prop · GH03193 · 1994-01-01 00:00:00 — Det har vid regeringens beredning av ärendet inte framkommit att jägarorganisationerna har fog för sina påståenden om den hårda beskattningen av älgstammen i länet. års älgjakt fälldes 48 älgar utanför A-områdena. års älgjakt, då de nya bestämmelserna införts, ökade avskjutningen på dessa områden till 57 älgar. sjönk antalet fällda älgar utanför A-om- rådena dock till 36 djur. Sammantaget har det därför inte skett några anmärk- ningsvärda förändringar av jakten inom dessa områden. De förändringar som inträffat är inte av sådan storlek och karaktär att det finns anledning att om- pröva bestämmelserna om älgjakten i . Regeringen delar därför bedömning att den nuvarande formen för älgjakt i är en bra regleringsform. En återgång till de bestämmelser som gällde i länet skulle innebära en betydande administrativ och ekonomisk belastning utan motsvarande nytta för älgvården. De nuvarande bestämmelserna bör därför behållas. En anpassning av jakten till lämplig nivå kan ske genom förändringar av jakttiden. Ett exempel på detta är beslut om en begränsning till tre dagars jakttid. Regeringen vill också erinra om jägarorganisationernas ansvar för att bl.a. informera jägarna om jaktlagstift- ningens intentioner om viltvården. Till organisationernas arbetsuppgifter hör bl.a. att följa viltvårdens och viltstammarnas utveckling och sprida kännedom om denna utveckling genom upplysning, rådgivning och information. har därvid ett särskilt ansvar, eftersom förbundet fått förtroendet att biträda med ledningen av det praktiska jakt- och viltvårdsarbetet i landet. 4.7 Överklagande av beslut i älgjaktsfrågor Regeringens bedömning: beslut i älgjaktsfrågor bör inte kunna överklagas av länsviltnämnd eller enskild ledamot av länsviltnämnd. Regeringen kommer senare att överväga om instansordningen vid överklagande av beslut i jaktfrågor. Jägarorganisationernas förslag: beslut om registrering av samtliga former av älgjaktsområden skall kunna överklagas hos kammarrätten. beslut om riktlinjer för älgavskjutningen skall kunna överklagas till av länsviltnämnd eller ledamot av länsviltnämnd. beslut i övrigt om älgjakten skall inte kunna överklagas. Remissinstanserna: Förslaget om rätt för länsviltnämnden eller ledamot av nämnden att överklaga beslut avstyrks i allmänhet av de remiss- instanser som tagit upp frågan. i anser dock att särintressena i länsviltnämnden ibland leder till kompromissbeslut. Det är då rimligt att nämnden ges rätt att överklaga beslut i de fall gör en annan bedömning än nämnden. En enskild ledamot bör dock inte ges sådan rätt, utan i stället den organisation vars intressen ledamoten företräder. anser däremot att det inte gagnar länsviltnämnden att få ställning som part och sakägare gentemot . De enskilda ledamöterna sitter ofta i nämnden som företrädare för vissa intressen. och tillstyrker förslaget. De anser att en lokal skötsel av älgstammen förutsätter att är beredd att anpassa tilldelningsnivån efter de lokala önskemålen. Gör inte det, bör en om- eller överprövning av beslut kunna ske. Frågan aktualiseras ytterligare när ersättningen för viltskador upphör . Ett flertal remissinstanser påpekar att länsviltnämnden enbart är ett rådgivande organ till . Några länsstyrelser framhåller att ett överklagande av rambesluten försenar handläggning av tilldelningsbesluten. En del länsstyrelser anför att rambesluten i princip endast anger det högsta antal älgar som bör fällas under jaktåret. Ramen är således ett inte rättsligt bindande beslutsunderlag. i anför att den inte har fastställt några ramar för älgtilldelningen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 54 jaktlagen får beslut enligt 33 om registrering av licensområden överklagas hos kammarrätten. Övriga beslut enligt 33 lagen får inte överklagas. Älgskötselområden registreras emellertid av med stöd av 3 jaktförordningen. Sådana beslut överklagas därför enligt 58 förordningen hos . Verkets beslut får inte överklagas. är rådgivande organ i fråga om jakt och viltvård. Enligt 46 jaktförordningen består länsviltnämnden av nio ledamöter som utses av . I de tre nordligaste länen består nämnden av ytterligare en ledamot som representerar renägarna i länet. Nämndens ledamöter utses i övrigt efter förslag av , jägarnas organisationer, frilufts- och naturvårdsintresset, trafiksäkerheten samt ägarna av jordbruksmark och skogsmark. Det ligger i sakens natur att de intressen som är företrädda i länsviltnämnden kan ha olika uppfattning om hur stor älgstammen i länet bör vara och om lämplig avskjutning. Med rambeslut avses den lämpliga avskjutningen av älg inom länet eller del av detta. I rambeslutet kan även bestämmas den minsta areal som skall krävas för licens att fälla en vuxen älg. Som en del länsstyrelser har påpekat är rambesluten en del av underlag vid beslut om älgtilldelningen. Beslutet är inte rättsligt bindande. Detsamma gäller principbeslut om exempelvis könskvotering. Såväl rambesluten som principbesluten om könskvotering är att anse som led i en beslutsgång som resulterar i beslut om älgtilldelning för de enskilda älgjaktsområdena. Dessa ställningstaganden från länsstyrelsernas sida har följaktligen inte karaktär av överklagbara beslut. Regeringen överväger ett förslag om att första instans vid överklagande av beslut enligt jaktlagstiftningen skall vara länsrätt i stället för kammarrätt. beslut om registrering av älgjaktsområden bör kunna överklagas till samma myndighet oavsett vilken form av jaktområde registreringen avser. Någon ändring av instansordningen bör mot denna bakgrund inte ske . 5 Rennäringslagstiftningen Regeringens förslag: I likhet med vad som gällde före skall alla och Statens jordbruksverks beslut enligt rennäringslagen (1971:437) få verkställas även om besluten har överklagats. Den myndighet som skall pröva ett överklagande kan dock besluta att verkställighet inte får ske. Skälen för regeringens förslag: De med rennäringen sammanhängande frågorna sköttes tidigare i huvudsak av lantbruksnämnderna i , och . Vissa frågor hörde emellertid till ansvarsområde, bl.a. antagande av medlem i sameby i vissa fall, registrering av stadgar för sameby, förordnande av syssloman, ärenden om extra renräkning, förordnande i vissa fall om slakt och försäljning av renar samt ansökningar om registrering av renmärken. övertog lantbruksnämndens uppgifter. inrättades , som bl.a. övertog Lantbruksstyrelsens arbetsuppgifter. Före gällde följande. beslut överklagades enligt 98 första stycket rennäringslagen hos Lantbruksstyrelsen. Lantbruks- styrelsens beslut överklagades enligt paragrafens andra stycke hos regeringen. beslut överklagades enligt 99 första stycket hos kammarrätten. Enligt 101 lagen fick beslut enligt 98 och 99 första stycket verkställas utan hinder av att talan förs mot beslutet, om inte besvärsmyndigheten beslutar annat. Detta innebar att samtliga beslut av lantbruksnämnden, och Lantbruksstyrelsen som rörde rennäringslagen kunde verkställas trots att beslutet överklagats. Till följd av olika beslut om att länsstyrelserna skulle överta lant- bruksnämndernas arbetsuppgifter och om inrättande av skedde vissa ändringar i rennäringslagen från (prop. 1990/91:27, bet. 1990/91:BoU5, rskr. 1990/91:65 och prop. 1990/91:99, bet. 1990/91:JoU27, rskr. 1990/91:276). I 99 lagen preciserades i ett nytt första stycke vilka beslut av som får överklagas hos kammarrätten. I ett nytt andra stycke föreskrevs att beslut i övrigt får överklagas hos . I ett nytt tredje stycke föreskrevs vidare att beslut får överklagas hos regeringen. Vidare upphävdes 98 lagen. Av förbiseende skedde inte någon ändring av 101 lagen. Detta medför att från endast beslut som enligt 99 första stycket lagen överklagas hos kammarrätt får verkställas . Däremot får sådana länsstyrelsebeslut som överklagas hos och beslut av som överklagas till regeringen inte längre verkställas . Någon sådan ändring var inte avsedd. Bestämmelsen i 101 rennäringslagen bör därför ändras så att ett beslut får