prop · GH0340 · 1994-01-01 00:00:00 — Det gäller dels medverkan i EG:s småföretagsprogram och övriga frågor som rör internationalisering, dels projekt som rör teknikspridning, kvinnors företagande m.m. Här kommer som regionala organ att svara för huvuddelen av genomförandet. Vida-re bör fortlöpande utvärdera olika insatser inom ramen för den riktade småföretagspo- litiken samt ha kvar ett övergripande program- an-svar för arbetet med detta politikområde. bör för dessa ändamål även i fortsättningen disponera en begränsad del av anslaget Småföre- tagsutveckling. Den föreslagna ordningen när det gäller moderbolagets finansiering av rådgivningsinsatser m.m. hos de regionala bolagen faller utanför lagen (1992:1528) om offentlig upphandling. Lagen gäller dock upp-handlingar vid sidan av de medel som förs över till moderbolaget. Regeringens förslag: De regionala bolagen fortsätter utvecklingsfon-dernas verksamhet att bedriva finansiering på hög risknivå och i olika former. I samband med att utvecklingsfondernas verksamhet överförs till bo-lag återlämnas det kapital - inkl. vissa lånefordringar i enskilda företag m.m. - på ca som används för statlig finansiering till staten. Staten använder en mindre del - ca - av dessa medel som kapital i det nya moderbolaget, vilket i sin tur sätter in en del av medlen som aktiekapital i de regionala bolagen. Huvuddelen av medlen används även i fortsättningen för finansiering av små och medelstora företag genom beslut av de nya bolagen. Den inledda reduktionen av lånekapitalet skjuts upp. En översyn av medelsbehovet görs tidigast . Beslut i enskilda finansieringsärenden fattas i fortsättningen av de regionala bolagen, men det sker för statens räkning genom ett system med regionala ramar. Moderbolaget får i uppdrag av regeringen att förvalta medlen och närmare avgöra hur de skall fördelas över landet för att finansiera små och medelstora företag. Utredarens förslag: Utredaren föreslår att avsätts till en fond för s.k. kreativt kapital för beslut av de regionala bolagen om riskfyllda lån m.m. till små tillväxtföretag. Han betonar kombinationen av kapital och strategisk rådgivning. De regionala bolagen skall vidare arbeta som rådgivare i finansieringsfrågor samt främja etableringen av nya finansieringskällor. Dessutom föreslås en ny s.k. såddkapitalfond på för att finansiera bl.a. tekniska förstudier och tidiga marknadsanalyser i utvecklingsbara företag. Remissinstanserna: I det närmaste samtliga remissinstanser framhåller, liksom utredaren, behovet av att staten under nuvarande förhållanden på kreditmarknaden fortsätter med riskfinansiering riktad mot små och me-delstora företag. Flertalet remissinstanser menar att inbetalningarna till staten av utvecklingsfondernas kapital bör upphöra. Vidare menar många att statens insatser för s.k. såddfinansiering bör öka. Utvecklingsfonderna förordar att deras kapital läggs samman med In-dustri- och nyföretagarfondens kapital. Beslutanderätten, och tillhörande hantering, bör dock enligt fonderna läggas på de regionala organen. Skälen för regeringens förslag: De regionala utvecklingsfonderna bedriver finansieringsverksamhet enligt föreskrifter i förordningen (1987:894) om statlig finansiering genom regional utvecklingsfond. De kan lämna lån, garantier, s.k. utvecklingskapital och särskilda nyföretagarlån. Lån kan i vissa fall vara förenade med villkorlig återbetalningsskyldighet. Utveck- lingskapital kan lämnas i form av medelstillskott med förbehåll att mottagaren förbinder sig att ge ersättning i form av royalty eller annan typ av betalning. För samtliga finansieringsformer gäller att risknivån är så hög att banker och andra privata finansieringsinstitut inte är beredda att medverka fullt ut. har vid skilda tillfällen (prop. 1989/90:88, bet. 1989/90:NU30, rskr. 1989/90:326 och prop. 1991/92:51, bet. 1991/92:NU14, rskr. 1991/92:93) beslutat om ändrade riktlinjer och minskat medelsbehov för utvecklingsfondernas finansieringsverksamhet. Fonderna