prop · GH03247 · 1994-01-01 00:00:00 — Enligt en brittisk studie tycks sociala omständigheter som ekonomi, arbetsmiljö och psykosocial miljö (inklusive socialt stöd) ha större relativ betydelse för hur den enskilde upplever sin hälsa än sådana levnadsvanor som rökning, motion och kostvanor. Sambandet mellan upplevd hälsa och riskbeteende tycks vara starkare i goda miljöer än i socialt utsatta miljöer, åtminstone bland män. Detta har betydelse för möjligheterna att framgångsrikt bedriva förebyggande arbete. 3 Några allvarliga folkhälsoproblem Dagens hälsoproblem etiketteras ofta som "välfärdssjukdomar". En mer korrekt term vore "ofärdssjukdomar i välfärdssamhället". Bakgrunden är att välfärdssamhället, genom förebyggande och behandlande insatser men framför allt genom en starkt förbättrad välfärd, gett oss alla förhållandevis goda ekonomiska och sociala levnadsförhållanden. På så sätt har de akuta sjukdomarna, i första hand infektionssjukdomarna, kunnat reduceras. Människor lever och sannolikheten har ökat kraftigt att de skall leva så länge att de kan utveckla de kroniska sjukdomar som är karakteristiska för dagens sjukdomspanorama (t.ex. hjärt-kärlsjukdom och cancer). Beteckningen "välfärdssjukdomar" syftar på att det är först i välfärdssamhället som denna typ av ohälsa blir aktuell. är det viktigt att hålla i minnet att nästan all sjuklighet är vanligare bland de sämst ställda. Då hjärtinfarkt och förslitningsskador drabbar den enskilde är detta inte uttryck för välfärd utan dess motsats - de drabbar i första hand de mest utsatta människorna i välfärdssamhället. Flera faktorer avgör om ett hälsoproblem är ett folkhälsoproblem. Förutom problemets frekvens måste man bedöma om fler eller färre drabbas och vilka grupper i befolkningen som är mest utsatta. Man måste också väga in vilka kon- sekvenser hälsoproblemet har för individen och samhället liksom möjligheterna att åtgärda problemet. Hjärt-kärlsjukdomarna svarar i för drygt hälften av alla dödsfall och står för av vårddagarna i sluten vård. De utgör därigenom ett av de stora folkhälsoproblemen. Internationellt sett ligger förhållandevis högt - flera medelhavsländer liksom har betydligt lägre dödlighet i hjärt-kärlsjukdomar. I finns det stora geografiska olikheter vad gäller förekomst av hjärt-kärlsjuklighet. Framför allt ligger Norrlandslänen, samt och högt. Orsakerna till dessa regionala skillnader är oklara. Dåliga matvanor har troligen bidragit till den höga dödligheten i , vilket stöds av att höga blodfettsnivåer uppmärksammats i norrländska befolkningsundersökningar. Även andra riskfaktorer för hjärt-kärlsjukdom, t.ex. arbetslöshet, diabetes och övervikt är vanligare i . Dödligheten i hjärt-kärlsjukdomar är cirka så hög bland män som kvinnor i åldrarna . Det finns en tydlig social skiktning av hjärt-kärlsjukdomarna; en skiktning som tycks ha blivit mer uttalad . Medan hjärtinfarkt var en åkomma som var vanligare bland välutbildade, drabbar den nu oftare arbetare. Detta omkastade mönster är en stor del av förklaringen till att den totala dödligheten förblivit i det närmaste oförändrad bland medelålders manliga arbetare när den minskat kraftigt i alla andra grupper. Motsvarande förändring har inte skett bland kvinnor. Kvinnor ur lägre socialgrupper har haft en högre dödlighet i hjärt-kärlsjukdomar än kvinnor ur högre socialgrupper. Svenska studier visar att risken att drabbas av hjärtinfarkt bland manliga arbetare är 1,5 och bland kvinnliga arbetare 2 gånger högre än bland högre tjänstemän av respektive kön. Kranskärlssjukdom och slaganfall är de två huvudformerna av hjärt-kärlsjukdom. Bland män står kranskärlssjukdom för och slaganfall för av all dödlighet