verkställas oavsett till vilken myndighet det skall överklagas. I sak kommer därmed att gälla samma bestämmelser som före . Bilaga Sammanfattning av Jägarnas riksförbunds och Svenska jägareförbundets förslag till älgjakten 1 A-områden 33 jaktlagen ändras så att A-licens med lång jakttid medges för varje jakt- område med över 50 ha sammanhängande markinnehav om jakträttshavaren så önskar, - A-område med en areal, som understiger hälften av den areal som erfordras för rätt att fälla ett vuxet djur tilldelas en kalv, - A-område med en areal, som uppgår till minst hälften av den areal som erford- ras för att fälla ett vuxet djur, skall tilldelas en kalv och ett valfritt djur - kalv eller vuxet, - jakttiden på A-område skall vara eller den längre eller som bestämmer, - får besluta att under viss del av jakttiden jakt endast får bedrivas efter visst slag av älg - exempelvis kalv. 2 Överföring av generellområden Ett informationsprogram genomförs för att bl.a. uppnå så stor anslutning som möjligt av generellområdena till samordnade jaktliga enheter, - så långt möjligt skall generellområdena erbjudas att ingå i samordnade jaktliga enheter, - överföring av generellområden som omfattar 20 ha eller mer till B-områden sker automatiskt om jakträttshavaren inte genom anmälan redovisat att han önskar få området registrerat på annat sätt, - överföring av generellområde med en areal som understiger 20 ha till annan jaktlig enhet - utom kalvjaktsområde - sker efter anmälan, blankett för anmälan skall tillställas jakträttshavaren från . Sker ingen anmälan kommer generellområdet att bli kalvjaktsområde, - jakträttshavaren på sådant generellområde, som omfattar en sammanhängande areal av 50 ha kan i anmälan välja mellan registreringsformerna A-område - alternativt B-område, - generellområde som ingår i någon form av jaktlig samverkan inför jakten utan att ännu vara omregistrerat till B-område har rätt att avgiftsfritt få området registrerat som B-område om samverkan inte skulle fungera och under förutsättning att registrering som B-område begärs räknat från . 3 B-områden För registrering som B-område - med rätt att fälla ett valfritt djur, kalv eller vuxet, under kort jakttid - skall krävas en minsta sammanhängande areal av 5 ha; områden som inte uppfyller detta krav blir kalvjaktsområden, - några särskilda skäl för registrering av sådana B-områden omfattande minst 5 ha sammanhängande areal skall inte krävas, - tidigare registrerade B-områden skall bestå oavsett areal, - registrerade B-områden, som ingår i annan jaktlig samverkan, har rätt att avgiftsfritt återgå till B-område om samverkan inte skulle fungera och under förutsättning att återföring till B-område begärs från det området ingick i den aktuella samverkansformen, - om könskvotering eller förbud att fälla visst slag av älg beslutas skall samma regler gälla för såväl A- som B-områden, jakttiden på B-område skall vara enligt bestämmande, - jakttiden för län eller länsdel skall anpassas så att avskjutningen per arealenhet motsvarar den på A-områdena. 4 Registreringsavgift Ny- och omregistreringar av samtliga former av älgjaktsområden års jakt befrias från avgift. 5 Kalvjaktsområden Jakttiden skall vara enligt bestämmande - jakttidens längd skall vara densamma som för B-områdena. 6 Den allmänna älgjakten i skall få omfattas av samma system för älgjakten som gäller i övriga delar av landet, - om inte hela får omfattas av det i övriga gällande älgjaktssystemet skall i vart fall , , Höörs, Eslövs och kommuner få omfattas av detta. 7 Överklagande beslut om registrering av samtliga former av älgjaktsområden skall kunna överklagas till kammarrätten, - beslut angående ramar för skötseln av älgstammen inom län eller del av län får överklagas till av länsviltnämnden eller enskild ledamot/ledamöter av nämnden, - skötselbeslut - tilldelning, tid och könskvotering - skall i övrigt inte kunna överklagas. 10 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1993/94:193 Licensområden för älgjakt m.m. 11