prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — 1994/95:19 rörligheten förpersoner, tjänster och kapitel avvecklas och art gemensamma regler skapas föratt förhmdra art konkurrensen snedvrids. Företeg och medborgare från de andramedlemsländema ges samma behandlmg som det egna landets. Genom enhetsaktentillkom begreppet den "mre marknaden". Med den inre marknaden menasert område uten inre gränser mellan medlemsländema för den fria rörligheten,vUken skulle vara genomförd till utgången av . Begreppen gemensammarknad och inre marknad används ofta numera synonymt. ambitiösamål har, som beskrivs i det följande, numera i det stora hela förverkligatsenligt planema. Indusfri- och jordbraksvaror omsätts på den inre marknaden utangränskonfroller. Lagharmonisering i förening med domstolens rättspraxis harundanröjt de tekniska handelshinder, som berott på nationella skillnader vadgäller varors utformning, märkning, provning och konttoll. Den gemensammaarbetsmarknaden är en verklighet, liksom fri etebleringsrätt, konkurrensutsatt offentiig upphandling, friakapitefrörelser och fri rörlighet för ttansporttjänster och finansiellatjänster. Diskriminerande effekter av stediga handelsmonopol har undanröjts ochen gemensam konkurrenspolitik är genomförd, vilken även omfatter olUca formerav stetiigt stöd till näringslivet. Bolagsrätten har harmoniserats i denutsttäckning det varit nödvändigt. Arbetet med deninre marknaden är dock mte avslutet uten kräver kontmuerlig uppföljning. Den akmella diskussionen inom EU berör också fleraandra frågor, som har betydelse för den inre marknaden. Denna diskussionbehandlas avslutningsvis i dette kapitel. Den inre marknadens framväxt Att förverkliga den gemensammamarknaden blev en av de centrala uppgiftema för EG:s verksamhet redan under deförste åren. Flera av dessa åtgärder var i huvudsak genomförda redan i slutetav 1960-telet. Det gällde bl.a.avvecklingen av mllar och kvantitetiva resttiktioner, som skedde ungefärsamtidigt med motsvarande avvecklmg mellan EFTA-länderna, införandet avmilunionen, den gemensamma handelspolitiken, jordbrakspolitiken ochkonkurrensreglerna. Arbetet gick emeUertid långsamt på många andra områden. Detåterstod bl.a. en rad problem med tekniskahandelshinder, att öppna den offendiga upphandlmgen samt art få den friarörligheten på tjänsteområdet att fungera. En av orsakerna till att arbetetgick långsamt var att lagharmonisering alltid föratsatte enhällighet vidbeslutsfattendet. Målet hade därför inte på långt när uppnåtts i början av1970-telet som föratsåg. I början av1980-telet ökade det politiska trycket att förverkliga målsätmingarna. sågs som ert led isterkandet av EG:s konkurrens kraft och ekonomiska återhämming. Man började använda utttycket den ime marknaden, i motsats till den gemensamma politiken utet. EG-kom missionen lade fram en s.k. vitbokom fullbordandet av den ime marknaden, med en tidsplan och förslag om åtgärder. Målet var enligt -" denna inte bara art uppnå fri rörlighet mellan ländema utenockså art helt Prop. avskaffa gränskonttollerna mellan ländema för varor, tjänster och Det gällde alltså bl.a. art avskaffa den formellamllbehand- lingen, imämnande av import-,export- och ttansitdeklarationer, lägga om den veterinär- ochväxtskyddskonfroll liksom den uppbörd av indirekte skarter som skert i samband med importen, liberalisera ttansporter och handel med finansiella tjänster m.m. verksamhet mellan olikamedlemsländer skulle i prmcip kunna ske på samma särt som mom ett land.EG-kommissionen visade i den s.k. Cecchinirapporten artavveckling av kvarvarande hmder mot den fria rörligheten av varor, tjänster, märuiiskor och kapitel skulle kunna påtegligt sänka kosmader och främjatillväxt och sysselsättning. Medlemsländema stelide sig bakom förslagen. Kortdärefter uterbetedes den s.k. enhetsakten, med bl.a. en rad ändringar iRomfördraget, som ttädde 1987. angavs bl.a. art den inremarknaden skulle omfatte ett område uten inre gränser. Enhetsakten innehöllockså