prop · GH0391 · 1994-01-01 00:00:00 — 1993/94:91 Regeringens proposition 1993/94:91 Vissa fastighetsskattefrågor, m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att fastighetsskatten på bostäder i hyreshusenheter sänks från till av taxeringsvärdet. Vidare föreslås att fastighetsskatten på en hyreshusenhet med byggnad som innehåller bostäder, efter ansökan av den skattskyldige, skall redu-ceras om det taxeringsvärde som utgör underlag för fastighetsskatten har höjts till följd av en om- eller tillbyggnad. Slutligen föreslås också rätt till avdrag för reparations- och under- hållskostnader hänförliga till större mangårdsbyggnad på lantbruksenhet genom att sådan privatbostadsfastighet efter särskild framställan räknas som näringsfastighet. De nya reglerna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 4 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 7 3 Ärendet och dess beredning 10 4 Nedsatt fastighetsskatt för hyreshus12 5 Reducerad fastighetsskatt vid om- eller tillbyggnad av hyreshus 14 6 Avdragsrätt för kostnader för reparation och underhåll av större mangårdsbyggnader på lantbruksenheter17 6.1Förslagets allmänna utformning 17 6.2Förslagets tekniska utformning 20 7 Statsfinansiella effekter 23 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 25 2 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs att 5 och 46 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Fastighet är Fastighet är antingen privatbo- antingen privatbo- stadsfastighet stadsfastighet eller näringsfastig-eller het. privatbostadsfas- Som tighet räknas småhusprivatbostadsfastighet med mark som utgör räknas - med i småhushusenhet, sjunde stycket an-- småhus på annans markgivet samt småhus som är undantag - småhus inrättat till bostadmed mark som utgör åt en eller två småhusenhet, småhus på familjer med annans mark samt tillhörande tomtmarksmåhus som är inrättat på lantbruksenhet, till bostad åt en om småhuset är en eller två familjer privatbostad. Som med tillhörande privatbostadsfas- tomtmark på lant- tighet räknas även bruksenhet, om tomtmark som avses småhuset är en bli bebyggd med privatbostad. Som sådan bostad. Annan privatbostadsfas- fastighet är närings-tighet räknas även fastighet. tomtmark som avses bli bebyggd med sådan bostad. Annan fastighet är närings- fastighet. Som privatbostad räknas småhus som helt eller till övervägande del eller, i fråga om hus som är inrättat till bostad åt två familjer, till väsentlig del används för permanent boende eller som fritidsbostad för ägaren eller sådan honom närstående som avses i punkt 14 sista stycket av anvisningarna till 32 § eller är avsedd att användas som sådan bostad. Småhus, småhusenhet Småhus, småhusenhet, och lantbruksenhet lantbruks-enhet och har samma innebörd storlek har samma som i innebörd som i fas- fastighetstaxeringslagentighetstaxerings- (1979:1152). lagen (1979:1152). Som privatbostad räknas vidare bostad som används eller är avsedd att användas på det sätt som anges i andra stycket och som innehas av med-lem i bostadsrättsförening eller bostadsförening eller av delägare i bo-stadsaktiebolag, om föreningens eller bolagets verksamhet är sådan som avses i 2 § 7 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. I fråga om privatbostad som ingår i dödsbo gäller bestämmelserna i 53 § 3 mom. Frågan om bostad skall räknas som privatbostad eller ingå i närings- verksamhet skall för varje kalenderår bestämmas på grundval av för- hållandena vid kalenderårets utgång eller, om bostaden överlåtits under 1 Senaste lydelse 1990:1421. året, förhållandena på överlåtelsedagen. Har under ett kalenderår inträffat omständighet som bör föranleda att en bostad i samma ägares hand inte längre skall räknas som privatbostad utan anses ingå i näringsverksamhet (omklassificering), skall omklassificeringen inte ske för detta kalenderår och det därpå följande kalenderåret. Detsamma skall gälla om en bostad övergått till ny ägare genom arv, testamente, bodelning eller gåva. Om skäl för omklassificering kvarstår vid utgången av andra kalenderåret efter det, då den omständighet inträffat som först utgjorde skäl för omklassificering, skall omklassificering ske, såvida inte privatbostaden har överlåtits. Om ägaren yrkar det skall dock bestämmel-serna i andra-fjärde meningarna inte tillämpas. Privatbostadsfastighet på lantbruksenhet skall på ägarens begä- ran räknas som näringsfastighet om småhusets storlek uppgår till och det har ny- byggnadsår . 