prop · GH0345 · 1994-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: Har den skattskyldige medgetts uppskovsavdrag och avser han att först året efter försäljningen av ursprungsbostaden förvärva en ersättningsbostad, måste skattemyndigheten efterföljande taxeringsår kontrollera att förutsättningarna för uppskovsavdrag blivit uppfyllda. Vid reavinstberäkningen när ersättningsfastigheten sedermera avyttras måste vidare bevakas att den obeskattade vinsten återförs till beskattning. En nödvändig förutsättning för att skattemyndigheten effektivt skall kunna fullgöra sina uppgifter är att en skattskyldig som vid årets utgång äger eller har ägt en ersättningsbostad lämnar vissa uppgifter om bostaden och att bevakningen kan ske med ADB-stöd. Vi föreslår därför att den skattskyldige i självdeklarationen skall lämna uppgift om ersättningsbostadens beteckning, den obeskattade vinstens storlek samt, om ersättningsbostaden utgörs av bostad som innehas av medlem i bostadsrättsförening eller bostadsförening eller delägare i bostadsaktiebolag, föreningens eller bolagets organisationsnummer och namn. I 7 § skatteregisterlagen (1980:343) förs in en ny punkt 23 som möjliggör registrering av de uppgifter som den skattskyldige skall lämna samt uppgift om uppskovsavdraget. Uppgift om ersättningsbostadens beteckning är nödvändig för att identifiera bostaden. För villor är detta inte något problem eftersom det för alla fastigheter finns en särskild fastighetsbeteckning. Någon motsvarande beteckning finns emellertid inte för bostadsrätter. Enligt bostadsrättslagen (1991:614) skall en bostadsrättsförenings styrelse föra förteckning över föreningens medlemmar och de lägenheter som är upplåtna med bostadsrätt. I lägenhetsförteckningen skall anges bl.a. lägenhetens beteckning. Enbart uppgiften om lägenhetens beteckning kan inte anses vara tillräcklig för en säker identifiering av ersättningsbostaden. I de fall ersättningsbostaden utgörs av en bostadsrätt måste även bostadsrättsföreningens namn och organisationsnummer anges och uppgifterna tas in i skatteregistret. Motsvarande bör gälla även i fråga om bostad som innehas av medlem i bostadsförening eller delägare i bostadsaktiebolag. Uppgift om vinstens storlek är nödvändig vid framtida reavinstberäkning vid försäljning av ersättningsbostaden. Uppgift om uppskovsavdragets storlek behövs om det blir aktuellt att återföra medgett avdrag till beskattning. I 13 § skatteregisterlagen föreskrivs att uppgifter som hänför sig till viss beskattningsperiod får bevaras under högst efter utgången av det kalenderår under vilket perioden gått ut. Uppgifterna om ersättningsbostaden och den obeskattade vinstens storlek kommer i många fall att behöva lagras än . Skatteregisterlagen måste därför ändras så att bevarande av dessa uppgifter blir möjlig. Datainspektionen har i yttrande förklarat sig inte ha något att erinra mot förslagen till ändringar i skatteregisterlagen (1980:343). Reglerna om den skattskyldiges uppgiftsskyldighet finns i ett nytt andra stycke i 2 kap. 17 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. 6 Reavinstbeskattning av fastigheter och bostadsrätter Regeringens förslag om ett nytt uppskovssystem för villor och bostadsrätter gör det nödvändigt att i vissa hänseenden ändra reglerna för reavinstbeskattningen. Vi har redan nämnt att de nya uppskovsreglerna inte är lämpliga att kombinera med de s.k. takreglerna. Dessa och anslutande frågor tar vi upp i det följande. Både för fastigheter och bostadsrätter innebär huvudregeln vid reavinstbe- skattningen att vinsten beräknas enligt en konventionell metod. Detta innebär i princip att vinsten beräknas som skillnaden mellan försäljningspriset och anskaffningspriset. Avdrag medges också för förbättringskostnader, mäklararvode o.d. För bostadsrätternas del är den s.k. genomsynen i praktiken slopad års taxering (prop. 1991/92:54, bet. 1991/92:SkU9, SFS 1991:1855). 