt sätt verka för en konkurrensneuttal behandling av den svenskattanspormärmgen. Den gemensamma marknaden medför ökade ttansportvolymer vilket krav på åtgärder för art förhindranegativa miljöeffekter. Artiklarna 2, 3, 74 och 75 iRomfördraget förklarar sammanteget art fördragetsmålsätmmgar på transportområdet skall förverkligas genom en gemensam transportpolitik. Friheten art tillhandahålla ttansporrtjänsteromfattes inte av allmänna bestemmelser om frihet atttillhandahålla tjänster Artikel 61 hänvisar här till transportkapitiet. Vad gäller landttansporter, inklusive ttansporterpå inre vartenvägar, innehåller ttansportkapitiet ett antel bestemmelsermed riktiinjer för politiken. Artikel 75anger bl.a. att ministerrådet skall beslute gemensamma regler förmtemationella transporter, villkor för utförandel av ttansporter i en medlemsstet där fraktföraren mte har hemort samtövriga lämpliga bestemmelser. Kapitlet iimehåller också regler omicke-diskriminering, ttafikplikt, stetsstöd m.m. När det gäller sjö-och flygtransporter finns inga bestemmelser i sak i ttansportkapitiet, som hänvisar till de rättsakter som mimsterrådetkan komma att beslute (artikel 84). Edigt målet 167/73kommissionen mot [1974] ECR s. 359 gäller dock fördragels allmännaprinciper också för sjö- och luftttans-porter. Fri etebleringsrärt och frirörlighet för arbetskraft gäller alltså, men däremot inte de allmänna reglernai transportkapitiet. I ert domstolsavgörande förklarades altde allmänna konkur-rensrältsliga principerna edigt artiklarna 85 och 86 iRomfördraget skulle gälla också på transportområdet. AvdelningXII i (artikel 129b-129d), som tillkom genom 11 1994/95. Maasttichtfördraget, telas om"ttanseuropeiska nät". Här betonas vikten Prop. 1994/95:19 av s.k.nätverk på ttansportonuådet för att främja sammanhållningen i ochutjämna klyftorna mellan olika regionen Det betonas också att sociala hänsynoch miljöhänsyn måste beaktes. Frånsett ertrådsbeslut med arbetsprogram för utvecklmg i olika avseenden avden gemensamma ttansportpolitiken fattede mimsterrådetinte många bindande beslut för art genomföra en gemensam ttansportpolitikförrän . Orsaken var bl.a. olUca synsärt mom medlemsstelskretsen. konsteterade i målet 13/83Europaparlamentet mot rådet [1985] ECR s. 1513 att ministenådet mtefullgjort sma åligganden edigt att genomföra friheten att presteratjänster på landttansportområdet. beslutede EG-stetema art den inremarknaden skulle vara genomförd vid slutet av . Som redovisas i avsmrt11 om fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapitel har den inremarknaden på ttansportonuådet i huvudsak genomförts. Nätverkstenkandet och vikten av art utvecklatransportsystemen och rörligheten för människor med tillbörlig hänsyntill nuljön och en rättvis fördelning avmfrastrakmren och kosmadsansvaret för denna har sterkt betonats i denvitbok om den framtida transportpolitiken som publicerade idecember 1992. I vitboken telasom en ttansportpolitik som bidrar till ekonomisk tUlväxt som minstemöjliga skada skall åsamkas miljön. Man telar om ert integrerat ttansportsystemi som omfatter alla transportmedelvilka skall ste i balans med varandra och där den totela kapaciteten isystemet skall umyttjas optimalt. Man betonar sterkt vikten av hänsyn tdlmiljön och en rättvis fördelnmg av och kostnadsansvaret för en utbyggdinfrastrakmr. Övergång till mer miljövädiga ttansportmedel skall stimuleras genom lämplig utformning av skatter ochavgifter. Transportforskningen skall ges ökat utrymme och ttafiksäkerhetoch sociala frågor skall beaktes yrterligare. EU:s