46 § 1 mom.2 Underskott av förvärvskälla som utgör aktiv näringsverksamhet enligt 11 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring får - efter yrkande av den skat- tskyldige och med de begränsningar som anges i andra-fjärde styckena - dras av från den skattskyldiges inkomst. Avdrag får göras för underskott avseende det beskattningsår då den skattskyldige började bedriva förvärvskällan (startåret) och de fyra närmast följande beskattningsåren. Om förvärvskällan övergått till den skattskyldige från någon sådan närstående som avses i punkt 14 av anvisningarna till 32 § får avdrag göras endast om den närstående hade varit berättigad till avdrag om han fortsatt att driva verksamheten. Avdrag medges inte 1. skattskyldig som under de fem beskattningsår som närmast föregått startåret direkt eller indirekt bedrivit likartad verksamhet, 2. för underskott som belöper på kommanditdelägare eller sådan del-ägare i handelsbolag som i förhållande till övriga delägare i bolaget för-behållit sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser i vidare mån än som anges i 18 § tredje stycket, 3. i den mån avdrag 3. i den mån avdrag för underskottet för underskottet medgetts enligt 3 § medgetts enligt 3 § 13 mom., 25 § 11 13 mom., 25 § 11 mom. eller 26 § 9 mom. eller 26 § 9 mom. lagen mom. lagen (1947:576) om stat- (1947:576) om stat- lig inkomstskatt. lig inkomstskatt, 4. för underskott i förvärvskälla 2Lydelse enligt prop. 1993/94:50. i vilken ingår privatbostadsfastig-- het som på ägarens begäran räk-nas som näringsfastighet enligt 5 § sjunde stycket. I fråga om förvärvskälla som uteslutande eller så gott som uteslutande avser litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet får avdrag göras även efter den i andra stycket angivna tiden. Härvid gäller föl-jande. Avdrag får med iakttagande av föreskrifterna i tredje stycket 2 och 3 göras i den mån underskottet överstiger avdrag för underskott från närmast föregående beskattningsår. Ett villkor för avdrag är dock att den skattskyldige som omfattas av beskattningsåret och de tre närmast föregående beskattningsåren redovisat intäkter från verksamheten av någon betydenhet. Härvid beaktas även intäkter som hänförts till inkomstslaget tjänst. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2.2 Förslag till Lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt dels att 3 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår a) av: taxeringsvärdet avseende småhusenhet, bostadsbyggnadsvärdet och tomtmarksvärdet avseende småhus på lantbruksenhet, av marknadsvärdet avseende privatbostad i utlandet, b) b) av: av: taxeringsvärdet taxeringsvärdet avseende avseende hyres- hyres-husenhet till husenhet till den den del det avser del det avser vär-d- vär-deringsenhet föreringsenhet för bo- bostäder, vär- städer, värderin- de-ringsenhet för gsenhet för bostäder bostäder under under uppförande, uppförande, värderingsenhet värderingsenhet avse-ende tomtmark avse-ende tomtmark som hör till dessa som hör till dessa bostäder, annan bostäder, annan värderingsenhet värderingsenhet tomtmark som är obe- tomtmark som är byggd samt obebyggd samt värderingsenhet värderingsenhet av- avseende seende exploate- exploate-ringsmark. Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i , bo-städer och har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det fastig-hetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen fas-tighetsskatt på bo- stadsdelen och halv fastig-hetsskatt under de därpå följande fem åren enligt vad som närmare föreskrivs i femte stycket. Detsamma gäller färdigställd eller ombyggd sådan byggnad, för vilken värdeår inte har åsatts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts ett värdeår motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, om ny fastighetstaxering då hade företagits. För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i 41 a § nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om samfäl-ligheten utgör en särskild taxeringsenhet. 1Senaste lydelse 1992:1593. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har byggnad, som är avsedd för användning , på grund av eldsvåda eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas eller har i sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte kun-nat uthyras, får fastig- hetsskatten nedsättas med hänsyn till den omfatt-ning, vari byggnaden inte kunnat användas eller uthyras. Har så varit fallet under endast av beskattningsåret, skall någon nedsättning dock inte ske. Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar av fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för dessa delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastighetsdel. Den nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra stycket skall såvitt avser småhusenhet beräknas på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser småhuset med tillhö-rande tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som små-huset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus med tillhörande tomt-mark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas nedsättningen på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som hyreshuset. 4 § Vid beräkning av fastighetsskatt enligt 3 § skall följande iakttas. Har kostnader för om- eller till-byggnad nedlagts på den del av en hyreshusenhet som avser värde-ringsenhet för bostäder på en fastighet som är belägen i skall, om den skattskyldige begär det och inte annat följer av tredje stycket, en reduceringsfaktor bestämmas. Reduceringsfaktorn är lika med skillnaden mellan det närmast efter om- eller tillbygg-naden bestämda taxeringsvärdet, som utgör underlag för fastighets-skatt enligt 3 § första stycket b, minskat med det värde som skulle ha bestämts som motsvarande taxe-ringsvärde om om- eller tillbygg-naden inte hade gjorts. En reduceringsfaktor skall be-stämmas endast när om- eller till-byggnadskostnaderna överstiger och det taxerings-värde som utgör underlag för fas-tighetsskatten enligt 3 § första stycket b har höjts med i förhållande till det senast före om- eller tillbyggnaden be-stämda taxeringsvärdet. Reduce-ringsfaktor skall inte bestämmas när om- eller tillbyggnadskost-naderna föranleder att 3 § andra stycket skall tillämpas. Om en reduceringsfaktor har be-stämts för en värderingsenhet som därefter ändras och innebär änd-ringen att hela eller viss del av reduceringsfaktorn bör hänföras till annan värderingsenhet än den för vilken reduceringsfaktorn ursprung-ligen bestämts skall reduceringsfak-torn proportioneras i förhållande till om- eller tillbyggnadskost-nadernas fördelning på de nya vär-deringsenheterna. När en reduceringsfaktor har be-stämts skall skatt enligt 3 § första stycket b beräknas på taxe-ringsvärdet som där avses minskat med reduceringsfaktorn som det höjda taxe-ringsvärdet ligger till grund för fastighetsskatten och minskat med halva reduceringsfaktorn de därpå följande fem åren. Har byggnaden efter det att en reduceringsfaktor bestämts åsatts sådant värdeår att 3 § andra stycket är tillämpligt skall vid beräkningen av fastighets-skatt hänsyn inte tas till tidigare bestämd reduceringsfaktor. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Endast kostnader för om- eller tillbyggnad som nedlagts i fastigheter utgång beaktas vid tillämpningen av denna lag. I stället för vad som följer av punkt 5 av övergångsbestämmelserna till lag (1990:652) om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastig-hetsskatt skall, om en reduceringsfaktor enligt 4 § har bestämts för hyres-husenhet, skatten beräknas på sätt som följer av 3 och 4 §§ om en sådan beräkning leder till lägre fastighetsskatt. Om fastighetsskatt skall beräknas enligt punkt 5 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:652) om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt skall en reduce-ringsfaktor inte beaktas. 3 Ärendet och dess beredning Sänkt fastighetsskattesats för hyreshus sker en allmän fastighetstaxering av bl.a. hyreshusenheter. Det har då förflutit föregående allmänna fastighetstaxering av dessa enheter. De preliminära beräkningarna av utfall av taxeringen som grundar sig på bl.a. provvärderingen ger vid handen att taxeringsvärdena för värderingsenheter för bostäder i hyreshusenheter, vilken är den enda kategori vid sidan av småhus som är föremål för fastighetsskatt, kommer att stiga med . Att låta denna kraftiga höjning av taxeringsvär-dena slå igenom på uttaget av fastighetsskatt skulle leda till nackdelar av olika slag. Det finns med hänsyn härtill och mot bakgrund av de princi-per som låg till grund för bestämmandet av nuvarande fastighetsskattesats anledning att överväga en nedsättning av fastighetsskatten på hyreshus. Regeringen tar i avsnitt 4 upp denna fråga. Reducerad fastighetsskatt vid om- eller tillbyggnad av hyreshus Fastighetsskatt tas inte ut på byggnader som innehåller bostäder och där byggnadens värdeår utgör året före det fastig-hetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret. För de därpå föl-jande fem åren uttas endast halv fastighetsskatt [3 § andra stycket lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt]. Enligt övergångsbestämmelser är även fastigheter med vissa andra värdeår befriade helt eller delvis från fastighetsskatt. Reglerna om nedsättning gäller även när om- eller tillbyggnader har varit så omfattande att fastigheten åsatts ett värdeår som är lika med om-eller tillbyggnadsåret. Andra om- eller tillbyggnader föranleder dock i princip ingen reducering av fastighetsskatten utan kan tvärtom leda till höjt taxeringsvärde och därmed höjd fastighetsskatt. Detta kan i sin tur motverka intresset för om- eller tillbyggnader. Föredragande statsrådet uttalade i budgetpropositionen (1992/93:100 bil. 8 s. 113) att det är önskvärt att undanröja detta hinder för om- eller tillbyggnadsåtgärder så att reduktion av fastighetsskatten vid om- eller tillbyggnader blir mer likvärdig med vad som gäller vid nybyggnation. 