i hjärt-kärlsjukdomar. Motsvarande siffror för kvinnor är . Generellt sett har dock utvecklingen varit gynnsam. har risken att dö i hjärt-kärlsjukdom minskat bland män och bland kvinnor. Dödligheten i kranskärlssjukdom minskade bland män och bland kvinnor. I alla åldrar har såväl risken att insjukna som att avlida i hjärtinfarkt minskat. Cirka en fjärdedel av alla dödsfall i tillskrivs cancer. Under detta namn har samlats en rad sinsemellan tämligen olika sjukdomar, som dock utmärks av vissa karakteristika, bl.a. okontrollerad celltillväxt. Cancersjukdomarna har också i lekmannens öra en olycksbådande klang, som för tanken till icke-behandlingsbara åkommor och snar död. fick omkring 36 000 personer i en cancerdiagnos. Ungefär en person av hundra säger sig på förfrågan ha någon cancersjukdom, enligt SCB:s undersökningar om levnadsförhållanden. är det betydligt mindre än en av hundra, efter har antalet stigit till 3-4 av hundra. Cancersjukdomarna har ett tydligt samband med ålder där frekvensen ökar med stigande ålder. Under har antalet cancerfall totalt sett ökat med i genomsnitt . Befolkningens ökade genomsnittsålder förklarar av ökningen. Skillnaderna är stora mellan olika cancerformer då det gäller hur vanliga de är, hur de utvecklas, diagnostiseras och behandlas. Möjligheterna att förebygga och bota varierar också stort mellan olika cancersjukdomar. Bland män är prostatacancer den vanligaste cancerformen. Den utgjorde av all diagnostiserad cancer bland män . Därefter kommer lung- cancer (9,) och urinvägs- och tjocktarmscancer (vardera ). Hos kvinnor är bröstcancer vanligast (27,) följt av tjocktarmscancer (8,). av cancerfallen rör livmoderkroppen och lika många cancerfall äggstockarna. Lungcancer utgör bland kvinnor . Pigmenterade, elakartade hudtumörer (maligna melanom) står för av diagnoserna hos såväl män som kvinnor. Livmoderhalscancer har minskat till följd av omfattande och systematiska cellprovsundersökningar. Även magsäckscancer minskar, medan. malignt melanom ökar snabbt. Lungcancer bland kvinnor ökar också, medan ökningen bland män avstannat. Detta speglar sannolikt de förändrade rökvanorna bland män och kvinnor. Utvecklingen av metoder för tidig upptäckt och behandling av cancer har i vissa fall inneburit att canceröverlevnaden ökat. Bland cancrar med förbättrad prognos kan nämnas barnleukemier och bröstcancer, medan prognosen för t.ex. magsäckscancer och lungcancer inte förbättrats. Totalt sett kan man konstatera att ligger lågt vad gäller cancerdödlighet vid en internationell jämförelse. Dödligheten i cancersjukdomar har under en lång följd av år minskat, trots att fler människor drabbas av cancer. När det gäller cancersjukdomarnas orsaker har uppmärksamheten i hög grad riktats mot människors levnadsvanor vad gäller mat, tobak och alkohol. I en situation då behandlingsmöjligheterna är små blir de förebyggande insatserna särskilt betydelsefulla. En viktig roll bland de förebyggande insatserna spelar kontrollen av cancerframkallande ämnen inom såväl arbetmiljö som annan miljö. Förebyggande insatser har även ägnats riskerna med exponering för kraftigt solljus. Psykisk ohälsa tillhör de stora folksjukdomarna. Mellan av den vuxna befolkningen i uppger vid intervjuundersökningar att de lider av någon form av psykiska besvär. har ångest och depressionstillstånd och lider av allvarliga psykiska sjukdomar. Den psykiska ohälsan svarar också för en stor del av sjukvårdsutnyttjandet. söker av befolkningen psykiatrisk vård och av befolkningen söker distriktsläkare för psykiska eller psykosociala problem. Totalt sett blir psykisk ohälsa vanligare ju äldre man blir. Lättare psykiska störningar liksom