bestemmelser om ändradebeslutsformer, bl.a. möjlighet till majoritetsbeslut i mångalagstiftmngsfrågor, som skulle underlätte genomförandet av den irue marknaden.Ert omfattende lagstiftningsarbete skedde under de fem åren 1988-1992.Samtidigt bör noteras art domstolen i sin rättspraxishar varit pådrivande för att den gemensamma marknaden skall förverkligasäven i de fall där medlemsländer mte enats om detelj-bestemmelser eller omsartdem i nationella regler. I huvudsak hademålet fri rörlighet uppnåtts för varor, tjänster och kapitel . Gränskonttollerna för personer har dock ärmumte avskaffats. och den inre marknaden De fyra friheterna har utgjortkärnan i det intensifierade EG-EFTA-sam-arbetet under 1980-telet. Syftet medEES-avtelet är art de fyra friheterna och konkurrensreglerna skall utsttäckastill alla EES-länderna. EES-avtelet innebärockså att EFTA-ländema i väsentliga avseenden har övertegit beträffande de fyra friheterna och en rad angränsande områden.Svenska företeg har i betydande utsträckning fått tillgång till denvästeuropeiska marknaden på lika villkor. Som redovisats i regeringensproposition (1991/92:170) om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet (EES) innebär dette betydande fördelar försvenskt näringsliv och för svenska konsumenter. EES-avtelet ger likväl inte full delaktighet iden irue marknaden. Som framgår i det följande firms skillnader i devillkor som gäller för ert svenskt företeg under EES-avtelet resp. vidEU-medlemskap. En viktig inskränkning, är art avtelet inteomfatter den gemensanuna jordbrakspolitiken eller dengemensamma marknaden för jordbraksvaror och ej heller den gemensammafiskepolitiken, vilket betyder fortsatt diskriminering av exporten av vissa svenska fiskeprodukter En annan är art EES-avtelet inte innebär delaktighet i EG:s mllunion och gemensam ma handelspolitik. Inte heller ingår EFTA-länderna i det system där ' uppbörden av varaskatter vidhandel mellan ländema har flyttets från Prop. 1994/95:19 mllstetionema tillde lokala skattemyndighetema, på samma sätt som för inhemska varor som säljs ilandet. Dessa förhållanden innebär sammanteget attEES-konstruktionen saknar några avde föratsättningar som finns inom EG för att avveckla alla gränskonfroller.Dessa konttoller mellan och EU-ländema kommer alltså inte att försvinnagenom EES-avtelet. Det mnebär fortsatt pappershantermgoch tidsutdräkl i handeln mellan och EU, vilket utgör en klarkonkurtensnackdel. En köpare inom gemenskapen slipper dette om han väljer enleverantör från ett EU-medlemsland. Ändringar iEG-regleraa kommer uile automatiskt och att gälla i EES.KomplUcationer kan uppste i förhandlingama, så att nya EG-regler först efterbetydande fördröjning kan fogas till EES-avtelet. Vidare kommer EES-avtelet attförsvagas i takt med att antelet EFTA-steter minskar. Sammanteget innebär detteatt det även med EES-avtelet finns konkrete hmder och osäkerheter iförbmdelsema mellan och EU, som inte finns mellan medlemsländema. EES-avtelet är ttots sin bredd ett avtel avttaditionellt folkrättsligt slag. Det kan alltså sägas upp om partemablfr oeniga om dess fullföljande. innebär art det svenska tillttädet tillden inre marknaden inte blir lika väl ttyggat som vid ett medlemskap. Utöver de praktiska problemen finns det alltsåockså en psykologisk nackdel, som kan skapa osäkerhet hos företegen ochenskilda. Vetskapen om att det mte finns fulla garantier för att man kankonkurrera på likvärdiga villkor påEU-marknaden kan vara en avgörande nackdel. Det kan leda ull att svenskaeller utiändska företeg kan firma det säkrare att göra nyinvesteringari ert EU-land än art göra det i . synsätt delas av flertelet remissinstanser.Ett femitotel remissinstanser behandlar frågor med anknytning till deninre marknaden. Ett överväldigande fiertel av dessa förordar ert medlemskap i motiveras framför allt med möjlighetenart fullt ut delte i beslutsfattandet inomEU. Vidare framhålls art svenska företeg måste kunna arbete under sammakonkurrensvillkor som företegen i EU-ländema, och mte drabbas av avsevärdamerkosmader till följd av att ster utenför mil-unionen ochgränskonttollerna kvarster. Ett medlemskap ger också likabehandling medEU-ländema vid export av jordbraks- och livsmedelsprodukter samtfiskeprodukter. Slutiigen framhålls den stebilitetoch föratsägbarhet i villkoren som ett medlemskap skulle ge och denbetydelse dette har för som investeringsland. De förändringar som ert medlemskap medför förSverige när det gäller den itue marknaden är sammanfatmingsvis framförallt följande. Ert svensktmedlemskap i innebär för det förste att kan delte som fullvärdig medlem i EU:s beslutende organ. Frågan om möjligheter till medinflytende iden europeiska integrationspro cessen har särskUd tyngd när det gäller den inre marknaden. Det är här EG-organen har särskilt långtgående befogenheter - genom besluts reglerna i och genom domstolens verksamhet - i förhållande tUl medlemsstetema. Denna sterka stellning har varit och är en förat- 128 sätming för art det skall varamöjligt art skapa en europeisk marknad av har länge sttävat efter fuUt tUlttäde tiUden inre marknaden, så att svenska instimtioner, företeg och enskilda ejdiskrimineras. uppnås till stor del genom EES-avtelet. ärregleraa för den inre marknaden oftastresultetet av en sammanvägning av olika inttessen, såväl ekonomiska somandra, t.ex. bettäffande säkerhet, hälsa, miljö, arbetsmiljö och konsumentskydd. Först genom ett medlemskap i blfr detmöjligt för att fullt ut delte i arbetet på att te fiam nya reglereller att utveckla de befintiiga och därvid få möjlighet att fullt ut verka försvenska inttessen. För det andra avvecklas gränskonfrollema isamhandeln mellan och övriga medlemsländer. skeromedelbart vid dagen för medlemskapet. Avvecklingen av konttollema vidgemenskapens inre gränser föratsätter att erforderlig samhällskonfroU sker påannat sätt. För det fredje utvidgas den nuvarande frihandehitill att omfatta också jordbraksvaror och fiskeprodukter. För det fjärdetillkommer nya samarbeisområden i jämförelse med EES. Ett exempel på derta ärindirekt beskattning. kommersom medlem art ha tillgång till hela EG:s mre marknad på samma vUlkor somövriga medlemssteter. Den osäkerhet som EES-avtelet i vissa avseenden innebär,upphör därmed. Den fortsatte redovisningen av hurert EU-medlemskap påverkar Sverigesdeltegande i den inre marknaden har sm tyngdpunkt i de frågor som är nyai förhållande till EES. De särlösnmgar som uppnått i förhandlmgenredovisas. Framstellningen följer den ttaditionella uppdelningen i de s.k. fyra friheterna. Jordbraksfrågoraa ochkonkurrenspolitUcen, som båda har nära sammanhang med den ime marknaden, behandlasi egna avsmtt (22 och 13). Samarbetet på stetistikområdet behandlas i avsnirt32. 11.2 Fri rörlighet för varor Inom EG, lUcsom inom EES, är deklassiska handelshmdren, dvs. mllar ochandra avgifter och kvantitetiva restriktioner liksom åtgärder med motsvarandeverkan, förbjudna. Den inre marknaden baseras på en mllunion där EG utgör ertenda mllonuåde och på en gemensam handelspolitik. Sedan den 1 januari 1993existerar mga milgränser och i princip inteheller några andra gränskonttoller för handeln mellan medlemsstetema. Inga mllar eller importevgifterfår tes upp. Någon deklarationsskyldighetvid passerande av inre gräns finns . De dokument som tidigarefanns för dette har avskaffats i mtemhandeln. Det gäller all handel, också jordbraksvaror. Enav föratsätmingarna för dette är den gemensamma jordbrakspolitiken medmarknadsregleringar för olika produkter. Friheten gäller inte bara produktionmed ursprang i medlemsländerna uten ocksåtredjelandsvaror, sedan alla mllar och importevgifter betelts och övrigaimportformaliteter uppfyllts. De befinnersig därefter i "fri omsätming" inom gemenskapen. Leveransema kangå direkt från säljare till köpare i ert annat medlemsland, på samma sätt som vid handel mom ert land, uten art några konttollereller Prop. 1994/95:19 formaliteter äger ram vid gränsen. Begreppen importoch export har därmed i normalfallet förlorat sm memng i intemhandeln med ettfåtel undanteg, bl.a. bettäffande krigsmateriel. Ett medlemsskapinnebär också att , utöver vad som redan avtelats i EES-avtelet, fiilltut omfattes av alla åtgärder som EU vidtegit för att undanröja handelshinder.Det gäller bl.a. åtgärder mot s.k. tekniska handelshinder, dvs. hinder somuppster genom att ländema har olUca reglerför hur produkter ska vara utformade och provade etc. och konkurrensregleri vid mening. Dessa frågor behandlas i ett följande avsmtt. 