6.2.2 De s.k. takreglerna För både privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter gäller att vinsten kan beräknas enligt särskilda schablonregler, de s.k. takreglerna. Dessa bestämmelser skall tillämpas om de leder till en lägre skatt än den som beräknats enligt den konventionella metoden, de sätter med andra ord ett "tak" på skatteuttaget. Takreglerna för privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter finns i 25 § 9 mom. första, andra och tredje styckena resp. 26 § 7 mom. första stycket SIL. För en permanentbostad innebär takregeln att vinsten får beräknas till av vederlaget. Detta betyder att skattens andel av vederlaget uppgår till . En villa eller en bostadsrätt blir permanentbostad boende om vissa villkor är uppfyllda. Den skattskyldige skall ha förvärvat bostaden till ett marknadsmässigt pris och den tid under vilken han ägt bostaden utan att ha varit bosatt där får inte överstiga . Har den skattskyldige varit bosatt minst tre av i en viss bostad räknas dock denna alltid som en permanentbostad. För andra privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter som inte är permanentbostäder - t.ex. fritidsbostäder - gäller att vinsten får beräknas till av vederlaget. Skatteandelen blir i så fall av vederlaget. Takreglerna som gäller för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter är mer restriktivt utformade. Vinsten skall i de fallen anses utgöra av vederlaget. Den mest förmånliga takregeln, 9-procentsregeln, tillkom bl.a. mot bakgrund av att uppskovsrätten för villor avskaffades. Att endast vederlaget är av intresse vid tillämpning av takreglerna innebar också att det var möjligt att avskaffa de alternativregler där ingångsvärdena beräknades schablonmässigt med ledning av ett visst års taxeringsvärde. För fastigheterna gällde dessa regler bl.a. förvärv och för bostadsrätterna förvärv . Vidare gäller att 9-procentsregeln alltid får användas om bostaden exproprieras eller eljest avyttras under liknande förhållanden. Bestämmelser om detta finns i 25 § 10 mom. resp. 26 § 8 mom. Det finns också vissa inskränkningar i rätten att använda takreglerna. I 25 § 9 mom. femte stycket och 26 § 7 mom. andra stycket SIL stadgas att 9- eller 18-procentsregeln inte får användas vid avyttring av en privatbostadsfastighet eller motsvarande bostadsrätt om egendomen varit näringsfastighet eller motsvarande bostadsrätt före avyttringstidpunkten (den s.k. karensregeln). Bakgrunden till regeln är att det annars skulle kunna vara omotiverat fördelaktigt att inför en försäljning av en näringsfastighet eller motsvarande bostadsrätt se till att det sker ett karaktärsbyte varefter 9- eller 18-procentsregeln kan användas. Även när det gäller beskattningen av fåmansföretagare finns det regler som inskränker rätten att använda schablonreglerna i 25 § 9 mom. och 26 § 7 mom. Enligt 24 § 6 mom. tredje stycket SIL gäller att om en delägare i ett fåmansföretag eller en delägaren närstående person avyttrar en fastighet eller en bostadsrätt till företaget får vinsten inte beräknas enligt någon av takreglerna. Detta gäller dock inte om egendomen helt eller till huvudsaklig del skall användas i företagets näringsverksamhet. Enligt 24 § 6 mom. fjärde stycket SIL kan skattemyndigheten medge undantag från förbudet att beräkna vinsten enligt någon av schablonreglerna. Bestämmelsen innebär att vinsten i dessa dispensfall alltid beräknas enligt den konventionella metoden. Både för fastigheter och bostadsrätter finns särskilda övergångsregler som infördes i samband med skattereformen. Dessa regler är endast tillämpliga när vinsten beräknas enligt huvudregeln. Den övergångsregel som gäller fastigheter - punkt 4 av övergångsbestämmelserna till SIL (SFS 1990:651) - får tillämpas vid avyttringar som sker - . Bestämmelsen innebär att omkostnadsbeloppet (anskaffningspriset, förbättringskostnader o.d.) får - med ett undantag - beräknas som om fastigheten avyttrades , dvs. enligt äldre regler. Undantaget innebär att indexeringen av omkostnadsbeloppet börjar först från det åttonde - och inte det fjärde - året efter förvärvet. Övergångsregeln