ttansportmidstrar stelldesig bakom vitbokens idéer ochuppmanade kommissionen art för ministerrådet lägga fram konkrete förslag tillåtgärder. Även kommissionens grönbok om trafik och miljö pekar på behovet avett mUjöanpassat transportsystem. Förhandlingarna om svenskt medlemskap i resteinte några problem på onuådena ttansportpolitik, telekommunikationer ochpost. Som framgår av det följande omfatter EES-avtelet huvuddelen härav. Deremissinstanser som yttrat sig om ttansportfrågor och kommunikationerkonsteterar art ert EU-medlemskap för svensk del mte medför några dramatiskaförändringar De pekar på vikten av art får fullt inflytende i beslutenom den framtida utformnmgen av politiken. Ikraftträdandet av den inremarknaden för transporter har ännu inte inneburit någon totel avreglering avall konkurrensbegränsande lagstiftning för landtransporternas del. Det fulltfria marknadstillttädet blir inte verklighet förrän i juli 1998för godsttansporter på väg. Någon totel Prop. 1994/95:19 avreglering för Imjettafik med buss är mte attförvänte. I flera avseenden fordras fortfarande tillägg till tidigare fattedebeslut för att den fria ttansportmarknaden skall kunna fungera på avsettsätt. understryks i den i december1992 publicerade vitboken om den framtida ttansportpolitiken mom EG. Gränskonttollerna för ttansporter på landsväg ochinre vattenvägar har avvecklats mellan EU:s medlemsländer Rådet har utfärdatbestenunelser som innebär att konttollema i stellet får ske inom landetsgränser. Det gäller bl.a. konttoller av olika tillstend, registteringsbevis förfordon, konttoll av efterlevnad av bestemmelserna om kör- och vilotider, konttoll av ttansportmedel för farligt gods ochlärtfördärvliga livsmedel samt konttoll av körkort. Lastbilstrafiken mellan medlemsländema kan sedanden utföras helt fritt sedan alla kvoter avskaffats och ettgemensamt yrkestra-fiktillstendmförts. Friheten avser även öansitttafik och ttedjelandsfrafik. slutiigen kurmat nås om vägtrafikbeskattningen i jum 1993(minimibelopp för fordonsskatter och maximibelopp för väg-användaravgifter) genomfördes en ny ordning förutfasning av det förbud mot cabotege (inrikes ttafik som utförs avutiandsregistrerai transportmedel) som rått mom gemenskapen fram till den 1juli 1990. De kvoter som tillämpats sedan denna dag höjdes kraftigt och kommerårligen au ökas . skall kvoterna avskaffas och cabotegekunna utföras helt frirt. ökar lastbUsttafiken kraftigt inomEU. Det är angeläget art den inremarknaden och avregleringen av landttansportema inte leder till negativamiljöeffekter bör därför verka för art varje trafikslag bär sinasamhällsekonomiska kostnader (princip om kostnadsansvar) samt för skärpteavgas- och bränslekrav. Förbussfrafiken gäller redan edigt EES-avtelet rådets förordning (EEG) nr 684/92.Denna medför betydande förenklingar för dem mom EU som driver internationell skyrtel- och Imjetrafik. Skyttelttafik,dvs. ttansport av främst mristgrappertill och från vissa bestämda resmål, kan drivas uten särskilt tillstend.Lokala utflykter får göras med den buss man färdas i från hemlandet.Linjettafiken avregleras också i viss utsträckning genom att koncession mte kan förvägras annat änom det kan visas att befintiig busslinje- och järnvägstrafik skullepåverkas negativt. Enbart den omstendigheten att det erbjudna priset är lägreär dock inte tUl-räckligt motiv för att avslå ansökan. Visst cabotege har ocksåblivit tillåtet art utföra, närdigen vidlinjetrafik i gränsttakter och vid sluma icke-reguljära randresor. Förbindelsernatill tredje länder fortsätter art vara reglerade genom