har betalat in ca till staten. Besluten innebär bl.a. att fonderna t.o.m. skall ha betalat in ytterligare , dvs. sammantaget ca till staten, vilket motsvarar ca två tredjedelar av deras kapital . Genom skilda beslut (bet. 1991/92:NU20, rskr. 1991/92:237) och (bet. 1992/93:NU25, rskr. 1992/93:284) har fastställt att utvecklingsfonder med låg likviditet bör medges visst anstånd med de beslutade inbetalningarna. Regeringen upp-drog senast åt att på vissa villkor medge anstånd till sådana utvecklingsfonder med de betalningar som skulle ha gjorts , varvid fonderna skall betala ränta för medlen. förutsatte dessutom att utvecklingsfon-dernas lånemedel skulle aktiveras och uttalade att regeringen borde följa utvecklingen och lämna redovisning härför till . Flera utveck-lingsfonder har f.n. en likviditet som överstiger , vilket bl.a. beror på att fonderna har reserverat medel för att betala tillbaka till staten. Om förslagen i denna proposition godtas av är det inte längre aktuellt att nu lämna den begärda redovisningen. Såväl utredaren som i stort sett samtliga remissinstanser liksom andra organ har belyst behovet av fortsatt statlig medverkan när det gäller risk-fylld finansiering i små och medelstora företag. I flertalet av våra kon-kurrentländer bedrivs sådan verksamhet i statlig eller delvis statlig regi. Regeringens skattepolitik kommer att i betydande utsträckning bidra till att förbättra möjligheterna för företagen att konsolidera sig (jfr. avsnitt 4). Det gäller dels de sänkningar av arbetsgivaravgifterna, förmögenhetsskatten, arvs- och gåvoskatten, reavinstskatten m.m. som redan be-slutats, dels nu övervägda reformer på skatteområdet. Småföretagen kommer dock sannolikt att under resten av 1990-talet ha en relativt låg soliditet. finns därför ett kvarstående behov av statlig medverkan när det gäller krediter m.m. med hög risk. Bankernas fortsatt försiktiga utlåningspolitik och andra effekter av finanskrisen gör det angeläget för staten att tills vidare medverka vid olika typer av risk-finansiering. Som tidigare nämnts (avsnitt 5) förordar regeringen att de regionala bo-lagen medverkar vid finansieringen av små och medelstora företag. I många fall bör insatserna kombineras med rådgivning. Verksamheten bör koncentreras till företag med lönsamhets- och tillväxtpotential, som således har betydelse för den regionala näringslivsstrukturen. Det är san-nolikt att merparten av finansieringsverksamheten kommer att riktas till företag inom industri- och tjänste- näringarna. Det är väsentligt att lån m.m. inte ges för att kortsiktigt rädda sysselsättningen i svaga företag. Bolagen bör - liksom utvecklingsfonderna - arbeta med olika fi-nansieringsformer, såsom kapital mot royalty, villkorliga lån, särskilda nyföretagarlån m.m. Även rena amorteringslån kan i vissa fall vara moti-verade, men tyngdpunkten bör kunna ligga på andra finansieringsformer. Liksom bör verksamheten riktas till såväl aktiebolag som företag som bedrivs i andra former, exempelvis ekonomiska föreningar. Verksamheten bör bedrivas med medel från staten enligt vad som före-slås i det följande. Det ankommer på regeringen att besluta om reglerna för bolagens finansieringsverksamhet. Den kan även fortsättningsvis reg-leras i en statlig förordning. Denna verksamhet med riskfylld finansiering kombinerad med bolagens roll som rådgivare i finansieringsfrågor (se avsnitt 5.2 och 7.5) bör kunna utgöra ett viktigt komplement till den privata kapitalmarknadens utbud av finansiering. Det är angeläget att bolagen tar på sig rollen som aktiva kapitalmäklare och ser till att företagens kapitalefterfrågan förmed-las till berörda organ. Risknivån i verksamheten bör balanseras på så sätt att moderbolaget och de regionala bolagen medverkar till att på lång sikt bevara det sam-lade kapitalet realt intakt, som det är naturligt att bolagen accepterar risker som banker och andra kommersiella företag inte är be-redda att ta. Detta ligger i bolagens roll som marknadskompletterande