för bostadsrätter omfattar förvärv som skett före . Om en sådan bostadsrätt avyttras under något av åren 1991, 1992 eller 1993 är endast 60, 75 resp. av vinsten skattepliktig. Bestämmelsen finns i punkt 5 av övergångsreglerna till SIL (SFS 1990:651) och gäller alla slags bostadsrätter under förutsättning att vinsten inte beräknas enligt någon av de s.k. takreglerna. UppskovsL upphörde som tidigare nämnts att gälla vid utgången av (SFS 1990:680). Avyttras en fastighet efter den tidpunkten och beräknas vinsten enligt den konventionella metoden gäller emellertid att ett uppskov som medgetts enligt den upphävda lagen skall tas fram till beskattning. Detta framgår av 25 § 8 mom. Ett uppskov enligt UppskovsL beaktas däremot inte om vinsten beräknas enligt någon av takreglerna. Den schabloniserade vinsten är alltid densamma oavsett om den avyttrade fastigheten är en ersättningsfastighet enligt UppskovsL eller ej. 6.2.5 Den skattemässiga behandlingen av förluster Fysiska personer och dödsbon Avyttras en fastighet eller en bostadsrätt och uppkommer en förlust gäller att av förlusten är avdragsgill i inkomstslaget kapital. Bestämmelser om detta finns i 3 § 2 mom. tredje stycket SIL. Därutöver finns i 24 § 3 mom. SIL vissa särskilda bestämmelser om avdrag för förluster. Andra juridiska personer än dödsbon För andra juridiska personer än dödsbon gäller enligt 2 § 1 mom. sjätte stycket SIL att vinst hänförlig till en fastighet eller bostadsrätt utgör intäkt av näringsverksamhet. Av åttonde stycket i det nämnda lagrummet framgår dock att vinsten - med ett visst undantag - skall beräknas enligt bestämmelserna i 25 resp. 26 § SIL. Undantaget innebär att 27-procentsregeln inte kan användas. Dessa skattskyldiga måste alltså som ingångsvärde använda det verkliga anskaffningsvärdet. Förluster hänförliga till inkomstslaget näringsverksamhet får fullt ut dras av. Någon kvotering motsvarande den 70-procentsregel som gäller för inkomstslaget kapital enligt 3 § 1 mom. SIL finns inte. 6.3 De nya reavinstreglerna 6.3.1 Slopade 9- och 18-procentsregler och en ny skattepliktsregel för villor och bostadsrätter Regeringens förslag: De s.k. takreglerna för privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter, 9- och 18-procentsreglerna, tas bort. För sådan egendom skall i stället gälla att av den konventionellt beräknade vinsten skall utgöra den skattepliktiga vinsten. Vid förlust på sådan egendom får av förlusten dras av. Skälen för regeringens förslag: De s.k. takreglerna är inte lämpliga att kombinera med ett nytt uppskovssystem. Det finns flera skäl för denna slutsats. Som vi tidigare nämnt (avsnitt 6.2.2) är ett av skälen att 9-procentsregeln infördes som ersättning för de gamla uppskovsreglerna. Det betyder att om det införs nya uppskovsregler bör dessutom inte takreglerna finnas kvar. Ett annat skäl att avskaffa takreglerna är att vårt förslag avseende nya uppskovsregler bygger på att vinsten beräknas enligt en konventionell metod. Vinsten förs över till ersättningsbostaden genom att omkostnadsbeloppet vid vinstberäkningen minskas med ett belopp motsvarande den obeskattade vinsten från ursprungsbostaden. En sådan teknik kan inte utan betydande svårigheter förenas med schablonreglerna.Till detta kommer att takreglerna bygger på en kraftig schablonisering som i de enskilda fallen kan innebära orättvisor. Regeringens förslag är mot bakgrund härav att 9- och 18-procentsreglerna tas bort. Detta betyder att reavinstbeskattningen av privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter alltid kommer att ske enligt en och samma konventionella metod. Om takreglerna tas bort och vinsten på grund därav alltid kommer att beräknas enligt en konventionell metod är det - särskilt med tanke på långa innehav - emellertid nödvändigt att på något annat sätt begränsa skatteuttaget när det gäller privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter i de fall uppskov inte är aktuellt. Den närmast till hands liggande lösningen är att endast en viss del av den på