11.2.1 Förbudmot kvantitativa restriktioner meUan med Av särskild betydelse på dettaområde är artiklama 30 och 36 i Romfördraget.Artikel 30 innehåller ett förbud mot kvantitetiva imporfresfrUc-tioner och allaåtgärder med motsvarande verkan. förbud har direkt effekt och har avEG-domstolen givits en mycket vidsttäckt uinebörd. Rättspraxis på detteområde är rikhaltig och mycket belysande för EG-rättens syn på hinder för frirörlighet. I detgrandläggande målet 8/74 Dassonville [1974] ECR s. 837 har domstolen förklaratatt förbudet mot importresttiktioner samt åtgärder med motsvarande verkan iartikel 30 irmefatter varje åtgärd som direkt ellermdirekt, faktiskt eller potentiellt kan hindra handeln inom gemenskapen.I princip omfattas sålunda varje åtgärd som kan tenkas avhålla någon från attföra in varor i en medlemsland från ert annat. Domstolen harockså tolkat artikel 30 i så att en vara som lagligen tillverkas och marknadsförs i ett medlemsland skall hafritt mttäde i de andra ländema. Undanteg kan bara ske när de ärmotiverade av de hänsyn som anges i artikel 36 eller av ert antel andra tvingandehänsyn som domstolen har godkänt i sin praxis. synsätt som har haft stor betydelse för utvecklingen avintegrationen grandlades i målet 120/78 "Cassis de "[1979] ECR s. 649. Artikel 36 i anger att bestemmelsernaom avveckling av kvantitetiva resttiktioner för bl.a. import och exportinte skall hmdra förbud eller restriktioner som grandas på hänsyn till allmänmoral, allmän ordmng eller allmän säkerheteller inttesset att skydda märmiskors och djurs liv och hälsa, att bevara växter,art skydda nationella skatter av konsmärligt,historiskt eller arkeologiskt värde eller att skydda mdusfriell ochkommersiell äganderärt. Förbuden och resttiktionema får emellertid inte varagodtyckligt särbehandlande eller irmefatte en förtäckt begränsning av handelnmellan medlemsstetema. De särskilda hänsynsom däratöver godkänts genom domstolens praxis i Cassis-målet samt i en rad efterföljande mål är t.ex. skattekonttoll, god handelssed samt konsument- och miljöskydd.Hänsyn av dette slag får emellertid aldrig tillgodoses genom formellt särbehandlande åtgärder. Det krävs alltid art de nationellaåtgärdema är nödvändiga för sirt Prop. 1994/95:19 ändamål och att de ster iproportion tdl de effekter de framkallar. När ert ändamål blivit tillgodosertgenom harmonisermg av regleraa mom EU kan ett land i prmcip mte längre åberopaartikel 36 och nyssnämnda praxis för att motivera åtgärder som påverkarhandeln. En följd av dessaprmciper är att ambitionema att harmonisera medlemsländemas regler kan begränsastill de områden som är nödvändiga för att tillgodose väsentiiga säkerhetskravm.m. och för att gränskonttollerna skall kunna avvecklas. Harmomsermg behöverinte längre ske i detelj, utan fri rörlighet skall råda ttots mindre skiimaderi medlemsländemas regler. Denna omläggning av harmoniseringsarbetet harmneburit en avsevärd effektivisering i sfrävanden att te bort olikahandelshinder. I det avgjorda förenade målet 267, 268/93Keck och Midiouard (ej publicerat) utvecklade domstolen sin tidigare praxisangående förbudet i artikel 30. Domstolen förklarade att nationellaregler, som inskränker eller förbjuder vissa försäljningsvillkor, inte påverkarhandelsflödet mellan medlemsstetema i den memng som avsågs i målet DassonvUle.Dette under föratsättomg att reglerna gäller för alla inom landet verksamma försäljare, samt att reglema har sammarättsliga och faktiska verkan på inhemska