prop · GH03127 · 1994-01-01 00:00:00 — arbetar även på annat sätt för att främja goda etniska relationer. Organisationer kan få bidrag till projekt med denna inriktning. En studie av etniska relationer i arbetslivet har gjorts och resultatet har publicerats i rapporten i svenskt arbetsliv. vid har fått särskilda medel för att utvärdera de fyra myndigheternas uppdrag att vidta särskilda åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism. Barn- och har under budgetåren 1992/93 och 1993/94 tagit flera initiativ rörande insatser mot främlingsfientlighet bland ungdom. Enligt ett regeringsbeslut ställdes sammanlagt ur Allmänna arvsfonden till förfogande för insatser mot främlings- fientlighet bland ungdom. Merparten av dessa medel har fördelats till projekt, främst bedrivna av ungdomsorganisationer. Forskare vid den sociologiska institutionen vid har fått särskilda medel för att utvärdera dessa insatser. Även har medel ur Allmänna arvsfonden fördelats av Barn- och till projekt för insatser mot främ- lingsfientlighet. framställdes även informationsmaterial till högstadiet, en tidning till eleverna och en faktabok till lärarna. En uppsatstävling för elev- erna på högstadiet anordnades också. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) har fortsatt att arbeta för att motverka främlingsfientlighet och rasism i skolorna. Ett filmpaket har erbjudits samtliga grundskolor och gymnasier och en uppsatstävling har anordnats. DO har vidare haft ett stort antal kontakter med myndigheter och stora organisationer för att inspirera dem till ytterligare åtgärder mot diskriminering och främlingsfientlighet. En riksrepresentativ undersökning om svenskars förhållningssätt till in- vandring och invandrare och invandrarnas förhållningssätt till och svenskarna har på regeringens uppdrag utförts vid forskning vid av de båda forskarna . har genomfört intervjuerna. På uppdrag av Barn- och , genomfördes även en kompletterande specialstudie av ungdomars förhållningssätt. lämnades de två första rapporterna. Den mångtydiga toleransen. Förhållningssätt till invandring och invandrare 1993 och Ungdomen om invandringen II. De visar att jämfört med de tidigare liknande undersökningarna har inte främlingsfientligheten ökat i landet. Däremot är personer i alla åldersgrupper och samhällsklasser nu mera avvisande till den invandring av flyktingar som ägt rum i . Stats- och regeringscheferna för medlemsländerna i träffades på ett toppmöte i . En viktig punkt på dagordningen var en deklaration och en handlingsplan för bekämpande av rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans. En proposition (1993/94:101) Åtgärder mot rasistisk brottslighet och etnisk diskriminering i arbetslivet lämnades till . Regeringen har härvid föreslagit att det i införs en särskild straffskärpningsgrund för sådana fall där ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller liknande omständighet. I propositionen föreslås också att särskilda regler införs om förbud mot etnisk diskriminering i arbetslivet. Den nya lagstiftningen mot etnisk diskri- minering i arbetslivet är uppbyggd kring två förbud mot otillbörlig sär- behandling på etnisk grund. För att en otillbörlig särbehandling skall anses föreligga måste det ha varit något annat är sakliga skillnader som motiverat särbehandlingen. Det ena förbudet tar sikte på behandlingen av arbetssökande och det andra på behandlingen av arbetstagare. Lagstiftningen är avsedd att gälla för hela arbetsmarknaden. De nya bestämmelserna skall tillsammans med de nuvarande reglerna i lagen ingå i en ny lag mot etnisk diskriminering. Den huvudsakliga sanktionen mot överträdelse av diskrimineringsförbuden skall vara skadestånd. Den nya lagstiftningen innebär också att DO får rätt att föra talan i diskrimineringstvister. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att under nästa budgetår avsätts för åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism. Arbetsmarknaden Arbetsmarknadsläget för invandrare, särskilt för utomnordiska medborgare, har under /93 ytterligare försämrats. Den relativa arbetslösheten som under /92 var steg /93 till för denna grupp. De utomeuropeiska medborgarna är svårast drabbade med en arbetslöshet som närmar sig . De genomsnittliga inskrivningstiderna hos arbetsförmedlingen för utomnordiska medborgare har ökat drastiskt, . Enligt de riktlinjer riksdag och regering har gett för arbetsmarknadspoli- tiken för /93 skall utsatta grupper prioriteras i Arbetsmark- nadsverkets arbete. Till dessa hör flyktingar och invandrare. AMS har i en särskild rappport i Redovisning av effekterna av arbetsmarknadspolitiska in- satser för flyktingar/invandrare /93 () redogjort för verksamheten. Av rapporten framgår bl.a. att en förhållandevis mycket låg andel av de utomnordiska arbetssökandena är berättigade till ersättning från KAS-systemet eller från a-kassa (13 resp. ). Närmare hälften av de utomnordiska sökandena saknar således arbetslöshetsersättning mot för övriga sökande. Detta begränsar deras inträde till Arbetslivsutveckling (ALU). Gruppens andel i denna åtgärd är också låg, . Av alla arbetsmarknadspolitiska åtgärder är arbetsmarknadsutbildning den traditionellt vanligaste för den utomnordiska gruppen (19,). En av orsakerna är troligen att arbetsförmedlingen ensam kan besluta om åtgärden, medan andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder förutsätter bl.a. beslut av en arbetsgivare och i många fall samtycke av en facklig organisation. Beredskapsarbete är härnäst oftast förekommande (14,). Under /93 fick utomnordiska medborgare arbete efter yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning. När även de nordiska medborgarna medräknas stiger andelen till . I en överenskommelse mellan och Arbetsmarknads- styrelsen (reviderad ) förtydligades riktlinjerna för samarbetet mellan de två verken i fråga om det samordnade flykting- mottagandet. AMS har medverkat vid utvärderingen av det kommunala flyktingmottagandet med en lägesrapport av AMV:s medverkan i det samordnade flyktingmottagandet (). En allmän invandrarpolitisk princip är att invandrares och flyktingars pro- blem på arbetsmarknaden i huvudsak skall lösas inom ramen för de generella åtgärderna. Särskilda insatser skall dock vid behov tillgripas som komplement till den allmänna arbetsmarknadspolitiken. Regeringen föreslår i budgetpropositionen, bl.a. att insatser skall intensifieras när det gäller flyktingar och invandrare och att en särskild form av praktik för arbetslösa invandrare - invandrarpraktik - införs. I direktiven till den nya parlamentariska kommittén med uppgift att utreda arbetsmarknadspolitikens roll, omfattning, inriktning och avgränsning (dir. 1993:132) tas bl.a. frågan om ansvarsfördelning och samspel mellan skilda politikområden upp. Utredningen skall bl.a. analysera behovet av insatser för invandrare och flyktingar för att öka denna grupps möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden samt klarlägga ansvarsfördelningen mellan , kommunerna och . Det inbegriper ansvaret för svenskundervisningen för invandrare. Utredningsuppdraget skall vara slutfört före utgången av . Skolfrågor Den svenska tar emot ett betydande antal elever från ut- landet. De kommer från olika skolsystem och har mycket varierande skolbakgrund. Elever från krigs- eller katastrofområden har kanske bara sporadiskt kunnat delta i skolarbetet. Barn som är bosatta i omfattas enligt skollagen (1985:1100) av skolplikt. För barn som vistas i i avvaktan på beslut i ett ärende om uppehållstillstånd eller under liknande omständigheter och som skulle ha vanlig skolplikt, om de var bosatta i riket, gäller enligt grundskoleförordningen (1988:655) följande. Barnen skall tas emot i i den kommun där de vistas, så snart skolgång är lämplig för dem med hänsyn till deras förhållanden. Regeringen utfärdade en särskild förord- ning om undervisning av asylsökande barn (SKOLFS 1993:21) med föreskrifter om undervisningens omfattning och om viss medverkan av . I regleringsbrevet för /94 finns bestämmelser för hur kommunerna skall ersättas för denna undervisning. Bestämmelserna tar sikte på asylsökande barn som vistas i förläggningar. Regeringen har i propositionen (1993/94:94) Mottagandet av asylsökande m.m. utvecklat förslagen att omfatta även barn som vistas i eget boende i kommunerna. Ungdomar får tas emot i gymnasieskolan om de har erforderliga förkunskaper och i övrigt är behöriga och om det finns plats på den sökta utbildningen. Detta innebär att endast ett litet antal asylsökande ungdomar kan få plats i gymnasieskolan. I propositionen om mottagandet av asylsökande m.m. redovisar regeringen sin bedömning hur en verksamhet med undervisning i svenska och andra ämnen skall kunna läggas upp för företrädesvis för ungdomar i åldern inom ramen för den organiserade verksamheten för asylsökande. Hemspråksundervisningen i , liksom undervisningen i svenska som andraspråk, genomgår vissa förändringar. Riksdagsbehandlingen av regeringens förslag om nya läroplaner m.m. (prop. 1992/93:220) är nu avslutad (bet. 1993/94:UbU1, rskr. 1993/94:82). I propositionen betonas möjligheten att läsa hemspråk i stället för B-språk eller inom tid för elevens val. Hemspråksundervisningen tas också upp i budgetpropositionen, där vissa inskränkningar föreslås i kommunernas skyldighet att erbjuda hemspråks- undervisning. Svenskundervisning för invandrare (sfi) och annan svenskundervisning för vuxna Kunskaper i svenska är en väsentlig grund för den enskilde invandrarens integrering i . Svenskundervisning för invandrare (sfi) är den äldsta och fortfarande den viktigaste säråtgärden för vuxna flyktingar och andra invandrare. Kravet på goda kunskaper i svenska accentueras ytterligare av konkurrensen på dagens arbetsmarknad. Mot bakgrund av att både styrsystem och statsbidragssystem för skolväsendet har förändrats har på regeringens uppdrag utrett frågan om förenklingar av gällande regelsystem för svenskundervisning för invandrare (sfi) och svenska som andraspråk i gymnasieskolan och kommunala vuxenutbildningen. förslag har remissbehandlats och bereds nu inom Utbildnings- departementet. Regeringen avser att återkomma till med förslag. I propositionen (1993/94:94) Mottagandet av asylsökande m.m. har regeringen utvecklat skälen till att rätten till sfi skall upphöra för asylsökande som bor i kommuner. Dessa skall i stället erbjudas undervisning genom försorg. I kompletteringspropositionen (1992/93:150) föreslogs vissa insatser inom vuxenutbildningen för arbetslösa. I detta sammanhang betonade regeringen bl.a. att många invandrare har behov av förbättring av sina svenskkunskaper. Utfallet av insatserna skall redovisas till . Av de delrapporter som förelåg framgår inte hur denna satsning har kommit invandrarna till del. Enstaka uppgifter finns dock om stödundervisning i anslutning till andra ämnen vid komvux-studier och särskild kursverksamhet för invandrare vid folkhögskolan. Särskilt för folkhögskolan redovisas en efterfrågan som är större än tillgången. Den stora utflyttningen till kommunerna av bosnier kommer att innebära påfrestningar på kommunernas sfi-system. Detta bör i någon mån underlättas av de insatser med intensifierad svenskundervisning som genomfört i förläggningssystemet och utflyttande bosnier beräknas ha fått betydande svenskkunskaper . Väntetiderna för att få sfi varierar mycket i olika kommuner. En viss lärarbrist kan förväntas . Kulturfrågor Det mångkulturella samhällets möjligheter och problem har även varit föremål för insatser inom ramen för FN:s kulturårtionde. Arbetet har letts av en särskild kommitté knuten till med representanter för olika myndigheter. /93 var det sista av tre budgetår då kommittén inom ramen för invandrarpolitiken förfogade över särskilda medel som syftade till att främja goda etniska relationer i . Medlen har använts av kommittén för bidrag till olika projekt på kulturområdet som haft detta syfte. En utvärdering av bidragen kommer att redovisas av i en