prop · GH03165 · 1994-01-01 00:00:00 — Förbehåll enligt första stycket 1 får inte innebära förbud mot att utnyttja uppgiften i målet eller ärendet eller mot att lämna muntlig upplysning till part, ställföreträdare, ombud eller biträde. Har förbehåll uppställts enligt första stycket 2, skall i fråga om förbehållet gälla vad som föreskrivs i 7 tredje och fjärde styckena angående förbud att lämna ut eller utnyttja uppgift. Ett förbehåll enligt första stycket 3 får inte innebära ett förbud att utnyttja uppgiften om den behövs för att förvaltaren skall kunna fullgöra de skyldigheter som åvilar honom i anledning av konkursen. Förordnande av regeringen eller för särskilt fall om undantag från sekretess för uppgift får förenas med villkor att förbehåll som anges i första stycket skall uppställas vid utlämnande av uppgiften. Nuvarande lydelse[4] Att friheten enligt 1 kap. 1 tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 första stycket 1 och 2, 4 1-8 samt 5 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 första stycket samt 3 första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 första stycket 3 och 5 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 första stycket och 3 första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnads- plikten följer av - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 3. denna lag enligt - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 5 kap. 2 - 4 7 kap. 1 eller 4 såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om omhän- dertagande eller beslut om vård utan samtycke 7 kap. 6 - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 8 kap. 9 , 12 första stycket, 13 eller 15 9 kap. 1-4 - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 5. förordnande med stöd av 5 kap. 4 eller 23 kap. 10 fjärde stycket - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - Att friheten enligt 1 kap. 1 tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 första stycket 1 och 2, 4 1-8 samt 5 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 första stycket samt 3 första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 första stycket 3 och 5 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 första stycket och 3 första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnads- plikten följer av - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 3. denna lag enligt - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 5 kap. 2 - 4 7 kap. 1 såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om omhän- dertagande eller beslut om vård utan samtycke 7 kap. 2 såvitt avser uppgift i anmälan till 7 kap. 4 såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om omhän- dertagande eller beslut om vård utan samtycke 7 kap. 6 - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 8 kap. 9 , 12 första stycket, 13 eller 15 8 kap. 21 såvitt avser uppgift om enskilds personliga förhållanden vars röjande 9 kap. 1-4 kan vålla allvarligt men - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 5. förordnande med stöd av 5 kap. 4 eller 23 kap. 10 femte stycket - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [4]Lydelse enligt prop. 1993/94:107, bet. 1993/94:SoU18, rskr. 1993/94:139. 3 Ärendet och dess beredning Sekretesslagen (1980:100, omtryckt 1992:1474) trädde i kraft . Lagen har härefter ändrats åtskilliga gånger. Det ligger dock i ämnesområdets natur och sekretesslagens vidsträckta tillämpningsområde att lagen kontinuerligt måste anpassas till ändrade förhållanden på den offentliga sektorn. Sekretesslagen ses därför fortlöpande över, bl.a. mot bakgrund av framställningar om lagändringar. utarbetades inom departementspromemorian Några frågor om sekretess (Ds 1993:55). Promemorian tar upp en rad frågor som rör framställningar om ändringar i sekretesslagen. Promemorians sammanfattning finns i bilaga 1 och författningsförslaget i bilaga 2. Promemorian har remissbe- handlats. En förteckning över de remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Justitiedeparte- mentet (dnr 93-2705). Inom har även upprättats en promemoria om sekretess i verksamhet som avser tillsyn över stiftelser (dnr 93-3936). I promemorian föreslås att en bestämmelse införs som reglerar sekretessen i sådan verksamhet. En sammanfattning av förslaget samt författningsförslag finns i bilaga 4. Pro- memorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5 och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i . Med anledning av en framställning från Justitiekanslern (dnr 93-4239) behandlas frågan om utökad sekretess i Justitiekanslerns verksamhet. Framställningen avser en viss utvidgning av den sekretess som gäller hos Justitiekanslern så att den bättre skall överensstämma med vad som gäller hos andra myndigheter. Det har därför inte ansetts nödvändigt med remissbehandling. Regeringen behandlar i detta ärende de sekretessfrågor som promemoriorna och framställningen avser. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet har bl.a. framfört vissa redaktionella synpunkter på lagtexten. Regeringen följer Lagrådets förslag i dessa delar.Lagrådets övriga synpunkter återkommer regeringen till i respektive avsnitt. 4 Sekretess för uppgifter i ritningar över bl.a. bankvalv Regeringens förslag: Bestämmelsen i 5 kap. 2 sekretesslagen kompletteras till att även gälla för uppgifter som lämnar eller kan bidra till upplysning om säkerhets- eller bevakningsåtgärder. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig är positiva till att vissa uppgifter i ritningar över t.ex. banker skyddas av sekretess. Hovrätten över och avstyrker emellertid förslaget eftersom man anser att den eftersträvade förstärkningen inte uppnås. Som exempel nämns att uppgift om att någon säkerhetsåtgärd inte vidtagits inte torde omfattas av sekretess. Kam- marrätten i anför att den föreslagna lagtexten omfattar samtliga punkter i paragrafen och således betydligt mer än bara byggnadsritningar. anför att den föreslagna författningstexten är otydlig. Även och i uttalar att förslaget inte omfattar uppgift om att någon säkerhetsåtgärd inte vidtagits samt att uppgifter rörande konstruktion av lokaler som ligger i omedelbar anslutning till t.ex. en bank skall kunna sekretessskyddas. yttrar att frågan om vilka anläggningar och byggnader som skall omfattas av sekretess bör belysas ytterligare. anser att även en ritning över bankvalvets exakta placering i bankens del av lokalerna bör kunna skyddas. anför att lagtexten bör preciseras så att endast bankvalv, vapen- och ammunitionsförråd och databanker omfattas av bestämmelsen. föreslår att paragrafen även skall omfatta ritningar över anläggningar som rör elförsörjningen. Skälen för regeringens förslag: Ritningar över en utförande ges in till kommunens byggnadsnämnd i samband med en ansökan om bygglov. När ärendet är avslutat hos nämnden arkiveras handlingarna. Av ritningarna skall framgå till vilket ändamål byggnaden eller lokalen skall användas. Även uppgifter som rör konstruktion och materialanvändning framgår. I och med att ritningarna kommer in till kommunen och förvaras där är de allmänna handlingar. Allmänheten har således rätt att ta del av dessa ritningar under förutsättning att de inte omfattas av någon sekretessbestämmelse. För uppgifter i ritningar gäller sekretess endast i mycket begränsad omfatt- ning. Vad gäller ritningar över byggnader som disponeras av andra länders ambassader och konsulat torde bestämmelsen om utrikessekretess i 2 kap. 1 kunna bli tillämplig. Ritningar över försvarsanläggningar och anläggningar som har betydelse för elförsörjningen torde kunna sekretessbeläggas med stöd av be- stämmelsen i 2 kap. 2 om försvarssekretess. Rätten att ta del av allmänna handlingar får även begränsas om det är påkallat med hänsyn till intresset att förebygga eller beivra brott. I 5 kap. 2 stadgas att sekretess gäller för uppgift om säkerhets- eller bevakningsåtgärd med av- seende på bl.a. byggnader eller andra anläggningar, lokaler eller inventarier om det kan antas att syftet med åtgärden motverkas om uppgiften röjs. Med anlägg- ningar avses bl.a. kulvertsystem, upplag och uppställningsplatser. Med stöd av denna bestämmelse (och bestämmelsen i 5 kap. 4 ) avslog Rege- ringsrätten en begäran av en intagen på en kriminalvårdsanstalt att få ta del av vissa handlingar som gällde uppförandet av en ny paviljong på anstaltsområdet (RÅ 85 Ab144). En förutsättning för att med stöd av bestämmelsen i 5 kap. 2 sekretessbelägga byggnadsritningar är emellertid att ritningarna innehåller uppgifter om säkerhets- eller bevakningsåtgärder. Som exempel på sådana kan nämnas ritningar över larminstallationer. En grundtanke bakom offentlighets- och sekretessregleringen är att sekretess inte skall gälla för uppgifter annat än om det verkligen behövs. De avvägningar mellan de motstående intressena av offentlighet och sekretess som gjordes när den nya sekretesslagen utarbetades grundades på ett omfattande utredningsarbete. När det gäller en verksamhet som bedrevs vid sekretesslagens tillkomst måste man därför normalt kräva att det senare har kommit fram sådana nya omständigheter som för med sig att de avvägningar som