prop · GH03183 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringen avser följa frågan uppmärksamt . Regeringen avser även följa pro- blemet med mobbing i skolan. Enligt visar utvärderingarna tydligt på riskerna med en alltför administrativt rationell resurshantering. Även Statens insti- tut för handikappfrågor i skolan uppmärksammar att den förenklade och schablonmässiga fördelning av resurser, som sker i vissa kommuner, kan ställa till problem då det under läsåret uppkommer behov av sär- skilda resurser för en elev. Myndigheterna påpekar dock att det i kommunerna finns en klar uppmärksamhet och vilja till att ut- veckla styrinstrument för att fördela resurser till elever med svå- righeter, där sådana risker undviks. Regeringen följer utvecklingen av resursfördelningen och införandet av nya styrsystem för skolan i kommunerna. 3.7 Invandrarelevers kunskaper i svenska språket Regeringens bedömning: Regeringen har tagit del av rapporter om invandrarelevernas bristfälliga kun- skaper i svenska. Regeringen kommer att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att analysera frågan och komma med förslag till åtgärder. Andelen invandrarelever ökar. I de invandrartäta områdena med få svenska elever skapas en språkmiljö i och utanför skolan, som för- svårar språkinlärningen och ger för få naturliga tillfällen att an- vända det svenska språket. Man kan bo, leka, idrotta och umgås och använda sitt eget modersmål. Behovet av att kunna tala och förstå svenska särskilt bra upplevs som mindre. Detta är en synner- ligen allvarlig fråga, som skolan inte ensam kan lösa, men det är viktigt att skolan gör allt vad den kan för att stödja invandrarele- vers språkutveckling. Som regeringen tidigare redovisat (avsnitt 2.1) visar såväl den nationella utvärderingen som internationella undersökningar (IEA) stora skillnader i läsförmåga hos eleverna. Barn som har ett annat hemspråk än svenska visar sämre läsförmåga än barn som har samma språk i hemmet och i skolan. Skillnaderna var för del bland de största i de länder som deltog i IEA-undersökningen. Regeringen har också tagit del av rapporter från skolor i invandrar- täta områden om invandrarelevernas bristfälliga kunskaper i svenska. Många elever klarar inte sina gymnasiestudier på grund av sitt språk- liga handikapp. De behärskar inte ord och begrepp i svenskan till- räckligt bra för att kunna studera och tillgodogöra sig undervis- ningen i gymnasieskolan. Ett flertal undersökningar visar ett tydligt samband mellan studie- resultat och språkfärdighet i svenska. Det är därför väsentligt att kraftfulla insatser i svenskundervisning sätts in på ett tidigt sta- dium för att underlätta fortsatta studier. Dessa insatser får inte heller avslutas för . Ofta har invandrarelever ett godtagbart talspråk, som dock inte är tillräckligt omfattande för vidare stu- dier. Speciella insatser i form av särskild syo för dessa elever kan också vara aktuella. Regeringen avser att tillsätta en arbets- grupp med representanter från storstadsområdena för att analysera problemen och komma med förslag till åtgärder. Regeringens bedömning: I bl.a. läroplanen för det obligatoriska skolväsendet har regeringen betonat vikten av samverkan mellan förskolan och den obli- gatoriska skolan. Regeringen ser det emellertid som angeläget att göra en tydlig gränsdragning mellan skolans och barnomsorgens uppgifter. Det är därför ett oavvisligt krav att både skolan och föräldrarna vet om barnet går i skolan eller i förskolan. kan barn börja skolan redan . Kommunerna har dock möjlighet att under en övergångstid bestämma i vilken takt sexåringar skall tas in i skolan. Enligt senast tillgängliga siffror, /93, var av samt- liga elever i årskurs 1 sexåringar, att jämföra /91, dvs. innan reformen infördes. För att genomföra beslutet om den tidigare skolstarten har olika modeller prövats av kommunerna, såväl vad gäller styrning och ledning som pedagogiska lösningar. har i rapporten av skolan 1993 påtalat brister i kommunernas handläggning av den tidigare