bilaterala avtel. Konunissionen anser artdet endast är den som skall få förhandla med utenförsteende länder. har emellertid ännu inte tegit stelimng till derma fråga. Genomde båda onsitevtelen med respektive som ttädde i kraft kan kommissionen dock sägas ha fart huvudansvaret för an fördela tillstånd och ekopunkter mellan medlemsländerna för transittrafik genom de båda 163 Förjärnvägsttafikens del är det av förklarliga skäl mte relevant att tela Prop.1994/95:19 om någon totelt fri marknad men arbetet med att öka konkurrensengenom att göra infrastrakmren tillgänglig för flera operatörer har idens. Denviktigaste författmngen är det rådsdirektiv (91/440/EEG), somantogs om uppdelning av järnvägsföretegen i två åtmmstonebokföringsmässigt skilda verksamhetsdelar - en infrastrakmrdel och en operativdel. direktiv ålägger även medlemsländernaatt i begränsad omfatmmg göra spåren tillgängliga för trafik som utförsav operatörer från andra medlemssteter. Arbete pågår nu med att utarbete tilläggsföreskrifter om hur denna konkurtens mellanolika järnvägsföreteg eller andra operatörer faktiskt skall kunnagenomföras. Som ert led i genomförandet av EES-avtelet svenska lagstiftningen anpassats till flera EG-förfatmuigar. Dessa harredovisats i prop. 1991/92:170 om EES-avtelet och prop. 1993/94:203 omändrmgar i EES-avtelet. gäller t.ex. kör- och vilotidsreglema i vägttafikenoch reglema om solvenskrav för yrkesttafikutövama. Mellan Östenike och de andraEFTA-länderna har de inbördes bilaterala avtelen ändrats så att denhittillsvarande fria lastbilsttafiken kvoteras på ert sätt som motsvarar denreglering EG har i förhållande till . har genommedlemskapsförhandlmgama fart en uppgörelse som gör det möjligt att behållaekopunktsystemet gentemot de nuvarande medlemsstetema även vid ert medlemskap.Det återster ännu att tekniskt lösa om , och Fidand skall gå övertill ekopunkter eller om de bilateralakvoterna skall behållas. Reglema om avskaffande av gränskontrollergäller i från edigt förordning (1994:131) om kontrollervid ttansporter på väg och inre vattenvägar. På landtransportotnrådet innebär ert medlemskap iEU i fråga om marknadstillttäde inga väsentiiga skillnader i förhållande tillEES-avtelet. För att neutralisera konkurrensvillkoren på den inremarknaden har kommissionen emellertid föreslagit harmonisering av tyngrevägfordons vikt och dimensioner även i nationell ttafik. Det är utomordentligtviktigt att vi i kan behålla våramått- och viktregler. I annat fall skulle transportkostnaderna ökakraftigt som negativa effekter för miljön och ttafiksäkerheten kanbefaras. Kommissionens förslag behandlas av Europaparlamentetoch del är oklart om ett slutligt beslut kommer att fattes före tidpunkten förett svenskt medlemskap. Såväl Vägverketsom Skogsstyreben, Länsstyreben i Jäntilaruis, och Uin, och Skogsägarnas riksförbundpekar på vikten av att kan behålla de nuvarande reglema om lastbilarslängd och vikt. En anpassning till de regler som gäller för gränsöverskridandetrafik skulle medföra väsendigt ökade olyckrisker. Det bör nänrnasatt vid förhandlingama om medlemskap inte begärt undanteg från de bestemmelser som gäller hur ert gemensamt EG-körkort skall se ut. Om det inom EG pågående arbetet med an få fram en mer modernt körkort mot förmodan inte ger något konkret I54 resultet, kan det komma attinnebära art får återgå till ett ålderdomligare format och utseendeav körkorten. För transportköpamas del innebär ett medlemskap ifråga om landtrans-portema att man fritt kan använda sig av enttansportör från vilken medlemsstet manönskar oavsett