1992/93:SkU33 s.7) instämde i att de hinder som de nuvarande reglerna på detta sätt uppställer mot om- och tillbyggnader bör undanröjas. Enligt utskottets uppfattning borde regeringen behandla denna fråga skyndsamt, inte minst med hänsyn till situationen på arbetsmark-naden, och lägga fram förslag till en lösning av problemen senast . anslöt sig till utskottets förslag (rskr. 1992/93:265). På grundval av ställningstagande har inom Finansdepar-tementet utarbetats ett förslag om reducering av fastighetsskatt vid om-eller tillbyggnad av hyreshus med bostäder. Synpunkter på förslaget har under hand inhämtats från , , och . Denna fråga tas upp i avsnitt 5. Avdragsrätt för kostnader för reparation och underhåll av större mangårdsbyggnader på lantbruksenheter Genom skattereformen infördes nya skatteregler om privatbo-stadsfastigheter och näringsfastigheter samt gränsdragningen dem emel-lan. Reglerna innebär att mangårdsbyggnader på jordbruk i regel räknas som privatbostäder och därmed inte ingår i näringsverksamheten. Detta får till följd bl.a. att löpande avdrag inte medges för kostnader för reparation och underhåll av mangårdsbyggnad. I skatteutskottets betänkande 1990/91:SkU10 s. 175 uttalades att de nya skattereglerna för jordbrukets bostadsbyggnader är ett uttryck för en strä-van att likabehandla olika former av boende. Frågan om möjligheterna att skapa förbättrade förutsättningar för förvaltning av vissa kultur-historiskt värdefulla byggnader och miljöer, bl.a. herrgårdar och slotts-miljöer var då under utredning. Utskottet förutsatte att regeringen, när utredningen var färdig och remissbehandlad, skulle återkomma till riks-dagen med förslag. Utredningen om förvaltningen av vissa kulturmiljöer lade i betänkandet Att förvalta kulturmiljöer (SOU 1991:64) fram förslag på skatteområdet som syftade till att förbättra villkoren för bl.a. privatägda herrgårdar och slott. Skälen härför var att utredningen ansåg att slotts- och herrgårds-miljöerna i stor utsträckning är hotade och att ett av de främsta hoten mot bevarandet av dessa miljöer är de förändringar som skett i samband med skattereformen. Ett av utredningsförslagen innebar att avdragsrätt för kostnader för drift och underhåll av kulturhistoriskt värdefulla mangårdsbyggnader som utgör privatbostad på jordbruksfastigheter skulle återinföras genom att dessa byggnader skulle hänföras till kategorin näringsfastighet. Förslaget omfattade sådana byggnader som anges i 3 kap. 12 § plan- och bygg-lagen (1987:10), dvs. byggnader som är värdefulla från historisk, kultur-historisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt eller som ingår i ett område av denna karaktär. Vidare skulle avdragsrätt föreligga för bygg-nad som utpekats som särskilt värdefull inom ramen för den kommunala planeringen eller förklarats som byggnadsminne. Saknades sådant besluts-underlag borde enligt utredningen ett intyg från om att byggnaden hade sådant värde räcka. Betänkandet har inte remissbehand-lats. 1991/92:100 bil. 12 s. 79 f., uttalades att regeringen i samband med att förslag för att främja före-tagandet skulle tas fram hade för avsikt att behandla avdragsrätten för kostnader för drift och underhåll av mangårdsbyggnader på jordbruks-fastigheter. Detsamma uttalades i årets budgetproposition prop. 1992/93:100 bil. 12 s. 128. Frågan har beretts inom Finansdepartemen-tet. I denna proposition lägger regeringen fram ett förslag som innebär att vissa större mangårdsbyggnader på lantbruksenheter på yrkande av äga-ren får beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Härigenom erhålls avdragsrätt för bl.a. reparations- och underhållskostnader. Kontakter rörande förslagets utformning har under hand hafts med , , och . Förslaget till 4 § lagen om statlig fastighetsskatt om reducerad fastig-hetsskatt för hyreshus på grund av om- eller tillbyggnad är av den beskaffenhet att Lagrådets yttrande bör inhämtas. Med hänsyn till det besvärliga läget på arbetsmarknaden är det emellertid angeläget att åtgärder som kan leda till fler arbetstillfällen kommer till stånd . Av denna anledning bör fatta sitt beslut rörande förslaget under innevarande år. Detta skulle enligt regeringens mening inte bli möjligt om Lagrådets yttrande först inhämtas. Ett remiss-förfarande skulle därför fördröja lagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Det är därför inte möjligt att låta Lagrå-det yttra sig över lagförslaget. Övriga föreslagna lagändringar är enligt regeringens bedömning av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skul-le sakna betydelse. 