skrift . Som beskrivits i avsnittet Åtgärder för att främja goda etniska relationer är kulturinsatser ett instrument i arbetet att motverka främlingsfientlighet och rasism. är en av de fyra myndigheter som fått särskilda bidrag för åtgärder för insatser mot främlingsfientlighet och rasism. Den utredning om kulturpolitikens inriktning som tillsattes har också att enligt sina direktiv behandla frågan om kulturen i det mångkulturella . Invandrarbarn och -ungdomar Nästan hälften av de flyktingar som kommer till är barn och ung- domar under . En del av dem har svåra traumatiserande upplevelser bakom sig, som kan sätta djupa och långvariga spår hos dem. har ratificerat FN:s konvention om barnets rättigheter och har som ett av de första länderna avlämnat en rapport om konventionens tillämpning. Rapporten prövades av en särskild av FN utsedd kommitté. Kommittén var i allmänhet mycket uppskattande och noterade bl.a. med till- fredsställelse dialogen mellan regeringen och frivilligorganisationerna vad gäller konventionens tillämpning. Kommittén förklarade sig dock vara "bekymrad över praxis att ta utländska barn i förvar enligt utlänningslagen". Man föreslog därför, att alternativ skulle övervägas till förvarstagandena. I regeringens proposition (1993/94:94) Mottagande av asylsökande m.m. föreslås att asylsökande barn i princip bör få tillgång till samma hälso- och sjukvård som de barn som är bosatta i . Vid bedömningen av vilken vård och behandling som skall ges bör dock bl.a. det förhållandet att det inte är klart om barnet kommer att stanna i vägas in. Från flera håll har framförts farhågor om att omställnings- och förnyelse- arbetet i kommuner i alltför hög grad skall missgynna barn. Regeringen har därför uppdragit åt att följa hur kommuners och landstings verksamheter för barn utvecklas. Bland de områden som skall prioriteras nämns invandrar- och flyktingbarns situation inom barnomsorgen med avseende på bl.a. på hemspråksstödets omfattning och inriktning. I en första rapport i förändring konstaterar att andelen barn som får hemspråksstöd i barnomsorgen minskar. Skillnaderna mellan kommunerna i detta avseende är emellertid stora. Orsakerna härtill är flera, bl.a. att antalet barn med invandrarbakgrund i vissa mindre kommuner är litet och att efterfrågan har minskat. Huvudorsaken bedöms dock i de flesta fall vara de besparingskrav som finns. Styrelsen konstaterar att en vidare granskning behöver göras för att det skall kunna avgöras om besparingarna i högre grad läggs inom verksamheten för invandrar- och flyktingbarn än för andra barn. har fördelat medel ur Allmänna arvsfonden för att ge bl.a. frivilligorganisationerna möjlighet att inom barnomsorgen sprida kunskap om invandrar- och flyktingbarns situation i . står till förfogande för detta ändamål. har allt flera barn och ungdomar kommit till utan vårdnadshavare eller andra nära anhöriga. har ett yttersta ansvar för att också dessa barn och ungdomar får det skydd och det stöd de behöver. I vissa fall har kritik riktats mot formerna för och innehållet i det kommunala mottagandet av dessa barn och ungdomar. Bl.a. har det visat sig att många kommuner försummar att upprätta introduktionsplaner för dem. Mot denna bakgrund har regeringen uppdragit åt och att utvärdera det kommunala mottagandet av barn och ungdomar med flyktingbakgrund som kommit hit utan vårdnadshavare och som beviljats uppehållstillstånd samt att vid behov lämna förslag till förbättringar. Uppdraget skall redovisas . En annan kategori barn och ungdomar som lever under svåra förhållanden är de "gömda barnen". I huvudsak torde det röra sig om barn, som tillsammans med sina föräldrar håller sig undan en förestående verkställighet av ett avvisningsbeslut. har i betänkande (1992/93:SfU3) om förvar av barn m.m. fastslagit att skall få i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter försöka närmare utröna var dessa barn kan finnas och hur deras situation är. uppfattning i frågan gavs genom beslut (rskr. 