or-gan. I samband med att utvecklingsfonderna formellt avvecklas kommer som nämnts deras lånekapital att återgå till staten. Det gäller även fondernas utestående lånefordringar m.m. samt av fonderna helägda dotterbolag som sysslar med finansieringsverksamhet. Regeringen räknar med att utvecklingsfondernas nuvarande låntagare kommer att acceptera att fordringarna tas över av staten på oförändrade villkor. Det bör vara en uppgift för den föreslagna organisationskommittén att ta ställning till bl.a. behovet av att värdera sådana lånefordringar i samband med att fordringarna överförs till nya ägare. Lånemedel som tillhandahållits av respektive landsting återgår till des-sa, som senare kan besluta om hur medlen skall användas. I motsats till vad har beslutat om en reduktion av lå-nekapitalet bör ut- vecklingsfondernas statliga lånemedel till den allra största delen även i fortsättningen användas för att medverka vid finan-sieringen av små och medelstora företag. Den av tidigare beslutade indragningen av medel är därför nu inte aktuell att genomföra. skall således de nya bolagen disponera ett belopp om , vilket i stort sett motsvarar vad de regionala utvecklingsfonderna förfogar över som finansieringskapital. Därefter finns det anledning att pröva medelsbehovet för finansiering av utvecklingsbolagens verksamhet. Vid en sådan översyn skall hänsyn tas till såväl budgetläget som småföretagens finansieringssituation. Med hänsyn till att utvecklingsbolagen måste kunna planera sin verksamhet bör en sådan översyn ske tidigast . Den fortsatta finansieringsverksamheten bör i praktiken ske genom beslut av de regionala bolagen i de enskilda fallen, även om medlen ägs av staten. Bolagen kommer alltså att fatta beslut för statens räkning. Det ankommer på regeringen att fastställa översiktliga regler för verk-samheten. I förvaltningsuppdraget till moderbolaget (se nedan) kan ingå riktlinjer för utformningen av ett system för att ange ramar för de regio-nala bolagen. De regionala ramarna, som inkluderar utestående lånefordringar, bör läggas fast i taget. Systemet bör utformas så att bolagen - trots att medlen ägs centralt av staten - kan arbeta med ett bety-dande regionalt ansvar för att bevara kapitalet. De bör få ansvar för beredning, beslut och uppföljning. En möjlighet att uppnå en sådan effekt är att bolagen får låna medlen av staten, eventuellt via moderbolaget. Lånen bör i så fall vara relativt långsiktiga och ränta behöver inte löpan-de levereras in till staten. En annan möjlighet är att bolagen arbetar i kommission för statens räkning. Med ledning av beslut med anledning av denna proposition och resultatet av organisationskommitténs arbete avser regeringen att senare ge moderbolaget i uppdrag att utforma ett system med regionala ramar. Systemet bör relateras till dagens länsvisa medelsfördelning och till behoven i olika regioner. Det bör kunna innebära att varje region inledningsvis disponerar av det belopp som disponeras . Regeringen förordar att förvaltningen av de likvida medel som inte ut-nyttjas för finansiering sker centralt. De viktigaste skälen till denna om-läggning av systemet är önskvärdheten att dels vid behov ge möjlighet till framtida omfördelning av medel mellan olika län, dels få bästa möjliga avkastning på de likvida medlen. Det innebär att större resurser kan fri-göras för finansieringsverksamheten. Den föreslagna ordningen medger dessutom en större flexibilitiet än det nuvarande systemet, som för när-varande kännetecknas av betydande inlåsningseffekter. Den medför också framtida möjligheter att anpassa kapitalets storlek till förändringar i be-hovet av statlig medverkan i finansieringen av små och medelstora före-tag. Staten bör kunna placera finansieringsmedlen hos exempelvis Kammarkollegiet, som låter medlen förvaltas av det föreslagna moderbolaget. Det innebär i praktiken att bolaget lånar medlen av Kammarkollegiet till en ränta som motsvarar inflationen. Bolaget bör svara för central samord- ning av