missbruk och självmordsförsök är dock vanligast i . Psykisk ohälsa medför stora samhällskostnader. Den årliga kostnaden för vård, sjukskrivning, förtidspensionering och produktionsbortfall i har uppskattats till nära , varav vårdkostnaderna svarar för omkring en tredjedel. Det finns få studier av barns psykiska hälsa. Olika studier har gett varierande resultat, men de visar att mellan av alla barn har psykiska problem. Både lättare och svårare psykisk ohälsa är vanligare bland personer i arbetaryrken än bland personer i tjänstemannayrken. Många studier visar att psykisk ohälsa ofta är förknippad med arbetslöshet. Det finns också ett samband med hög alkoholkonsumtion och självmord. Frånskilda har ojämförligt högst förekomst av psykisk störning av alla slag. Speciellt gäller det självmord och alkohol- och drogproblem. Psykisk ohälsa är vanligare i storstäderna än på landsbygden. Demenssjukdomar är sjukdomar som drabbar hjärnan med försämrad förmåga att förstå och uttrycka sig. Sjukdomarna ökar med åldern - av 60-åringarna och av alla 90-åringar har en demenssjukdom. I takt med att gruppen av de allra äldsta ökar blir också demenssjukdomarna ett allt större folkhälsoproblem. Orsakerna till demenssjukdomar är ännu inte full- ständigt kända. Förutom ärftliga faktorer och störningar av cirkulationen till hjärnan har bl.a. påverkan av olika ämnen på hjärnan diskuterats som orsaker. har ätstörningar i form av självsvält (anorexi) och hetsätning (bulimi) fått stor uppmärksamhet. Problemen drabbar främst flickor och yngre kvinnor. Antalet självmord i är cirka 1 500 . Till detta kommer ytterligare 500 fall där en viss osäkerhet råder huruvida det rör sig om självmord eller ej. Antalet självmordförsök är dock tio gånger så stort som antalet fullbordade självmord. Självmord är vanligare bland män, medan själv- mordsförsöken är vanligare bland kvinnor. Självmorden ökar i antal med åldern, men utgör i de yngre åldersgrupperna, där dödligheten generellt är låg, en av de dominerande dödsorsakerna. har de registrerade självmorden minskat - bland männen och bland kvinnorna Omkring 2 800 personer dör till följd av olycksfall, vilket utgör av samtliga dödsfall. Bland barn och ungdomar är olycksfallsskador den vanligaste dödsorsaken. I åldrarna är trafikolyckor den vanligaste or- saken till dödsfall. Mer än 1 000 personer avlider till följd av fallolyckor. Olycksfallsskador registreras inte systematiskt i landet. Baserat på an- tagandet att tre av 1 000 olycksfall har dödlig utgång kan det totala antalet olycksfallsskador uppskattas till strax under en miljon . Det innebär att olycksfallsskadorna utgör ett allvarligt hälsohot, som möjligheterna att förebygga dessa skador är stora. En tredjedel av alla olycksfallsskador inträffar i hemmet, på arbetsplatsen, i skolan, i trafiken respektive under idrottsutövning. Även om olycksfallsdödligheten är låg bland barn i är den ändå den vanligaste dödsorsaken bland barn. omkom 7 barn av 100 000 under i en olycka. En studie visar att de socioekonomiska skillnaderna i olycksfallsdödlighet är stora. Barn till tjänstemän hade betydligt lägre dödlighet i olycksfallsskador än barn till arbetare eller jordbrukare. Den lägre dödligheten bland tjänstemannabarn visar att det finns stora möjligheter för förebyggande arbete. Då det gäller olycksfallsförebyggande arbete har i flera avseenden varit ledande. Tidigt har lyckats nå en internationellt sett låg nivå för olycksfall bland barn. har dödligheten i olycksfallsskador minskat med . Statistik beträffande antalet förlorade år visar också att olycksfallsskador relativt sett varit den orsaksgrupp som lett till den största minskningen av förlorade år . Antalet