skolstarten. Av redovis- ningen framgår att kommunen inte alltid tar ställning till vilken verksamhet barnen deltar i. En del sexåringar skrivs in i skolor där verksamheten enligt uppfattning närmast kan liknas vid förskolans. har funnit att man i andra kommuner undviker inskrivning trots att verksamheten mer liknar skolans. avser därför att i sitt uppföljnings- och tillsynsarbete särskilt följa frågan om tidigare skolstart. Såsom regeringen tidigare betonat är det viktigt med en tydlig gränsdragning mellan skolans och barnomsorgens uppgifter. Skolan är en obligatorisk verksamhet som regleras i skollagen, medan förskolan är en frivillig verksamhet som regleras i socialtjänstlagen. Skol- plikten innebär rättigheter och skyldigheter för eleven och det är därför ett oavvisligt krav att både skolan och föräldrarna vet om barnet går i skolan eller i förskolan. Kommunens beslut i dessa frågor måste därför vara entydiga så att någon osäkerhet om beslutets innebörd inte föreligger. Däremot har regeringen självfallet inga invändningar mot att skolor och skolhuvudmän använder sig av de möj- ligheter som finns i gällande lagstiftning till att avdramatisera skolstarten och övergången från förskola till skola. Regeringen har också tidigare framhållit att det är viktigt med en smidig övergång från barnomsorg till skola. Vikten av samverkan med bl.a. förskolan understryks för övrigt i den nya läroplanen för det obligatoriska skolväsendet. Frågor som hänger samman med skolstart, skolplikt samt de pedago- giska, organisatoriska och ekonomiska konsekvenserna av olika mo- deller utreds, som redan framgått, av Utredningen om förlängd skolgång och sänkt skolpliktsålder (dir. 1993:39). Slut- rapport kommer att avlämnas . 3.9 Datoranvändningen i skolan Regeringens bedömning: Datorer används varken som generellt arbetsverktyg eller som specifikt peda- gogiskt hjälpmedel i tillräcklig omfattning i dagens skola. Skolan är, under , i behov av aktivt stödjande åtgärder från statens sida om eleverna skall kunna erbjudas en modern undervisning. Regeringen gav i uppdrag att ansvara för genomförandet av den nationella skoldatapolitiken. Regeringen pekade i uppdraget på att användningen av datorer i skolan, både som gene- rellt verktyg och specifikt pedagogiskt hjälpmedel, måste öka. Som underlag för detta arbete och för att kunna utvärdera gjorda insatser krävs en analys av dagens datorsituation inom skolan. Regeringen framhöll vidare att lärarnas tillgång till datorer bör förbättras liksom att en kontinuerlig informationsspridning uppmuntrar till ökad datoranvändning. Utveckling och distribution av dataläromedel och program inom ramen för en naturlig marknad bör stimuleras. Slutligen efterlyste regeringen en fortlöpande utvärdering av datorernas inver- kan på bl.a. inlärningsresultat och kursinnehåll. har inkommit med en redogörelse för verksamheten t.o.m. och för de planerade aktiviteterna. Verket har också redovisat resultaten av sin undersökning Skolans datorer - en bild av datoranvändningen i skolan (dnr 92:11389). I rapporten konstateras att det finns stora skillnader mellan skolfor- merna vad avser tillgången till datorutrustning men att den utrust- ning som finns är förhållandevis modern. Inom den kommunala gymnasie- skolan finns det en dator per tio elever medan det i bara finns en dator per 38 elever. De lokala variationerna är stora. Detta innebär att tillgången på datorer är för låg i grund- skolan, även om utvecklingen tycks gå i rätt riktning. Ett rimligt etappmål bör vara att varje klass skall ha tillgång till minst en dator. Undersökningen visar också att det är vanligt med dator- salar. Detta är ett resultat av den tidigare inriktningen mot under- visning om datorer. måste, enligt regeringens uppfattning, datorer ses som ett hjälpmedel bland andra i undervisningen. Det innebär att datorer måste finnas direkt tillgängliga i skolans olika undervis- ningssituationer. Lärarna saknar i stor utsträckning tillgång till egna datorer. Detta är mest framträdande i . Därmed