då gjordes är giltiga. Det har framkommit uppgifter som tyder på att ritningar kommit till användning vid planering av inbrott mot banker. Inbrottsförsök har ägt rum från intilliggande lokaler och personal vid stadsbyggnadskontor har uppmärksam- mat fall där ritningar över banklokaler utan särskild anledning begärts ut av okända personer. Regeringen är av den uppfattningen att det i brottsförebyggande syfte är angeläget att försöka hindra att uppgifter ur vissa ritningar regel- mässigt lämnas ut. Denna uppfattning delas även av remissinstanserna. Främst är det uppgifter i ritningar över byggnader, anläggningar eller lokaler där pengar eller annat stöldbegärligt gods förvaras som bör kunna skyddas av sekretess. Att, som någon remissinstans förordar, mer precist ange vilka byggnader som kan komma i fråga låter sig emellertid inte göra. Som exempel kan dock nämnas bankvalv, vapen- och ammunitionsförråd och datorhallar. De ritningar som ges in i ett ärende om bygglov ger upplysningar om hur en lokal är disponerad och var i huskroppen den är belägen. En banks lokaler är till största delen tillgängliga för allmänheten. Den som så önskar kan utan större svårigheter vid ett besök på banken konstatera hur lokalerna är dis- ponerade och var pengar och andra värdehandlingar förvaras. Någon anledning att sekretessbelägga detta slag av uppgifter i ritningarna torde som regel inte finnas. Inte heller bör sekretess gälla för sådana uppgifter i ritningar över lokaler som angränsar till t.ex. en banklokal. Ritningar innehåller emellertid även uppgifter som rör byggnadskonstruktionen. Som exempel kan nämnas uppgifter om byggnadsmaterial, väggarnas tjocklek, hur ledningar och rör är dragna, ventilationstrummor m.m. Sådana byggnader och lokaler som används för förvaring av pengar och andra värdehandlingar torde regelmässigt vara konstruerade på ett sådant sätt att kravet på en hög säkerhet kan tillgodoses. Kraftigare och tåligare byggnadsmaterial, tjockare väggar och ett speciellt utförande är exempel på sådana särskilda åtgärder som kan ha vidtagits. Enligt 5 kap. 2 gäller sekretess under vissa förutsättningar för uppgift om säkerhetsåtgärd med avseende på t.ex. byggnad. En väggtjocklek är inte vad man i allmänhet menar med en uppgift om säkerhetsåtgärd. Med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet kan emellertid en sådan uppgift ge upp- lysningar om vilka säkerhetsåtgärder som har vidtagits. Om en byggnad eller en lokal konstruerats på ett visst sätt för att tillgodose krav på en högre säkerhet än vad som annars gäller för byggnader eller lokaler bör uppgifter om t.ex. byggnadskonstruktionen kunna hemlighållas under förutsättning att det kan antas att syftet med vidtagna åtgärder motverkas om uppgifterna röjs. Några remissinstanser har påpekat att den i promemorian föreslagna regleringen inte omfattar de fall då någon säkerhetsåtgärd inte har vidtagits. Avsikten med regleringen är emellertid att skydda uppgifter i ritningar över byggnader och lokaler där pengar och annat stöldbegärligt gods förvaras. Det måste vara mycket sällan som inte några säkerhetsåtgärder har vidtagits beträffande sådana loka- ler. Den i promemorian föreslagna regleringen måste därför anses vara tillräcklig. Dessutom skulle sekretess för uppgifter om att säkerhets- och bevakningsåtgärder inte vidtagits leda till att alla byggnadsritningar m.m. blir hemliga. Den föreslagna regleringen får till följd att inte bara uppgifter om byggnader utan även uppgifter som kan lämna upplysning om säkerhets- och bevakningsåtgärd med avseende på punkterna två till fyra i paragrafen omfattas. Skyddsbehovet kan vara väl så starkt beträffande sådana uppgifter. Det saknas därför anledning att inte låta tillägget omfatta bestämmelsen i dess helhet. Meddelarfriheten är begränsad för uppgifter om säkerhetsåtgärder. Inte heller för uppgifter som kan lämna upplysning om sådana säkerhetsåtgärder skall meddelarfrihet råda. 5 Sekretess för körkorts referensnummer Regeringens förslag: Sekretess skall gälla för uppgift i körkortsregistret om ett körkorts referensnummer. Endast om det står klart att numret kan lämnas ut utan fara för att kontrollen av körkorts äkthet motverkas, får det lämnas ut. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. förordar att be- stämmelsen utformas med ett rakt skaderekvisit. Skälen för regeringens förslag: Körkort används i mycket stor utsträckning som legitimationshandling. För att i möjligaste mån förhindra att förfalskade körkort används i brottsligt syfte förses körkort med ett för varje körkortshandling unikt nummer, kallat referensnummer. Referens- numret åsätts körkortet under tillverkningsprocessen och registreras i körkorts- registret. Vid en kontroll av ett körkort skall referensnumret och det person- nummer som finns på körkortet uppges. Om dessa två nummer också enligt körkortsregistret är kopplade till varandra är körkortet med största sannolikhet äkta. förs av genom automatisk databehandling. Registret är enligt tryckfrihetsförordningens bestämmelser en allmän handling. Uppgifterna i registret är således offentliga såvida de inte omfattas av någon sekretessbe- stämmelse. Med hänsyn till skyddet för den enskildes personliga förhållanden kan vissa uppgifter i körkortsregistret sekretessbeläggas. Någon möjlighet att sekretessbelägga uppgifter i registret med hänsyn till intresset att förebygga eller beivra brott finns emellertid inte. Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas bl.a. om det är påkallat med hänsyn till intresset att förebygga eller beivra brott. En förutsättning är också att intresset av sekretess är så starkt att intresset av offentlighet bör få vika. Systemet med referensnummer har tillkommit för att man på ett enkelt sätt skall kunna kontrollera om ett körkort är äkta eller om det är förfalskat. Syftet är att förhindra att förfalskade körkort används i brottslig verksamhet. Säkerheten i systemet bygger på att ingen skall kunna ta reda på referensnumret för någon annans körkort. Om uppgifter i körkortsregistret om referensnummer blir tillgängliga för envar, kan syftet med nummersystemet riskera att helt gå förlorat. Intresset av att kunna hemlighålla referensnumren är således påtagligt. Något egentligt intresse av insyn i denna verksamhet finns knappast. En sekretessbestämmelse kan därför införas för uppgift i körkortsregistret om referensnummer. För att säkerheten i nummersystemet skall kunna upprätthållas måste sekretess vara huvudregeln. Detta måste gälla såväl i verksamhet som avser förande av körkortsregistret som hos andra myndigheter som kan göra uttag ur registret. En remissinstans förordar att bestämmelsen utformas med ett rakt skaderekvisit. Ett sådant skaderekvisit skulle emellertid inte få den effekt som eftersträvas. För att uppnå att referensnummer endast lämnas ut i de fall ett utlämnande kan ske utan fara för att numren kan komma att användas i obehörigt syfte krävs att bestämmelsen utformas med ett omvänt skaderekvisit. Sekretess är då huvudregeln. Sekretessen får dock inte hindra att kontrollen av körkort blir praktiskt genomförbar. För att kunna ta ställning till en begäran om ett utläm- nande kommer man att behöva ha kännedom om mottagarens identitet och om dennes avsikter med uppgiften. Det är emellertid inget som hindrar att dessa uppgifter efterfrågas om de behövs vid en sekretessprövning. Några problem vid den praktiska tillämpningen behöver därmed inte uppstå. En bestämmelse med nu föreslaget innehåll bör tas in som ett nytt stycke i 5 kap. 3 sekretesslagen. För övriga uppgifter i denna paragraf är meddelarfriheten inskränkt. Detta bör vara fallet även för uppgifter om referensnummer. 6 Sekretess för uppgifter i anmälan till Regeringens förslag: Sekretess skall gälla för uppgif- ter om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden i anmälan till , om det kan antas att den enskilde eller någon som står honom nära lider betydande men om uppgiften röjs. För dessa uppgifter skall inte råda någon meddelarfrihet. Promemorians förslag: Den föreslagna sekretessregleringen överensstämmer i sak med regeringens förslag. Däremot behandlas inte frågan om inskränkning av meddelarfriheten. Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanserna tillstyrker att sekretess införs för uppgifter i anmälan till . motsätter sig inte att sekretess införs men ifrågasätter om det är nödvändigt eftersom de mest känsliga uppgifterna oftast finns i bilagor till anmälan och i den mån uppgifterna måste återges i beslutet de blir offentliga. Kammarrätten i förordar att bestämmelsen utformas med ett rakt skaderekvisit. anför att det av den föreslagna lagtexten inte framgår att bestämmelsen inte avser att skydda andra uppgifter än sådana som enligt 7 kap. 1 är sekretessbelagda inom hälso- och sjukvården. anser att uppgifterna bör omfattas av den vanliga hälso- och sjukvårdssekretessen, dvs. med ett omvänt skaderekvisit och att även uppgifter om medicinska problem hos hälso- och sjukvårdspersonalen skall omfattas av sekretess. Skälen för regeringens förslag: prövar, enligt lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen), frågor