personer som dör eller skadas i trafiken har successivt minskat , såväl i förhållande till antalet bilar som i förhållande till folkmängden. Den enda olyckstyp som inte minskat är cykelolyckor. Den positiva utvecklingen i fråga om trafikolyckor är till stor del ett resultat av ett framgångsrikt säkerhetsarbete med bättre trafikplanering, bättre vägar och bilar och ökad användning av skyddsutrustning som bilbälte och hjälm. Allergier och överkänslighetsreaktioner har blivit ett allt större problem i befolkningen. dör cirka 1 200 personer av allergi - främst astma - som direkt eller bidragande dödsorsak. har redovisat vetenskapliga kunskapssammanställningar rörande omfattningen av allergier och annan överkänslighet och om orsakerna till allergier. Studier visar att av alla skolbarn har någon form av allergi eller annan överkänslighet. av befolkningen uppger sig ha eksem eller hudutslag. Enligt SCB:s årliga levnadsnivåundersökning uppger av kvinnorna och av männen att de har allergiska besvär. Studier av 18-åriga män som mönstrar visar att har förekomsten av astma, hösnuva och eksem ungefär fördubblats. tycks allergiska besvär vara lika vanliga bland barn som bland vuxna. Till gruppen sjukdomar "annan överkänslighet" än allergi hör "sjuka-hus-sjukan". Sjuka-hus-sjukan omfattar irritationsbesvär från hud och slemhinnor, ofta också allmänbesvär som trötthet och huvudvärk. Sådana besvär finns, som namnet antyder, i problemhus. Var femte i befolkningen uppger sig ha symptom av sjuka-hus sjuktyp. Många besvär hos barn och personal i barnstugor och skolor orsakas av dålig inomhusmiljö. I kontorsmiljö uppger kvinnor besvär ungefär dubbelt så ofta som män. Allergi orsakas av ett samspel mellan ärftlig benägenhet att utveckla allergi och kroppens reaktion på allergiframkallande ämnen, till exempel pollen eller viss mat, samt förstärkningsfaktorer i form av föroreningar i miljön, till exempel tobaksrök. Annan överkänslighet än allergi orsakas av kontakt med irriterande ämnen via inandning, genom föda eller genom beröring via huden. En ökad medvetenhet om allergier kan inte förklara den stegring som påvisats. Den snabba ökningen av allergier kan inte heller bero på förändringar i arvsanlag. Sökandet av orsaker till ökningen koncentreras därför till miljöfaktorer. Det finns ett klart samband mellan brister i inomhusmiljön och förekomsten av allergi och annan överkänslighet. Starka samband är påvisade mellan allergi/astma och passiv rökning. Moderns rökning - särskilt under graviditet och amning - har stor betydelse för barnets allergiutveckling. Vidare är samband påvisade mellan allergi och tidig exponering för pälsdjur. Samband finns också mellan vistelse i "fuktiga" byggnader och allergier. Med "fuktiga" byggnader menas hus med dålig ventilation, kvalster eller fuktskador. Husdammskvalster finns numera i allt fler bostäder och andra byggnader. Kvalsterförekomsten i större delen av är ett av människan skapat problem orsakat av dålig ventilation och därmed för fuktig inomhusmiljö. Barns miljöer är generellt sett sämre ventilerade än vuxnas fastän det borde vara tvärtom på grund av barnens större känslighet för föroreningar. Betydande djurallergenhalter har påvisats även i miljöer där djur inte förekommer. Allergen förs med personer från bostad till daghem, skola och arbetsplats så att halterna även i sådana miljöer blir tillräckliga för att underhålla allergiska besvär från luftvägarna. Förbättrad städning sänker förekomsten av allergen. Kemiska ämnen som kommer i kontakt med huden kan ge upphov till olika hudsjukdomar och hudbesvär. Det finns uppemot 10 miljoner kända kemiska föreningar - och mellan 500 och 1 000 nya kemiska