vederbörandes nationalitet eller hemvist. Man konuner att slippa omstendligatillstendsförfaranden eller konkurrenssnedvridande skillnader i behandlmgen avsvenska och utiändska transportföreteg. Inom EG anses det ttansportsystemsom finns på de s.k. mre vattenvägarna, dvs. sjöar, floder och kanaler, utgöraen del av landtrans-portsystemet. Detomfattas därmed av transporticapitel och det finnsdessutom viss särskild sekundärlagstiftning som rör inre vattenvägar. Den harredovisats i prop. 1991/92:170 om EES-avtelet (bilaga 5) och prop. 1993/94:203om ändrmg av EES-avtelet. har mtenågon kanal- och flodtrafik av det slag som är vadig på kontinenten. Deidandsvartenvägar där kommersiell sjöfart förekommer är främst Trollhärtekanal, Vänem, kanal och . Sekundärlagstiftnmgen som berör deinre vattenvägarna omfattes av EES-avtelet, men ttäder inte i kraft förränEFTA-stetema fart tillgång till EG:s inrevattenvägar på samma villkor som EG-steteraa själva har. Eftersom viinte har den typ av ttafik som finns på kontuien-ten kommer vi att beröras i mycket liten omfattnmg av den sekundärlagstiftningsom finns på området. De ur praktisk synpunkt mest betydelsefulla rättsakterna på området är de som reglerarmarknadstillttädet och rätten till cabotege på de ime vartenvägama. Ävenom vi endast margmellt kommer att beröras av regleringen om de iiuevattenvägarna så kan den få betydelse för fraktköpama genom ökad konkunens medlägre priser som en följd. Avartikel 61 i följer att transportkapitlets särskilda regler gällerför friheten att tillhandahålla tjänster på transportområdet. Av artikel 84 itransportkapitiet följer att rådet genom sekundänätt får faststella vilka bestemmelser som skall gälla förflyg- och sjöirans-portområdena. Edigt det tidigare nämndadomstolsavgörandet gäller dockockså här i princip fördragets allmänna regler om bl.a. etebleringsrärtoch fri rörlighet för arbetskraft. Av de regler ochbestenunelser som har utterdats på sjöttansportom rådet har i stort sert samtiiga tidigareredovisats i prop. 1991/92:170 om EES-avtelet och prop. 1993/94:203 om ändrmgar av EES-avtelet. gäller dock inte rådets viktiga förordning(EEG) nr 3577/92 av om tillämpning avprincipen om frihet art tillhandahålla tjänster på sjötransportområdel inom medlemsteteraa (cabotege). Derma förordning kom att lyftas ur förhandlingarna om irmehållet i tilläggsav- 165 Itelet till EES-avtelet i ett sent skede av dessaförhandlmgar. förordiungen innehållerbestenunelser om rart art driva sjöfart mom andra medlemssteters sjötenitorium ändär fartyget är hemmahörande. finns omfattande undanteg fråntillämpnmgen av rättsakten med olika långa övergångstider för sjötrafiki vissa områden. sttäcker sig ända fram till år2004. När denna förordning fart full effekt kan den inre marknaden anses ihuvudsak genomförd på sjöfartsområdet så virt gäller friheten atttilUiandahålla tjänster GenomEES-avtelet och ändringar av dette har införlivat eller kommer attinförliva en stor del av den sekundärrätt som gäller på sjötransportområdet. Det gäller dock inte, som nämnts, cabotegeförordningenoch inte heller de rättsakter som styr samordningen av sjöfarts-politiskaåtgärder i förhållande till fredje land. Frågoma om förhåUande till ttedje landregleras av bestemmelser om konsultetion och samordning i protokoll 19 tillEES-avtelet. En anpassningtill EU inom ramen för EES-avtelet har inte bedömts irmebära några krav på ändring av den svenskasjöfartspolitiken. Ett medlemskap irmebär att de rättsakter som reglerarEG:s förhåUande till ttedje land skulle komma art gälla också för ochatt svenska