de regionala bolagens finansierings- verksamhet och bl.a. ha an-svar för att verksam- heten bedrivs i enlighet med de riktlinjer som stats-makterna har dragit upp. Vidare svarar bolaget som nämnts för de om-fördelningar av de regionala ramarna som kan vara motiverade. Regeringens förslag innebär sammantaget att, under åtminstone , disponeras för riskfylld fi-nans- iering efter beslut i enskilda ärenden av bolagen. Det innebär som nämnts att de tidigare besluten ändras som innebär att vissa belopp skulle fortlöpande betalas tillbaka till staten för att användas för andra än-damål. Genom att medlen i sin helhet tills vidare kan användas för riskfylld finansiering innebär detta en ökning av resurserna jämfört med vad som gäller . Det ankommer på det nya moderbolaget och de regionala bolagen att i fråga om finansiering av nyetableringar närmare utveckla samverkan med Industri- och nyföretagarfonden när det gäller bl.a. användningen av s.k. nyföretagarlån. Utredaren har föreslagit att ett belopp på särskiljs av de medel som bolagen har förbundit sig att betala in till staten. Enligt förslaget skall medlen utnyttjas för att inrätta en statlig fond i stiftelseform, vars årliga avkastning används för s.k. såddfinansiering, dvs. fi-nansiering i tidiga utvecklingsskeden i teknikföretag. I likhet med vad som är fallet i många av våra konkurrentländer finns det skäl för staten att stödja uppkomsten av kapitalkällor som kan med-verka vid finansieringen i de allra första faserna av speciellt teknikbase-rade företag. Liksom utredaren och de remissinstanser som uttalat sig i frågan anser regeringen att det kan finnas behov av särskild finanisering för denna typ av tidiga utvecklingsfaser. Frågan har belysts även av (utredare professorn ) som i betänkandet Innovationer för (SOU 1993:84) föreslår bl.a. att ett Innovationscentrum inrättas med ett anslag på för att finansiera idéer i tidiga utvecklings-stadier. Regeringen kommer som nämnts (avsnitt 5.1) att budgetproposition redovisa sitt ställningstagande till förslag och sin bedömning av behovet av en särskild såddkapitalfond eller annan typ av finansiering i tidiga skeden av teknikutveckling. 7 Företagsservice I detta avsnitt redovisas för information regeringens bedömning av vissa frågor som rör bolagens verksamhet. Regeringens bedömning: De regionala utvecklingsbolagen bör sva-ra för information och rådgivning till små och medelstora företag. Ut- vecklingsbolagen bör vidare prioritera nyföretagande och strategiska rådgivningsinsatser som främjar internationalisering och kontakt-ska- pande. Även annan verksamhet av strategisk betydelse bör genomföras, exempelvis tekniknivåhö- jande verksamhet och delvis en ny form av tjänster, finansrådgivning och finansmäkleri. Utredarens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna anser att det är viktigt att staten tillhandahåller service i form av information och råd-givning i strategiska frågor. Insatserna skall vara inriktade på att kom-plettera där en privat marknad inte finns. Privata alternativ bör uppmuntras. () anser att offentligt finansierad rådgivning och annan hjälp till företagen bör avvecklas med undantag för sådan som inriktar sig mot nyföretagande. Sådan hjälp snedvrider kon-kurrensen och hämmar privata alternativ. Skälen för regeringens bedömning: De regionala utvecklingsbolagen bör rikta sina insatser för företagsutveckling mot företag med lönsamhets- och tillväxtpotential. Insatserna bör utgöra ett komplement till den privata konsultmarknaden. Strategisk rådgivning och utbildning av det slag utvecklingsfonderna erbjuder saknar i stor utsträckning privat motsvarighet. Detta beror bl.a. på svårigheten att avgränsa tjänsterna och på svag betal-ningsvillighet hos små företag. Detta leder till att tjänsterna i viss mån bör finansieras med offentliga medel. Utvecklingsbolagen bör sträva efter att upphandla och uppmuntra pri-vata alternativ till sin verksamhet. Utredaren har föreslagit att de regionala organens