saknar många lärare möj- lighet att använda datorer som stöd i det egna arbetet - med plane- ring, utformning av undervisningsmaterial etc. - vilket är en viktig förutsättning för att börja utveckla datorstödd undervisning. kommer att slutföra ett projekt som under- söker hur undervisningens innehåll och uppläggning och elevernas in- lärning påverkas av datoranvändningen. har vidare beställt en marknadsöversikt över olika kommunikationssystem och databaser. Ansvaret för utveckling, översättning och distribution av programvara samt bidrag till det nordiska samarbetet har lagt hos datapedagogiska centrum. Verket har även fördelat medel till ett arbete med dokumentdatabaser och ett om datorer i matematikunder- visningen. har för avsikt att utarbeta information till skolor och skolhuvudmän om datatekniken och dess tillämpningar. Den snabba tekniska utvecklingen har medfört att kunskap om hur en dator fungerar , i motsats till tidigare, inte är nödvändig för att kunna använda den. Utvecklingen inom mjukvarubranschen har dess- utom lett till att det finns ett stort utbud av såväl generella som specifikt pedagogiska program. Datorn kan och måste därför be- traktas och behandlas som ett vanligt arbetsredskap. Användningen av datorer kan dessutom direkt gynna elever med koncentrations- och inlärningssvårigheter som den ger nya möjligheter för ele- ver med funktionshinder. Detta framgår t.ex. av det arbete som i skolan bedrivit. I belysning av detta är det regeringens bedömning att datoranvändningen i skolan ännu inte fått den spridning som vore önskvärd och är möjlig. Detta är beklagligt eftersom elevernas intresse är stort och eftersom sko- lan har som uppgift att förbereda eleverna för att leva och verka i det framtida samhället. Särskild uppmärksamhet måste även ägnas åt de skillnader som finns i flickors och pojkars intresse för och vana vid att hantera datorer. Flickor måste, på sina villkor, få tillgång till datorn som arbetsredskap, vilket kräver medvetna insatser av skolan. Regeringen konstaterar att skolan har behov av aktiva stimulansåt- gärder om eleverna skall kunna erbjudas en modern undervisning. Områ- den som regeringen bedömer vara av särskilt intresse är datorkommuni- kation, nya läromedel, metodutveckling och informationsspridning. Kommunikation med hjälp av datorer ger nya möjligheter till informa- tionsutbyte mellan människor. Efter beslut i byggs nu ett nordiskt skoldatanät upp. Detta nät (baserat på Inter- net) skall genom olika tjänster stödja användandet av datorkommunika- tion mellan skolor i . Snabba nationella och internationella förbindelser skapas via tjänsten elektronisk post- och konferensverk- samhet. Andra nättjänster är tillgång till olika databaser, konferen- ser i pedagogiska och andra frågor, tillgång till olika program och möjlighet att mellan olika intressenter skicka information, statistik och enkla frågor. Tjänsterna bör utformas så att ett minimum av datorvana krävs av användaren och att befintlig datorutrustning i möjligaste mån kan utnyttjas. Värt att notera i detta sammanhang är att i de övriga nordiska länderna har skolorna tillgång till skolnät med omfattande tjänsteutbud, vilka enkelt kan infogas i det nordiska nätet. På t.ex. är av skolorna anslutna till nätet, i är över 300 skolor anslutna till Skolernes Database- service och i erbjuds såväl pedagogiska som rent administra- tiva tjänster över nätet. Skolorna inom det offentliga skolväsendet i erbjuds inga specifika skoltjänster via datanät. Vad gäller läromedlen är det önskvärt att datorteknik i ökad omfatt- ning kombineras med andra medier. Ett exempel är samhällskunskap där datorer skulle underlätta uppdatering av statistiska uppgifter och ge nya möjligheter att presentera och analysera denna information. Kunskaper om användningen av datorer i undervisningen och som ett redskap för lärarnas eget arbete måste utvecklas och spridas. Ett betydelsefullt insatsområde måste vara utvecklingen av metoder för att använda datorn i skolan. Slutligen måste återkommande