vanligt sätt beräkande vinsten skall vara skattepliktig. Olika nivåer är tänkbara. Vårt förslag är att av den konventionellt beräknade vinsten skall utgöra den skattepliktiga vinsten. Detta betyder att skatteandelen av en vinst är (50 x 30 =) . Efter det att kapitalskattesatsen sänkts till utgör motsvarande skatteandel . Vad härefter gäller förluster vid avyttring av privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter kan följande konstateras. Om den skattepliktiga vinsten utgör en viss kvotdel av vinsten bör i princip en motsvarande kvotering ske i förlustfall. Eftersom det finns en generell förlustkvotering i inkomstslaget kapital, 70 %-regeln, borde således av en förlust (av ) få dras av. Med hänsyn till förhållandena på bostadsmarknaden framstår emellertid en sådan begränsning som alltför långtgående. Regeringen föreslår därför att av en förlust skall vara avdragsgill. Vad regeringen nu föreslagit innebär bl.a. att den nuvarande skillnaden mellan permanentbostäder () och "fritidsbostäder" () slopas vid reavinstberäkningen. Skillnaden mellan permanentbostäder och andra bostäder får i stället betydelse för möjligheten till uppskov. Att vinsten enligt de nya reglerna alltid kommer att beräknas enligt en i princip konventionell metod innebär bl.a. att alla "gamla" uppskov kommer fram till beskattning genom att omkostnadsbeloppet påverkas (jfr 25 § 8 mom. Vid avyttring av en ersättningsfastighet enligt UppskovsL kommer den skatt som hänför sig till uppskovsbeloppet att vara -utgång - av halva uppskovsbeloppet. Förslagen avseende nya vinst- och förlustregler innebär i lagteknisk mening följande. Bestämmelserna i 25 § 9 mom. första - tredje styckena SIL - som handlar om 9- och 18-procentsreglerna för fastigheter - kan tas bort. Motsvarande lagrum för bostadsrätternas del är 26 § 7 mom. första stycket SIL. Likaså kan bestämmelserna i 25 § 10 mom. och 26 § 8 mom. SIL om expropriation o.d. tas bort. De nya reglerna om skattepliktig vinst och avdragsgill förlust har placerats i 25 § 11 mom. resp. 26 § 10 mom. En justering har gjorts i 3 § 2 mom. SIL som innehåller den allmänna förlustavdragsregeln. 6.3.2 Slopad 27-procentsregel och en ny skattepliktsregel för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter Regeringens förslag: Den s.k. takregeln för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter, 27-procentsregeln, tas bort. För sådan egendom skall - oavsett om ägaren är en fysisk eller juridisk person - gälla att av den konventionellt beräknade vinsten utgör skattepliktig vinst. För fysiska personer och dödsbon innebär motsvarande kvotering vid förlust att av förlusten är avdragsgill. För andra juridiska personer än dödsbon är av en förlust avdragsgill. Skälen för regeringens förslag: Slopas takreglerna för privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter betyder detta att alternativa regler för att beräkna ingångsvärden för egendom av detta slag måste införas. Om det mot bakgrund av de föreslagna uppskovsreglerna ändå är nödvändigt med nya alternativregler för bostäder kan 27-procentsregeln för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter slopas och alternativreglerna utvidgas till att också omfatta sådan egendom. När 27-procentsregeln infördes var motivet att den skulle fungera som en ersätt- 29 ning för de borttagna alternativreglerna avsedda för att beräkna ingångsvärden (prop. 1989/90:110 s. 422). Emellertid kan 27-procentsregeln, oavsett skälen för dess tillkomst, i vissa fall innebära en skattelindring i förhållande till skatteutfallet vid en konventionell vinstberäkning. Eftersom syftet med att slopa 27-procentsregeln inte är att höja beskattningsnivån finns det anledning att på något annat sätt begränsa skatteuttaget vid tillämpning av den konventionella vinstberäkningsmetoden. Enligt vår uppfattning bör detta ske på i princip det sätt som föreslagits för privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter. Regeringens förslag innebär att den skattepliktiga vinsten i nu avsedda