finansieringsverksamhet kombineras med strategisk rådgivning. Det är värdefullt att de mindre företagen utnyttjar konsulter eller andra organ för att få råd be-träffande bl.a. den strategiska utvecklingen i företagen. Det bör dock inte innebära att de regionala bolagen ställer långtgående krav på att just de själva skall vara rådgivare. De regionala utvecklingsbolagen bör i likhet med utvecklingsfonderna åta sig uppdrag som ligger inom bolagens kompetensområde. Detta kan exempelvis vara uppdrag som projektsamordnare i regionala projekt i den mån myndigheter och andra organ så finner lämpligt. Områden för sådana projekt kan bl.a. vara kvalitetsfrågor och industridesign. 7.2 Näringslivets medverkan m.m. Regeringens bedömning: () och det nya moderbolaget bör verka för att näringslivet och myndigheter tillför kompetens och bidrar med resurser genom att bl.a. placera tjänstemän för tidsbegränsade tjänstgöringar på de regionala ut- vecklingsbolagen. Vidare bör bolagen medverka till att förmedla service, som innebär att erfarna företagsledare ställs till småföretagens förfogande för bl.a. styrelseuppdrag. Utredarens bedömning: Utredaren har inte redovisat några bedömningar inom detta område. Remissinstanserna: Inga sådana förslag har behandlats av remissinstanserna. Skälen för regeringens bedömning: I det föregående har föreslagits att näringslivet bör ta aktiv del i utformningen av den regionala näringspolitiska verksamheten. I använder de lokala organ som arbe-tar med företagsutveckling ett system med s.k. secondments. Det innebär att näringslivet, exempelvis banker, revisionsbolag eller storföretag place-rar tjänstemän på de lokala organen för tjänstgöring på deltid eller heltid under vanligtvis . Syftet med denna tjänst- är att dels finan-siellt bidra till verksam- heten, dels föra ut tjänstemännens och företagens kunskaper. ser företagen tjänstgöringarna som ett instrument för att utveckla enskilda anställda. Även myndigheter placerar sina an-ställda på dessa lokala organ. Denna modell för samverkan med näringslivet bör prövas även i Sveri-ge inom ramen för de regionala utvecklingsbolagens verksamhet. Det är angeläget att näringslivets organisationer aktivt verkar för att medlemsföretag, även större företag inom industri- och tjänstesektorn, bidrar till att förbättra verksamhetens innehåll och finansiering genom placeringar av anställda. Av särskilt intresse är placeringar av tjänstemän från företag med verksamhet som ligger småföretagen nära, exempelvis banker, revi-sions- och redovisningföretag eller andra företag med betydelse för regionens små och medelstora företag. Vidare bör denna möjlighet vara öppen för myndigheter, exempelvis statliga regionala organ, högskolor och kommuner. och familjeföretag, men även andra företag, kan ha behov av att förstärka kompetensen bl.a. i styrelsen under vissa perioder. En metod, som kan bidra till sådan kompetensför- stärkning är s.k. senior service, dvs. pensionerade företagsledare som är tillgängliga för styrelse-arbete och rådgivningsverksamhet. Ut- vecklingsbolagen bör förmedla så-dan service och allmänt verka för att sådan kompetens kommer till nytta. Regeringens bedömning: Information och rådgivning bör vara en central uppgift för utvecklingsbolagen. Funktionen som nod i ett re-gionalt nätverk och kontaktförmedlare mellan olika företag bör få ökad prioritet. Vidare bör bolagen ha en uppgift att fylla som för-medlare av information om småföreta- gens situation m.m. Utredarens bedömning: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Utvecklingsfondernas funktion som samordnare och förmedlare av kontakter betonas som viktiga av ett flertal remissinstanser. Skälen för regeringens bedömning: Information och rådgivning är som tidigare avhandlats en viktig uppgift för de regionala utvecklingsbolagen. Information till nyföretagare i frågor som rör etablering bör prioriteras. Vidare har utvecklingsbolagen en viktig roll att spela som noder i ett nät-verk med centrala, regionala