utvärde- ringar av den förda skoldatapolitiken och dess resultat genomföras. Regeringen anser att datoranvändningen, framför allt i , har en alltför liten omfattning. Genom regeringens uppdrag har ett betydande ansvar för utvecklingen härvidlag. Enligt regeringens uppfattning måste ikläda sig en betydligt mera aktiv roll i arbetet med att stimulera användandet av informations- teknologi i skolan. Även lärarhögskolorna kan göra viktiga insatser genom att ge studenterna kunskaper om hur datorn kan användas i undervisningen och möjlighet att själva använda datorer i sin utbildning. Regeringen räknar även med att det arbete som bedrivs i den tillsatta informationsteknologikommissionen kommer att främja dator- användningen i skolan. Regeringens bedömning: Användningen av distansme- toder inom utbildningsområdet bör öka. Det är angeläget att fler aktörer uppmuntras att delta i en utveckling och en utbyggnad av distansutbild- ningen. En utredning bör tillsättas med uppgift att undersöka förutsättningarna för ett förändrat huvudmannaskap för för vuxna i . I ett land som - med långa avstånd och gles bebyggelse i kombination med en väl utvecklad infrastruktur - borde distansmetoder inom utbildningen vara vanligt förekommande. Likväl utnyttas dessa metoder endast i mycket begränsad omfattning. Genom att den icke statliga sektorn inom distansutbildningen har reducerats under , är distansutbildningens ställning svagare än , trots ett växande behov och förekomsten av ny teknik. I betänkandet Kunskapens krona (SOU 1993:23) under- stryker utredaren behovet och vikten av att distansmetoder inom ut- bildningen kommer till användning. Remissinstanserna delar över lag detta synsätt. De stora behoven av att höja kompetensnivån i olika avseenden inom den vuxna befolkningen är väl dokumenterade i ett flertal rapporter och utredningar. För att möta kraven på kompetenshöjningar fordras flexibla lösningar av utbildningsinsatsernas innehåll, form och förläggning i tiden. Dessutom utgör tillgången på reguljär ut- bildning fortfarande ett hinder för många att stärka sin kompetens. Distansundervisning innebär att studier lättare kan erbjudas också dem som inte har möjlighet att förlägga studierna till en skola. Genom att använda modern informationsteknologi skulle distansutbild- ningen kunna spela en långt viktigare roll än vad som fallet är . Distansmetoderna skapar förutsättningar för en långtgående indivi- dualisering av utbildningen. I varje enskilt fall kan dessa metoder kombineras med traditionell undervisning, handledning, studiecirklar och självstudier. Därigenom kan den enskildes behov och förutsätt- ningar mötas och lokala förutsättningar för undervisningen tas till vara. Distansutbildning måste därför ses som ett värdefullt och utveck- lingsbart alternativ till den mera traditionella skolundervisningen. Men den bör inte bara ses som ett alternativ - den bör kunna utveck- las också som ett inslag i en i övrigt lärarledd utbildning. Radio och tv har länge använts på det sättet. Datorer och andra medier erbjuder allt större möjligheter till en fruktbar samverkan mellan traditionella utbildningsmetoder och distansmetoder. Regeringen har för avsikt att senare återkomma till med förslag om att särskilda medel anslås för att stödja och stimulera nätverk och försöksverksamheter där distansmetoder i undervisningen ingår som en del. Bidrag bör kunna utgå till utbildningsanordnare och bör främst avse utveckling av distansmetoder i olika vuxenutbild- nings- och folkbildningssammanhang. Enligt regeringens mening ges därmed goda förutsättningar för spridning av erfarenheter och kunnan- de om distansmetodernas användbarhet i utbildningssammanhang. Statens roll inom skolväsendet bör renodlas Statens skolor för vuxna (SSV) skall komplettera komvux genom att erbjuda utbildning av i huvudsak samma slag i form av distansunder- visning. SSV finns i (SSVH) och i (SSVN). SSVH och SSVN har staten som huvudman. Utbildningen är avgiftsfri för eleverna och de studerande är berättigade till