ämnen introduceras i . Cirka 3 000 ämnen har beskrivits som kontaktallergen. De vanligaste orsakerna till kontaktallergi är nickel, krom, gummikemikalier, parfymämnen, konserveringsmedel och naturharts. Många livsmedel innehåller ämnen som kan ge upphov till allergier. I är nötter, mjölk, ägg, gluten, fisk, jordnötter och sojabönor vanliga orsaker till allergier. Luftföroreningar i tätorter kan innebära allvarliga risker för känsliga personer. Epidemiologiska studier har påvisat förhöjd risk för uppkomst av allergi i stad jämfört med landsbygd. Halterna av kvävedioxid på grund av utsläpp från vägtrafiken kan utlösa besvär hos personer med astma och hos barn med känsliga luftrör. Höga ozonhalter bidrar också till problemen. För att bryta ökningstrenden när det gäller allergier krävs intensiva insatser på en rad områden såsom förbättrad ventilation och städning - främst i skolor, daghem och bostäder. Det är viktigt att små barn inte utsätts för tobaksrök eller exponeras för pälsdjur. Om barnet ammas minskar risken för allergi. Ågärder behövs också för att minska utsläppen från vägtrafiken. I övrigt gäller det undvika kända allergiframkallande ämnen och material. () har på uppdrag i en rapport redovisat samhällsekonomiska kostnader avseen- de allergiska besvär för barn och vuxna. De totala kostnaderna beräknas för uppgå till . I rapporten görs också en grov kost- nads-/intäktsanalys avseende investeringar i förbättrad inomhusmiljö i skolor och daghem. Beräkningar visar att en investering är lönsam för en skola med en allergifrekvens på om investeringen leder till en 20-procentig sjukdomsminskning. Rörelseorganens sjukdomar är den dominerande sjukdomsgruppen bland dem som uppger att de har långvariga sjukdomar och besvär enligt SCB:s undersökningar om levnadsförhållanden (). Även om dessa sjukdomar inte leder till död eller or- sakar sjukhusvård i någon större utsträckning medför de dock betydande lidande och handikapp. De svarar för flest sjukdagar och förtidspensioneringar av alla sjukdomsgrupper. Andelen kvinnor med sjukdom i rörelseorganen ökar som dessa sjukdomar minskar bland män. Framför allt ökar den bland kvinnliga arbetare, medan den minskar bland kvinnliga tjänstemän. hade var fjärde kvinnlig arbetare och var sjunde kvinnlig tjänsteman besvär från . Även invandrare är överrepresenterade vad gäller sjukdomar. I en studie av de allra äldstas levnadsförhållanden framkommer att av männen och av kvinnorna har värk i axlar, rygg och leder. Här liksom i befolkningen under så är besvären minst uttalade bland tjänstemän och störst bland arbetarna. Besvären är vanligare bland kvinnor än bland män. Andelen personer med nedsatt rörelseförmåga har minskat . Minskningen är störst bland kvinnor och har ägt rum både bland arbetare och tjänstemän. Det finns fortfarande stora brister i vår kunskap om vad som orsakar sjukdomar i rörelseorganen. Psykologiska faktorer, bristande arbetstillfredsställelse, rökning, tunga lyft och vibrationer har dock visat sig ha samband med ryggbesvär. 3.8 Sexuellt överförbara sjukdomar (STD) Bland de sexuellt överförbara sjukdomarna har hiv/aids tilldragit sig den största uppmärksamheten. Denna sjukdom nådde . Fram till och med hade 3 703 hiv-fall (2 892 män och 811 kvinnor) och 941 aids-fall (853 män och 88 kvinnor) registrerats i . Utbredningen av infektionen har dock fått ett mer dramatiskt förlopp i andra delar av världen än i . har antalet nyregistrerade hiv-fall i som smittats här i landet minskat , sannolikt som följd av det omfattande preventiva arbetet. Antalet nyanmälda fall med hiv-infektion ligger relativt på omkring 300 fall . Heterosexuella kontakter är den vanligaste