1992/93:68) regeringen tillkänna. Med hänvisning härtill uppdrog regeringen i nyssnämnda uppdrag åt de båda myndigheterna att dessutom närmare utreda förhållandena för de barn som hålls gömda för att undgå verkställighet av avvisningsbeslut. Även uppdraget i denna del skall redovisas . Familjehemsvården är den mest använda vårdformen för de barn och ungdomar som är i behov av samhällets omhändertagande. har länge utsatts för kritik för brister i familjehemsvården bl.a. när det gäller uppföljning av barnen och stöd till familjehemmen. Regeringen har med anledning härav uppdragit åt att utveckla och stärka familjehemsvården. I uppdraget har särskilt angivits att skall följa utvecklingen för invandrarbarn i familjehemsvården och bedöma om åtgärder krävs för denna grupp barn, särskilt ifråga om möjligheten att bibehålla kontakt med den egna kulturen. har redovisat rapporten för finska barn i . En majoritet av de undersökta familjerna visade sig ha missbrukarproblem men även psykiska problem och fattigdom förekom ofta. Undersökningen visar på stora och oacceptabla brister inom både vad gäller utredning, dokumentation och behandling av sverigefinska barn. Rapporten har sänts ut till bl.a. , länsstyrelserna och olika organisationer som underlag till diskussioner om hur förhållandena skall kunna förbättras. Stöd till invandrarnas organisationer och trossamfund fördelar s.k. organisationsstöd till invandrarnas riksorgani- sationer enligt förordningen (1986:472) om statsbidrag till den centrala verk- samheten vid invandrarnas riksorganisationer. Regeringen beslutar, efter förslag i anslagsframställning, vilka organisationer som för nästkommande bidragsår skall vara statsbidragsberättigade. Under /94 har 24 riksorganisationer beviljats bidrag enligt förordningen, tre riksorganisationer har fått bidrag i särskild ordning och två samarbetsorgan bland invandrarnas riksorganisationer har också tilldelats statsbidrag. Nyare och mindre riksorganisationer har stötts med projektbidrag genom beslut av . har haft regeringens uppdrag att följa utvecklingen av riksorganisationer som har sin nationella, etniska eller språkliga bakgrund i f.d. . Verket har redovisat förändringarna till rege- ringen. Regeringen förlängde uppdraget . I betänkandet Organisationernas bidrag (SOU 1993:71) redovisar Utredningen om statens stöd till ideella organisationer förslag som även gäller stödet till invandrarnas organisationer. Utredningen har remissbehandlats och bereds nu inom . Även i den invandrar- och flyktingpolitiska kommittén behandlas frågor som rör organisationerna, t.ex. frågan om huruvida en tidsgräns skall kunna bestämma hur länge människor som bosatt sig i och deras ättlingar skall kunna betecknas som invandrare. Stöd till invandrarnas trossamfund utgår som tidigare från trettonde huvudtiteln. till trossamfund fördelar medlen. Inom ramen för SIV:s bidragsgivning till avgränsade invandrarpolitiska projekt stöds den sociala och kulturella verksamheten inom invandrarsamfunden. Återvandring Av de personer som invandrade till , dvs. när invandringen främst bestod av arbetskraftsinvandring från , har drygt hälften lämnat . Därefter har invandringsmönstret har förändrats mot en allt mindre andel arbetskraftsinvandring och mot en allt större andel utomeuropeiska flyktingar, har benägenheten att återvandra minskat. Av de som invandrade till 1975 hade utvandrat. Motsvarande siffra för de som kom senare var . Återvandringen skiljer sig kraftigt beroende på ursprungslandet. Av de som invandrade hade hälften av nordborna flyttat tillbaka , av grekerna var fjärde, av jugoslaverna var femte, medan motsvarande siffra för iranier och polacker var endast drygt var tjugonde. Regeringen stödjer återvandring såväl genom ekonomiska bidrag som genom sin integrationspolitik. Erfarenheten visar tydligt att den som utnyttjar de möjligheter till integration som ges i invandringslandet därmed också ger sig själv de bästa förutsättningarna att lyckas med en eventuell