fartyg genom cabotegeförordningen får rätt an tillhandahållasjöttansporter i andra medlemsländer och fartyg registrerade i dessa länderfår rätt att utföra sjöttansporter i . Sjöfartsverketframhåller att ett EU-medlemskap innebär att nya marknader härmed kommer attöppnas. På den negativa sidan kan möjligennoteras den byråkrati som blir en oundviklig följd av engagemanget. Direktsvenskt deltegande i beslutsfattendet är det bäste sättet art motverkaart EG:s arbete dubblerar det globala sjösäkerhetsarbete som pågår. gällerinom EG det s.k. tredje luftfartspaketet.Härmed har det avgörande steget tegits för att förverkliga EG:s inre marknadpå det luftfartspolitiska området. Luftfartspaketet bester huvudsakligen av tre förordningar omlicensiering, marknadstillträde och priser Den sekundärlagstiftnmg somgäller på luftfartsområdet har tidigare behandlats i prop. 1991/92:29,1991/92:170 om EES-avtelet (bilaga 5 s. 16 f), 1992/93:202 och 1993/94:203 omändringar av EES-avtelet (s. 156 f). trädde det svenska-norskaluftfartsavtelet med EG i kraft. Genom avtelet tog och över på luftfartsområdet inklusive regler om konkurrens och stetsstöd ochförband sig att tillämpa dem med samma effekt som inom EG. När EES-avteletstUläggspaket trädde i kraft upphörde luftfartsavteletart gälla eftersom motsvarande regler då togs över av EES-avtelet. Eftersom svenska lufttrafikföreteg redan ärdelaktiga i EG:s fria inre luftfartsmarknad innebär ett medlemskap i princip inte några andra än instimtionella förändringar. "" Intemationellavägsttansporter av farligt gods regleras av den europeiska överenskommelsenom intemationell ttansport av farligt gods på väg (ADR). Överenskommelsen är ett resultet av samarbetet inom ramen för FN:sekonomiska konunission för , ECE. harlagt fram ett förslag COM(93)548 om tillnärmningav medlemsstetemas lagar om ttansport av farligt gods på väg. Där föreslås attde tekniska bilagoma till ADR skall tillämpas även vid inrikesttansporter i medlemsstetema. Edigt förslaget skall det vara möjligt attbibehålla sttängare regler på nationell nivå om dette kan motiveras utifrån miljöhänsyn eller nationellsäkerhet, dvs. andra skäl än ttansportsäkerheten. Arbete pågår inomkommissionen med en motsva rande reglering av transporter av farligtgods på jämväg. Kommissionen har också lagt fram ett förslagCOM(93)665 till direktiv om enhetiiga procedurer för konttoller avttansporter av farligt god på väg. Förslaget har utformats mot bakgrand avEG-reglema om avskaffande avgränskonttoller och med syfte art åstedkomma gemensamma regler förkontroll av fordon vid den yttte gränsen från länder utenför EG. Tullmyndigheternas gränskontroll av inkommandettansporter av farligt gods utgör enväsentiig del av den nuvarande kontrollen. Bortfallet av kontroll vidden inre gränsen kommer att behöva kompenseras av en ytteckande konttoll. Detföreslagna duektivet krav på utförande och omfatming av sådan konttoll.Det finns på motsvarande sätt behov av kontroller av sjö- och lufttransporterNågra förslag om dette finns ärmu inte. publicerade våren1992 en s.k. grönbok för posttjänster.Denna grönbok utgjorde ert diskussionsunderlag för utvecklandet av gemenskapsreglerpå postområdet. I edighet med grönboken skall marknaden för postela tjänsterdelvis liberaliseras och harmoniseras. Efter det art grönboken remissbehandlatsantog ministenådet en resolution avseendeutvecklandet av gemenskapens posttjänster i febraari 1994. Arbetet medatt uterbete gemenskapsregler har därefter påbörjats. Ert medlemskap ger möjlighet att fullt ut påverkadette arbete. har en välfungerande