och importerade varor.Uppfyller de nationella reglema dessaföratsättningar så omfattes de inte av förbudet i artUcel 30. ArtUdama 30 och 36 samt domstolens praxis gälleregendigen enbart varahandel, men har gett inspiration till motsvarandesynsätt också på andra onuåden, t.ex. bettäffande tjänster. Som tidigare påpekats ligger det i sakens namr attnationell lagstiftning, som inte strider mot eller gällerområden utenför EG:s kompetens, kan upprätthållas. Kontrollen av att dermalagstiftning efterlevs är också ennationell fråga, så länge den inte sker i diskrunine-rande former ellerannars sttider mot . I ert avseende har dette sagts uttryckligen.Enligt en gemensam förklaring till enhetsakten av skall artiklama(numera 7a) om en gränslös inre marknad och 100aom tillnärmning av lagstiftning genom majoritetsbeslut i inte påverka medlemssteternas rart artvidtega sådana åtgärder som mananser nödvändiga för art förebygga och avslöja bl.a. brort, narko-tikattafikoch olovlig handel med konstföremål. Samarbetet i dessa avseenden sker momramen för s.k. ttedje pelare. (Dessa frågor behandlas iavsnitt 29 om rättsliga och imikes frågor. 11.2.2 TuUaroch kvantitativa restrUctioner i handeln meUan Tullarna för industrivaror ihandeln med EU har redan avvecklats inom ramen för de två frihandelsavtel som ingick med EEG resp. EKSG. För flertelet produkter avvecklades mllaraa gradvis till . Avvecklingen var heltavsluted . De kvantitetiva resttiktionema hade till störste delen redan avskaffats tidigare. har ioch med EES-avtelet - för det varaområde avtelet gäller Prop. 1994/95:19 -accepterat forbudet mot mllar och kvantitetiva resttiktioner i samhandeln medavtelspartema, däribland EG-ländema. På samma särt har de grandläggande bestenunelsemai artikel 30 och 36 m.fl. giltighet mom EES liksom domstolens tolkning av dessastedganden (artiklama 10-16 samt artikel 6 i EES-avtelet). De skillnadersom medlemskapet innebär på dessa områden redovisas i det följande, varvid de särlösningar som uppnårt iförhandlingen nämns särskilt. Edigt artUcel 37 i Romfördragetskall medlemsstetema gradvis anpassa sina stediga handelsmonopol så att detinte längre sker någon diskrimineringmellan ländemas medborgare, vad gäller anskaffnings- och saluföringsvillkor.Successivt har en rad monopol i ländema ändrats eller avskaffats, delvisefter prövnmg av kommissionen eller domstolen. För svensk del gäller fråganframför allt alkoholmonopolen. Genom EES-avtelet har redan åtegit sig arttillämpa gemenskapens regelverk ommonopol, konkurrens och kvantitetiva handelshmder. Till dette avtel fogadeSverige, , och en gemensam deklaration, i vilken detuttelades att alkoholmonopolen i dessa länder grandas på viktiga hälso- ochsocialpolitiska hänsynsteganden. Någon motsatt stendpunkt framfördes inte avEG-sidan. Frågan togs emellertid upp av gemenskapen undermedlemskapsförhandlingarna. Inom ramen för medlemskapsförhandlmgama har enöverenskommelse ttäffats mellan och kommissionen av innebörd artdeteljhandels-monopolet, dvs. Systembolaget, kan bibehållas. Överenskommelsenhar formen av en skriftväxlmg. Skriftväxlmgen återfinns i bilaga 12.1 derma erinrarkommissionen om art import-, export-, partihandels- och tillverkningsmonopolen är oförenliga med gemenskapens regelverk. Vad gällerdeteljhandelsmonopolet anför kommissionen art om alla effekter som ärdiskriminerande mellan nationella varor och varor importerade från övriga medlemsländer avlägsnas finner deninte adedning art på eget initiativ vidte åtgärder mot dette monopol. Den svenskaregeringen har i brev till kommissionen för sm del stellt sig bakom de prmciper som redovisats ikommissionens brev. Skriftväxlingenhar följts upp med yrterligare samtel mellan och kommissionen. En närmare redogörelse för dessa frågorges i avsnittet om hälso-och socialpolitiska frågor (16). Konkurrensverketanser art det är positivt från konkurrenssynpunkt art de nuvarande import-, export-, tillverknings-och partihandelsmonopolen avskaffas. anserart deteljhandeln bör få ökad frUiet att sälja alkoholhaltigadrycker och läkemedel och att EU-medlem skap gynnar en sådan utveckling. lOGT-NTO, Ungdomens Nykterhetsför bund samt Ung Vänster och uttrycker stort missnöje med förhandlingsresultetet och anser inte att det ger säkra garantier för deteljhandelsmonopoletsframtid. 