och lokala myndigheter och andra organ inom olika områden, inte minst högskolesystemet. Vidare är också funk-tionen som kontaktförmedlare mellan företag viktig. Utvecklingsfonderna erbjuder internationella kontakter genom bl.a. EG-programmen BC-Net () och Europartenariat (se avsnitt 7.6). Studier har indikerat att särskilt växande företag värdesätter möjligheten att genom utvecklingsfonderna nå ut till ett bredare kontaktnät. Utvecklingsbolagen har också en roll att spela som förmedlare av information till myndigheter och andra organ gällande småföretagens situation m.m. Rollen som en del av ett informationsnätverk förutsätter hög kompetens hos de regionala bolagens anställda och väl utbyggda nätverk med andra myndigheter och organ. Särskilt stora krav ställs av snabbväxande före-tag. De regionala utvecklingsbolagen bör utveckla sin kompetens och sina verktyg för att utgöra effektiva förmedlare av information. Regeringens bedömning: De regionala bolagens information, rådgivning och utbildning till nyföretagare bör ske i nära samverkan med myndig- heter och andra organ som har liknande verksamhet. Tillfällen att upphandla tjänster från privata företag bör tas till vara. Målgruppsinriktade insatser bör göras för bl.a. kvinnor, invandrare och ungdomar som vill starta företag. De speciella villkor som mö-ter kvinnor som företagare bör beaktas särskilt. Myndigheter och andra organ förutsätts upphandla olika tjänster hos utvecklingsbolagen. Utredarens bedömning: Utredaren anser att insatser för att främja nyföretagande bör ges en ökad prioritet i den nya organisationen. Nyföre-tagan- deinsatser bör så långt som möjligt drivas av privata företag. De nya organens roll bör vara att initiera, samordna och finansiera denna verksamhet. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser framhåller vikten av att sta-ten via regionala organ tillhandahåller bl.a. rådgivning och information till nyföretagare. visar i sitt yttrande på att det finns ett stort antal aktörer inom detta område. Om en subvention av så-dana tjänster skall ske, bör nyföretagaren själv välja utbildnings- och råd- givningsalternativ genom exempelvis ett checksys- tem. Skälen för regeringens bedömning: De regionala utvecklingsbolagen bör ge information, rådgivning och utbildning till nyföretagare. Regeringen delar utredarens åsikt att denna typ av verksamhet bör ske i nära samverkan med myndigheter och andra organ som har liknande verk-samhet, bl.a. för att undvika dåligt resursutnyttjande. Vidare bör möjlig-heterna tas till vara att upphandla privata tjänster. Ett exempel är utbild-ningsverksamhet där fonden kan samarbeta med privata utbildnings- arrangörer. Ett annat område är rådgivning till nyföretagare, där bolagen bör samarbeta med nyföretagarcentra och andra organ (se även avsnitt 5.4). Personer som avser att starta ett eget företag har ofta ett stort informationsbehov som rör ett flertal olika myndigheters områ-den. Bristen på information kan vara så stor att den upplevs som ett eta-bleringshinder. I många fall saknas kunskap om den service som t.ex. ut-vecklingsfonder, nyföretagarcentra och andra organ erbjuder. För att i största möjliga mån informera och att tydliggöra den service som finns tillgänglig för nyföretagare, bör övervägas att införa en sär-skild telefonservice. Syftet med linjen bör vara att bl.a. översiktligt infor-mera om regler, finan- sieringsmöjligheter m.m. som rör företagande samt att hänvisa till rätt instans. Vidare bör bl.a. synpunkter om etablerings-hinder i form av exempelvis krav och regler från olika myndigheter som verkar betungande för nyföretagare kunna föras vidare. Verksamheten, som utgör ett komplement till existerande informationsverksamhet, kan knytas till och i första hand drivas som ett tidsbe- gränsat projekt, lämpligtvis . Därefter bör projektet utvärderas och en eventuell fortsättning övervägas. Det kan föreligga behov att rikta nyföretagan- deinsatser för att därmed bättre nå olika målgrupper.