om disciplinansvar och om återkallelse av legitimation m.m. Denna lag föreslås att ersättas av en lag om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område. Fråga om disciplinan- svar tas upp på anmälan av eller av den patient som saken gäller eller, om patienten inte själv kan anmäla saken, en nära anhörig till honom eller - om fråga är om befattningshavare som omfattas av JO:s eller JK:s tillsyn - av JO eller JK. När det gäller frågor om återkallelse av legitimation eller begränsning av legitimerade yrkesutövares behörighet tas sådana ärenden upp till prövning efter anmälan av , JO eller JK eller på ansökan av den som saken gäller. Anmälan eller ansökan till skall vara skriftlig. Enligt 7 kap. 1 sekretesslagen gäller sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen gäller även i ärenden hos och hos fullföljdsinstanserna. Däremot gäller sekretessen enligt 1 inte för uppgifter i anmälan och beslut i ärenden om ansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvården (7 kap. 2 3). har fr.o.m. ledningen av den kommunala hälso- och sjukvården. Enligt 7 kap. 4 femte stycket sekretesslagen gäller inte heller sekretessen inom för anmälan eller beslut i ärenden om ansvar och behörighet för personal inom hälso- och sjukvård (se prop. 1990/91:14, SFS 1990:1470). Vid tillkomsten av sekretesslagen konstaterades att uppgifter om patienters sjukdomar m.m. åtnjuter sekretess hos och hos fullföljdsinstan- serna enligt den föreslagna lydelsen av 7 kap. 1 andra stycket, och det oavsett om det aktuella ärendet rör den allmänna eller den enskilda sjukvården. Det förhållandet att det till ärendena hos var knutet ett inte oväsentligt offentlighetsintresse ansågs emellertid utgöra skäl för att varken anmälan eller beslut i dessa ärenden skulle omfattas av sekretess. I samband därmed konstaterades att sekretesskyddet enligt 7 kap. 1 över huvud taget inte gäller personalens förhållanden utan endast patienters och jämställdas personliga omständigheter (prop. 1979/80:2 Del A s. 176). 1987 (SFS 1987:1002) gäller till skydd för enskilds personliga förhållanden sekretess hos JO och JK om uppgiften kommer från enskild och uppgiften skulle ha varit sekretessbelagd hos myndighet som ärendet får anses avse och om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider betydande men om uppgiften röjs, (11 kap. 4 tredje stycket 2). I motiven till denna bestämmelse (prop. 1986/87:160 s. 21 f.) anfördes att även om offentlighetsintresset måste tillmätas stor betydelse hos JO och JK och då särskilt i fråga om anmälningar av enskilda, finns det fall där behovet av sekretess får anses väga klart tyngre än intresset av offentlighet. Som exempel nämndes härvid ärenden som rörde hälso- och sjukvårdsområdet. Det ansågs inte vara tillfredsställande att sekretesskyddet kunde bibehållas om JO eller JK in- fordrade handlingar, t.ex. journaler, men att sekretess inte gällde om den enskilde själv gav in liknande handlingar. Den möjligheten att en enskild drar sig för att göra en anmälan på grund av det svaga sekretesskyddet anfördes även till stöd för denna lagändring. För att en anmälan skall tas upp till prövning hos torde krävas att anmälaren i viss mån redogör för de bakomliggande förhållandena till an- mälan. De omständigheter som anmälaren sålunda redogör för kan innehålla uppgifter som är mycket integritetskänsliga och som skulle omfattas av sekretess eller tystnadsplikt, om de funnits tillgängliga inom hälso- och sjukvården. Av förarbetena till nuvarande 7 kap. 2 3 synes framgå att utgångspunkten varit att en anmälan till främst innehåller uppgifter om den som anmälan riktar sig mot och att dessa uppgifter inte - med hänsyn till offentlighetsintresset - borde vara skyddade av sekretess. I detta avseende bör inte någon ändring göras . Liksom vad ovan anförts om bakgrunden till ändringen av 11 kap. 4 kan dock behovet av skydd för integritetskänsliga uppgifter som hänför sig till den som gör anmälan eller till den för vars räkning anmälan görs i vissa fall vara så stort att det bör ta över intresset av insyn. Inskränkningar i offentligheten bör emellertid göras endast när det finns starka skäl för det. Därför bör endast sådana uppgifter vars röjande kan antas leda till men av särskild påtaglig art för den enskilde kunna bli skyddade av sekretess. För ärenden vid JO eller JK gäller sekretess endast i den mån uppgiften skulle ha varit sekretessbelagd hos myndighet som ärendet får anses avse och det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider betydande men om uppgiften röjs.