fall skall utgöra av den konventionellt beräknade vinsten. Uppkommer förlust bör denna på vanligt sätt kvoteras enligt 70-procentsregeln. För fysiska personer och dödsbon betyder detta att (70 x 90 =) av en förlust skall vara avdragsgill. En särskild fråga är hur skatteplikts- och förlustavdragsreglerna skall utformas för andra juridiska personer än dödsbon. Enligt gällande rätt är hela vinsten skattepliktig och hela förlusten avdragsgill. Eftersom 27-procentsregeln inte kunnat användas av dessa skattskyldiga får det för dem ingen särskild betydelse om regeln slopas. Enligt vår uppfattning bör emellertid 90-procentsregeln gälla oavsett om det är fråga om fysiska eller juridiska personer. När det gäller andra juridiska personer än dödsbon är därför vårt förslag att av den konventionellt beräknade vinsten skall utgöra skattepliktig vinst. I princip kan samma resonemang föras när det gäller avdrag för förluster. Utgångspunkten är emellertid en annan. Den i det föregående föreslagna 63-procentsregeln bygger på tanken att om av vinsten är skattepliktig skall en lika stor förlustandel göras till föremål för 70-procentskvotering. Ett motsvarande resonemang när det gäller andra juridiska personer än dödsbon leder till att av en förlust skall få dras av. Regeringens förslag är utformat i enlighet med detta. Att slopa takreglerna för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter innebär att 25 § 9 mom. fjärde stycket och 26 § 7 mom. andra stycket SIL kan tas bort. De nya skattepliktsreglerna för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter finns i 25 § 11 mom. resp. 26 § 10 mom. Hänvisningen i 2 § 1 mom. åttonde stycket SIL till vissa moment i 25 och 26 §§ SIL som gäller andra juridiska personer än dödsbon måste justeras med hänsyn till ändringarna i 25 och 26 §§ SIL. 6.3.3 Övergångsbestämmelserna och de nya skattepliktsreglerna Regeringens förslag: För fastigheter skall kvoteringsreglerna - 50- och 90-procentsreglerna - inte gälla om vinsten beräknas enligt den övergångsregel som innebär att äldre regler skall tillämpas vid beräkning av omkost- nadsbeloppet. I så fall skall det heller inte vara möjligt att erhålla ett uppskovsavdrag. Övergångsregeln för bostadsrätter tas bort. Skälen för regeringens förslag: Den övergångsregel som finns för fastigheter - punkt 4 av övergångsbestämmelserna till SIL (SFS 1990:651) - tillkom mot bakgrund av att indexuppräkningen av ingångsvärdena avskaffades i samband med skattereformen. Anledningen var att de nya vinstberäkningsreglerna i vissa fall kunde medföra omotiverade skatteskärpningar vid en jämförelse mellan försäljningar före och /91. Vad vi föreslagit i det föregående när det gäller att slopa de s.k. takreglerna och att ersätta dem med nya regler om den skattepliktiga vinstens storlek rubbar inte de principiella argumenten för den aktuella övergångsregeln. Regeln syftar ju till att den skattskyldige skall bibehållas rätten att bli beskattad för den vinst som skulle framkommit om avyttringen skett . Regeringens förslag är därför att övergångsregeln skall finnas kvar. Resonemanget leder också till den slutsatsen att om omkostnadsbeloppet och därmed vinsten beräknats på grundval av de äldre reglerna bör det inte komma ifråga att vinsten skall kvoteras enligt de nya reglerna eller att ett uppskovsavdrag skall kunna medges. När det däremot gäller den övergångsbestämmelse - punkt 5 av övergångsbestämmelserna till SIL (SFS 1990:651) - som avser bostadsrätter är förhållandena annorlunda. Bestämmelsen tillkom med tanke på bostadsrätter där den skattepliktiga vinsten - om de avyttrats - enligt då gällande regler skulle utgjort av den nominella vinsten. På i princip samma sätt som beträffande fastigheterna var avsikten att försäljningar inte skulle innebära väsentliga skatteskärpningar i förhållande till en försäljning . som ännu är aktuellt - 1993 - innebär övergångsregeln att den skattepliktiga andelen av vinst hänförlig till en bostadsrätt förvärvad före skall utgöra . Detta är högre än vad