postservice som upprätthålls på en konkurrensutsan marknad vilkettorde mnebära art anpassningen till framtida gemenskapsregler kangenomföras uten problem. EG:s liberaliseringsarbete på teletjänstområdetutgår främst från kommissionens direktiv (90/388/EEG) om konkurrens påmarknaden för teletjänster, tjänstedirektivet, och rådets direktiv(90/387/EEG) om upprättende av den inre marknaden för teletjänster genomskyldigheten att tillhandahålla öppna nät, ONP-direktivet {Open NetworkProvisions). Genom tjänstedirektivet harteletjänstmarknaden öppnats för konkur- 167 rens, med undanteg för marknadenför teltelefod. Dock får resttiktioner Prop. 1994/95:19 finnas för rättenatt upprätte nät. Syftet medONP-direktivet är att främja ett fullstendigt genomförande av en öppen marknadför teletjänster genom harmoniserade regler för ttafik i öppna nät. Tillgångentill nät får inte vägras om inte särskilda hänsyn kräver det. ONP-direktivet ärett ramdirektiv som har kompletterats med dfrektiv för speciella områden. Såhar ert dfrektiv om öppna nät för hyrda ledningar antegits. Ett förslagtill dfrektiv om öppna nät för teltelefod behandlas i rådet ocharbete bedrivs för att införa reglering av öppna nät också på andra områden. Utvecklingenmot en fortsatt liberalisermg av tdetjänsönarknaden fortsätter. I juli 1993utfärdade rådet en resolution om den fortsatta utvecklingen på telemarknaden.Genom resolutionen stödjer rådet kommissionenssttävan att liberalisera teltelefomtjänsten per . För attunderlätte europateckande teletjänster har rådet även beslutet om införandet avett stendardiserat mtemationellt utiandsnummer, 00, inom umonen. Vidare harförslag tUl direktiv om ömsesidigt godkännande av licenser för teletjänsteruterbetets. Inom kommissionen övervägs nuframtida politik avseende bl.a. teleinfrastrakmr, satellit-kommumkationoch europateckande teletjänster En grönbok om mobila telekommunikationer planeras . En annan viktig fråga som behandlasär vilka teletjänster som skall finnas tillgängliga över hela umonen tillrimliga priser, dvs. vilka tjänster som skall regleras av steten. Slutiigen firms dfrektiv angående samorddngen avlagstiftningen i medlemsländema rörande teleterminaler inklusive ertömsesidigt godtegande av typgodkännande. Direktiven lägger granden för en gemensam europeisk termmalmarknad med gemensamgodkännandeprocedur. ligger imånga avseenden före flertelet av EU-stetema i fråga om liberalisermg av telemarknaden. För svenskt vidkommande föreligger därförmte några svårigheter att tillämpa de relevante rättsakterna som mgår i EES-avtelet. påtelekommunikationsområdet har beaktets i svensk rän vid uterbetendet av främsttelelagen och lagen om radiokommunikation,som båda tt-ädde i kraft . De tidigare nämndateleterminaldirektiven har beaktets vid uterbetendet av en särskild lag somfrädde i kraft som telelagen. , som är ansvarig myndighet på telekommunikationsområdet, uterbetermed stöd av dessa lagar föreskrifter på området. Den svenskatelemarknaden kommer ttoligen endast att påverkas marginellt av ett svenskt medlemskap i . De marknadsförhåUanden som EG skapar föreligger ändå i . Dock medför EG:s allt mer öppna telemarknad att fler och aktivare operatörer uppttäder. medför också fler aktörer på den svenska telemarknaden. I gengäld öppnas successivt nya marknader för svenska operatörer. Av stor betydelse för är EG:s mål att liberalisera teltelefonitjänsten från . Utvecklmgen konuner att krav på de svenska 168 operatörernas förmåga att varakonkurrenskraftiga på marknaden vilket bör konuna svenskatelekonsumenter tiU godo.