4 Nedsatt fastighetsskatt för hyreshus Regeringens förslag: Fastighetsskatten för hyreshus sänks från 2,5 till av taxeringsvärdet. Skälen för regeringens förslag: I samband med den allmänna fastig-hetstaxeringen av hyreshus som genomfördes nedjusterades un-derlaget för beräkningen av fastighetsskatt för hyreshusenheter från av underlaget. Åtgärden baserades på den prisstatistik som framtagits inför fastighetstaxeringen vilken visade att taxeringsvärdena för hyreshus beräknades komma att öka med i genomsnitt. För att undvika ett totalt sett ökat uttag av fastighetsskatt beslöt därför om nämnda nedsättning av underlaget för fastighetsskatt för hyreshus. Underlaget för fastighetsskatten höjdes från då det konstaterades att den genomsnittliga höjningen av taxeringsvärdena fastighetstaxering av hyreshus blev betydligt lägre än vad som förväntades, nämligen i stället för . I samband med skattereformen konstaterade föredragande statsrådet i prop. 1989/90:110 s. 507 följande. "Det hade naturligtvis varit av visst värde om det procentuella uttaget hade kunnat göras enhetligt för både småhus och hyreshus. Fastighets-skatten hade då blivit densamma oberoende av såväl hustyp som ägar-kategori. Som jag angav i prop. 1989/90:50 s. 79 låg emellertid den genomsnittliga taxeringsvärdehöjningen för hyreshusen vid fas-tighetstaxering på en betydligt lägre nivå än den från vilken dåvarande fastighetsskatteuttag var beräknad. Visserligen innebar beslut en höjning av underlaget för hyreshusens fastighetsskatt, men den var främst tillkommen som en konsekvens av det höjda löpande skatteuttag som då beslutades för de egna hemmen. Som en jämförelse kan nämnas att det genomsnittliga taxeringsvärdet per m2 för småhus är ungefär dubbelt så högt jämfört med hyreshus av årgångar fram till och med . Det är därför motiverat med ett högre uttag av fastighetsskatt för hyreshus än för småhus." Det kan således konstateras att motivet för att hyreshusen nu har en högre skattesats än småhus är att den genomsnittliga taxeringsvärdenivån för småhus tidigare varit betydligt högre än den genomsnittliga taxerings-värdenivån för hyreshus. Bl.a. den provvärdering som företagits inför den allmänna fastighetstaxeringen 1994 av hyreshus visar på genomsnitt-liga höjningar av taxeringsvärden med . Den höjning av taxe-ringsvärdena för hyreshus som kan förväntas vid den allmänna fastighets-taxeringen 1994 talar mot denna bakgrund för att skattesatsen sänks. En oförändrad fastighetsskattesats för hyreshus skulle vid den förutsedda höjningen av taxeringsvärdena leda till ett skatteuttag som per kvadratmeter bostadsyta är betydligt högre för hyreshus än för småhus. Detta kan inte enligt regeringens mening anses ligga i linje med tankarna bakom skattereformen. En oförändrad fastighetsskattesats för hyreshus leder också till kraftigt ökade boendekostnader för boende i hyreshus och en omotiverad snedför-delning i kostnaderna mellan olika boendeformer. Även dessa förhållan-den strider enligt regeringens mening mot tankarna bakom skatterefor-men. Vidare skulle så kraftiga skattehöjningar kunna förvärra det fort-farande instabila läget på fastighetsmarknaden. Slutligen bör i sammanhanget påpekas att regeringen tillkallat en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om beskatt-ning av fastigheter (dir. 1992:111). Huvuduppgiften för utredningen är att på ett grundläggande sätt analysera och beskriva de principiella utgångspunkter som bör gälla för beskattning av fastigheter och att med ledning av dessa överväganden redovisa vilka förändringar i den nuvaran-de beskattningen som bör företas. Utredningen skall utgå från de i skatte-reformen bärande tankegångarna om neutral och likformig beskattning och behandla samtliga typer av fastigheter. I utredningen behandlas bl.a. frågan om ett system med kontinuerlig omräkning av taxeringsvärdena (s.k. "rullande fastighetstaxering"). Regeringen föreslår mot bakgrund av det anförda att fastighetsskatten justeras på så sätt att skattesatsen för fastighetsskatten för hyreshus sänks till samma nivå som den som gäller för småhus nämligen från till av taxeringsvärdet.