11.2.4 Prisreglemapå stålområdet Prop.1994/95:19 Genom det frihandelsavtel somSverige ingick med EKSG åtog sigSverige art tillämpa de särskilda prisregler för vissa stelprodukter som gäller inom EKSG. Eftersom EKSG:s prisreglersedan dess tillämpas av svenska företeg och gemenskapsföreteg i Sverigeoch EG innebär ert svenskt EU-medlemskap mte några förändrmgar i sak för svenskdel. Frågan behandlas närmare i avsmrt 25 om närings- och energipolitiskafrågor. Den offentiiga upphandlingen i EUmotsvarar av gemenskapens samlade BNP och uppgår totelt tUl ca 600miljarder ecu eller ca . Traditionellt har dockendast en liten del av dessa uppköp gjorts hos leverantörer utenför det egnalandet. Regler som skall förhindra artföreteg i de andra medlemsländema diskrunineras har funnits länge, menförst har de utsttäckts till några av de ekonomiskt mestinttessante sektorerna, nämligen transporter, telekommunikation, energi ochvattenförsörjning. Gemenskapens regelverk för hur offentiig upphandling skallbedrivas finns i de s.k. procedurdfrektiven. Dessa syftar till art göraupphandlingarna öppnare och försterka garantienia mot diskrimmering bl.a. genomkrav på publicermg i EGT av alla upphandlingar över vissa i direktiven angivnattöskelvärden som varierar från 200 000 ecu för varor och tjänster upp till 5 miljoner ecu för anläggmngsarbeten.Vidare finns s.k. rättsmedelsdirektivvars irmebörd är art det i de nationella rättsordningarna skall vara såordnat art missnöjda anbudsgivare har möjlighet att anföra besvär mot enupphandlande enhets beslut. De upphandlande enheter som tecks av direktivenär såväl steten och stetliga myndigheter som regionala och lokala myndighetersamt andra offentiigrättsligajuridiska personer. Även bolag i vilka stet eller kommun har en avgörandeinflytende genom ägande eller utseende av styrelseledamöter omfattes avEG:s upphandlingsregler. Reglema föroffentiig upphandling omfattes i sin helhet av EES-avtelet, och har redovisatsi propositioner 1992/93:88, 1992/93:209, 1993/94:78 och 1993/94:227. Genomlagen (1992:1528, senast ändrad 1994:614) om offentiig upphandlmg har EG:supphandlingsdirektiv införlivats med svensk rätt. Denna lag ttädde i kraftsamtidigt som EES-avtelet. Ett medlemskapi EU kommer därför inte att medföra några större ändrmgar för den svenskaoffentiiga upphandlingens del. De ändringar somkonuner att behöva göras avser främst att ersatte hänvismngar tillEES-specifika företeelser med motsvarande företeelser inom EU. Vidare behövs enändring avseende upphandling där ttedje land finns med i anbudsgivningen. När det gällerförhållandet till tredje land ger EG:s direktiv om upphandling inom områdena energi, vattenförsörjning, telekommunika- I33 tioner samt ttansporter rätt att ivissa fall förkaste anbud som tUl mer än hälften bester av varor eller tjänster med ursprang utenförEES, samt Prop. 1994/95:19 skyldighet att ge anbud med övervägandeEES-ursprang förettäde, när det inte är dyrare än anbud från ttedjeland. EES-ländema behöver dock edigt EES-avtelet inte vidte åtgärder som negativt påverkar nuvarande grad av liberalisermg. önskadefå samma undanteg även som EU-medlem. Genom resultetet av de förhandlingar somslutfördes mom ram i samband medUraguayrandan uppnåddes viss liberalisering avseende bestenunelsema ävenpå upphandlingsområdet. I ljuset av dette resultet och av en tUlfredsstellandelösning av de övriga förhandlingsfrågonte hävde sin reservation. Med tekniska handelshinder brakarman mena problem som uppstår när länder isina tekniska föreskrifter olika krav på varors utformning, märkning,provning eUer godkännande. Vid export till flera länder kan tillverkarnatvingas göra olika versioner av samma produkt.