regeringen föreslagit för bostadsrätter som är privatbostäder () och lika högt som förslaget avseende andra bostadsrätter. Det finns mot den bakgrunden ingen anledning att behålla övergångsregeln. Vårt förslag är därför att regeln skall slopas. Våra förslag innebär att det är nödvändigt att göra vissa justeringar i punkt 4 av övergångsbestämmelserna till SIL (1990:651). Bestämmelsen om att UAL inte är tillämplig om ett omkostnadsbelopp beräknats enligt den nyssnämnda övergångsbestämmelsen finns i punkt 2 av övergångs-bestämmelserna till UAL. Regeringens förslag: Den nya vinstberäkningsregeln för privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter skall tillämpas även om egendomen före avyttringen varit näringsfastighet eller motsvarande bostadsrätt. Det skall alltså inte finnas någon motsvarighet till de s.k. karensreglerna. Skälen för regeringens förslag: De nya regler för reavinstbeskattning av privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter som föreslås gynnar på samma sätt som tidigare sådan egendom framför näringsfastigheter och med dem jämställda bostadsrätter. Den skillnad i beskattningen som motiverade den s.k. karensregeln finns alltså kvar. Frågan blir därför om det även inom ramen för ett nytt system bör finnas en karensregel för bostäder som inom före en avyttring bytt skattemässig karaktär. En sådan regel skulle kunna innebära att den som avyttrar en privatbostadsfastighet eller motsvarande bostadsrätt inte skulle få använda 50-procentsregeln om det gått än från det att ett karaktärsbyte skett. Det råder inget tvivel om att det från flera synpunkter vore bäst om det nya systemet inte innehöll någon karensregel. Inte enbart önskemålet om en så enkel lagstiftning som möjligt talar för det. Den nuvarande karensregeln är - i vart fall delvis - betingad av att 9-procentsregeln är en i förhållande till den nominellt beräknade vinsten mycket förmånlig regel. Det kan nämligen också göras gällande att behovet av en karensregel minskar när den förmånligare beskattningen för privatbostadsfastigheter och motsvarande bostadsrätter bygger på en konventionellt beräknad vinst. Vårt förslag är därför att det inte skall finnas några karensregler. Detta innebär att bestämmelserna i 25 § 9 mom. femte stycket och 26 § 7 mom. andra stycket SIL kan upphävas. Regeringens förslag: Särskilda regler införs för att beräkna ingångsvärden för fastigheter och bostadsrätter som förvärvats resp. . Skälen för regeringens förslag: Reavinstreglerna för både fastigheter och bostadsrätter innehöll års skattereform alternativa metoder för att beräkna ingångsvärden. En av dem (alternativregel I) kunde användas om en fastighet förvärvats . De andra två reglerna (alternativreglerna II och III) kunde användas om en avyttrad fastighet innehafts eller om den förvärvats genom arv, testamente eller bodelning vid makes död. För bostadsrätternas del fanns särskilda regler om förvärvet skett . Bestämmelserna avskaffades när skattereformen genomfördes eftersom takreglerna gjorde dem obehövliga. Det bör dock nämnas att bestämmelserna kan användas om omkostnadsbeloppet vid en avyttring beräknas enligt punkt 4 av övergångsbestämmelserna till SIL (1990:651), dvs. enligt de äldre regler som skulle ha tillämpats om avyttringen hade skett . Regeringen har i det föregående föreslagit att takreglerna skall avskaffas. Härigenom är man i princip tillbaka till den situation som rådde före skattereformen. Det uppkommer således ett praktiskt behov av att ha regler för att beräkna ingångsvärden när de är okända eller eljest ligger långt tillbaka i tiden. Den möjlighet som står närmast till buds är att återvända till en något modifierad form av de regler som tidigare gällde för fastigheter resp. bostadsrätter. Det finns i så fall skäl för att endast ha en alternativregel för resp. egendomsslag och det är också lämpligt att reglerna har samma principiella utformning. Vårt förslag är att alternativreglerna skall avse fastigheter resp. bostadsrätter anskaffade resp. 1974.