återflyttning. har, enligt förordningen (1984:890) om bidrag till flyktingars resor från för bosättning i annat land, möjlighet att under vissa förutsättningar bevilja s.k. återresebidrag. Bidrag kan utgå med ett belopp motsvarande kostnaden för resan samt ett mindre kontantbelopp. Trots att i vart fall de politiska förutsättningarna har förändrats i många av de länder varifrån flyktingar kommit till , har ett relativt begränsat antal personer utnyttjat möjligheten att återvandra med återresebidrag. Det är inte omöjligt att många flyktingar valt att återvända till sitt hemland i första hand för att pröva sig fram innan man tar det definitiva beslutet om att återvandra. Under /93 beviljades 455 personer återresebidrag av . Detta är en fördubbling sedan föregående budgetår. Ökningen beror framförallt på att allt fler har återvandrat till . All erfarenhet visar att återvandringen måste förberedas noga för att lyckas. Under innevarande budgetår har stött enskilda orga- nisationer samt flyktingars och invandrares egna organisationer med ca för olika återvandringsprojekt. En av de tre frågor inom integrationsområdet, som avser att särskilt bevaka och uppmärksamma, är "utvecklingen av insatserna för flyktingar som önska återvända till sina hemländer". har även möjlighet att ge bidrag till vissa asylsökande, som frivilligt återvänder till sina hemländer. Under /93 hade 7 200 personer återvänt. De som återvänder med hjälp av det här bidraget avspeglar hela gruppen asylsökande, dvs. personer från f.d. dominerar stort. Frågor om återvändande (repatriering) har blivit allt viktigare. Invandrar- och flyktingkommittén överväger bl.a. hur en aktiv politik för frivillig repatriering kan utformas. Inom pågår arbete med frågan om bosnierna och deras möjligheter att kunna återvända hem igen. Invandrarpolitisk forskning Forskning om internationell migration och etniska relationer, ofta kallad , är ett mångvetenskapligt forskningsområde. Forskning bedrivs inom många såväl samhällsvetenskapliga som humanistiska ämnen, vilket kräver samordning och samarbete mellan både enskilda forskare och institutioner samt högskolor. Sedan () inrättades har forskningsområdet fått en välbehövlig förstärkning. Bl.a. har SFR gett stöd till att knyta samman de centrumbildningar och forskningsmiljöer som uppstått vid ett stort antal högskolor. CEIFO) vid svarar för uppbyggnaden av ett nationellt nätverk. Även lokala nätverk har fått stöd av rådet. Av de tillämpningsområden där SFR ålagts att stödja forskning har IMER-området haft den mest påtagliga tillväxten sett i relation till tiden före rådets tillkomst. /86-1989/90 erhöll ett 30-tal projekt och två tjänster sammanlagt , medan det /91-1992/93 från SFR utgått till ett 50-tal projekt samt till tjänster, programstöd och nätverk. För /94 har SFR stött IMER-forskning med . Huvuddelen av SFR:s satsningar har gått till centrumbildningar för två- språkighetsforskning, invandrarforskning och multietnisk forskning vid uni- versiteten i och . Andra stora anslagsmottagare är institu- tionerna för sociologi vid universiteten i , och . Inom de humanistiska fakulteterna dominerar forskningen vid institutioner för historia och finska. Även andra finansiärer har visat intresse för området. Humanistisk-sam- hällsvetenskapliga forskningsrådet, , och Arbetsmiljöfonden har stött IMER-forskning med sammanlagt . Vid () inrättades en särskild "enhet för invandrarmiljö och hälsa". Verksamheten om- fattar forskning samt utbildning, dokumentation och information. I proposition (1992/93:170) Forskning för kunskap och framsteg framgår den vikt regeringen fäster vid IMER-forskning. Där görs bedömningen att den internationella migrationen och därmed sammanhängande problemkomplex kan komma att utgöra mycket centrala faktorer i samhällsutvecklingen, såväl i som i andra länder. Med hänsyn till det stora kunskapsbehovet måste forskningen på området därför ges hög prioritet. IV Den svenska utlänningslagstiftningen och dess tillämpning 1.