statligt studiestöd. riksdagsbeslut (prop. 1990/91:85, bet. 1991/92:UbU16, rskr. 1990/91:356) vidgade kommunernas ansvar för att allas rätt till utbildning skulle förverkligas. Därvid lades också den närmare inne- börden av kommunernas ansvar för den vuxna befolkningens utbildning inom komvux fast. Vad gäller den grundläggande vuxenutbildningen anges i 11 kap. 8-9 §§ skollagen (1985:1100) att varje kommun ansvarar för att de kom- muninnevånare som har rätt till utbildningen och önskar delta i den, får det. Varje kommun skall aktivt verka för att nå dem i kommunen som har rätt till grundläggande vuxenutbildning och för att motivera dem att delta i utbildningen. I fråga om gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning anger skollagen, 11 kap. 17-18 §§, bl.a. att kommunerna skall erbjuda gym- nasial vuxenutbildning och att de härvid skall sträva efter att er- bjuda utbildning som svarar mot efterfrågan och behov. Vidare skall varje kommun informera om möjligheterna till gymnasial vuxenutbild- ning samt verka för att vuxna deltar i sådan utbildning. Denna ansvarsfördelning kommer sannolikt att innebära att kommunerna i ökad utsträckning också tar ansvar för invånarnas möjligheter att bedriva distansstudier. Med den rådande ansvarsfördelningen mellan stat och kommun, bör strävan vara att renodla statens insatser inom det offentliga skolom- rådet. Huvudprincipen bör vara att staten lägger fast den politik som skall gälla inom det offentliga skolområdet och att staten inte annat än i undantagsfall själv står som anordnare av utbildning. För att få till stånd en klarare styrning över statens insatser bör dess roll renodlas till att bli köpare/beställare i stället för producent/ut- förare. Fler aktörer bör ges möjlighet att arbeta med en utveckling av distansmetoder I betänkandet Kunskapens krona föreslår utredaren att verksamheterna vid SSVH och SSVN kommunaliseras och att finansieringen av de båda skolorna sker genom ett system med interkommunala ersätt- ningar. Detta förslag avvisas av ett stort antal remissinstanser med hänvisning främst till att man betvivlar att en sådan finansierings- form skulle fungera i praktiken. I utredarens förslag om en kommuna- lisering av SSV ingick även en rekommendation om att överväga möjlig- heten för enskilda att själva betala för viss utbildning vid de båda skolorna. Erfarenheterna visar att kommunala skolorganisationer i många fall inte är särskilt inställda på att söka upphandla utbildning för in- vånarna där den i varje enskilt fall är billigast och bäst. Det gör att SSV:s viktiga verksamhet - som komplement och alternativ till komvux - fortfarande saknar en fungerande marknad. Det saknas incitament för en utveckling som stimulerar produ- center och organisatörer av utbildning till kreativitet och nytän- kande inom distansutbildningsområdet. Behovet av att utveckla och utvidga användningen av distansmetoder är som tidigare nämnts stort. Med de rådande förutsättningarna är det dock föga troligt att di- stansutbildningen kommer att utvecklas i den takt och i den omfatt- ning som är önskvärd. Ny organisationsform bör utredas Det är viktigt att många aktörer ges reella möjligheter att delta i arbetet med att tillgodose de olika behov av distansutbildning som föreligger och som framgent kan förutses inom vuxenutbildningen. Förslaget om att kommunalisera SSV har, som tidigare nämnts, avvi- sats av ett stort antal remissinstanser. Med hänsyn till detta har regeringen inte för avsikt att förverkliga utredarens förslag till kommunalisering av de båda skolorna. Regeringen bedömer att någon förändring av huvudmannaskapet för SSVH inte är aktuell. Vad gäller SSVN anser regeringen att frågan om dess framtida ställning ytterli- gare behöver utredas. Regeringen avser därför att tillsätta en utredning med uppgift att utreda förutsättningarna för ett förändrat huvudmannaskap för SSVN. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , och P. Regeringen beslutar skrivelse 1993/94:183 Utvecklingsplan för skolväsendet.