smittvägen, vilket innebär att kvinnor hiv-smittas allt mer. Bland de heterosexuellt smittade är invandrare, som kommit från högriskområden och som var smittade när de kom till . Andra sexuellt överförda sjukdomar har minskat stadigt. Syfilis, som för några decennier var ett stort hot, har minskat kraftigt. upptäcktes 77 nya fall. Klamydia är nu vanligare än vad gonorré någonsin har varit . Antalet registrerade klamydiafall har dock minskat betydligt , bl.a. beroende på det effektiva smittspårningsarbete som bedrivits . Den vanligaste sexuellt överförda sjukdomen är kondylom, könsvårtor. Den är uppskattningsvis dubbelt så vanlig som klamydia. En typ av de s.k. platta kondylomen kan i kombination med andra faktorer, som t.ex. rökning, bidra till cellförändringar, som i sin tur kan övergå till cancer i underlivsorganen. Hälso- och sjukvården har ett lagstadgat ansvar för det hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande arbetet. Huvudansvaret för den individinriktade preventionen ligger också på hälso- och sjukvården. Ur ett folkhälsoperspektiv framstår dock hälso- och sjukvården endast som en av flera förutsättningar för befolkningens hälsa. Levnadsvanor och sociala villkor har utan tvekan spelat större roll för folkhälsoutvecklingen än sjukvårdens insatser. Sjukvården har dock stor legitimitet och auktoritet vad gäller hälsofrågor och har därför möj- ligheter att påverka såväl enskilda individers beteende som andra samhälls- sektorers agerande. Inom hälso- och sjukvårdssektorn samlas mängder av kunskaper om såväl de aktuella hälsoproblemen som deras orsaker. Denna kunskap dokumenteras och analyseras bl.a. i folkhälsorapporter. Det finns dock ett behov av att utveckla samspelet mellan de olika aktörerna så att hälso- och sjukvår- dens kunskaper och erfarenheter i större utsträckning än kan utnyttjas i det förebyggande arbetet. Den viktigaste förklaringen till hälsans stadiga förbättring i har varit befolkningens alltmer förbättrade ekonomiska villkor. Fattigsverige har blivit Välfärdssverige. Välfärdssystemens effekter på hälsan är relativt outforskade. Vi vet dock att en av de mest avgörande orsakerna till olikheter i levnadsnivå i vårt samhälle är sjukdom och handikapp. Skillnaderna mellan sjuka och friska och mellan olika patientgrupper är i vissa fall mycket stor. Av hela befolkningen i åldrarna uppger enligt , 1988/89, att de saknar kontantmarginal, dvs. att de inte kan skaffa fram en större summa pengar. Motsvarande siffra för astmatiker är , för diabetiker , för svårt rörelsehindrade och bland förtidspensionerade med psykisk sjukdom . visar i sin senaste rapport att ett av de allvar- ligaste hindren för ekonomisk tillväxt ur ett globalt perspektiv är dålig hälsa. finns det inte något starkt samband mellan t.ex. medellivslängd och graden av ekonomisk tillväxt i de rika industriländerna. I en nyligen genomförd OECD-studie har man pekat på att ojämlik inkomstfördelning och relativ fattigdom tycks ha större betydelse för spädbarnsdödligheten än den ekonomiska utvecklingen. Olika internationella studier har pekat på ekonomisk segregation som en oberoende riskfaktor för ohälsa. Den förväntade medel- livslängden hos en befolkning tycks öka ju större andel av brutto- nationalprodukten (BNP) som faller på de sämst lottade. , som brukar nämnas som exempel på ett land med en förhållandevis jämn inkomstfördelning, är nu också det land som har den högsta medellivslängden. Alltsedan slutet av har varit känt för en låg arbetslöshet, delvis som ett resultat av en medveten strävan att med olika medel hålla arbetslösheten nere (aktiv arbetsmarknadspolitik). har arbetslösheten aldrig legat högre än som årsmedeltal. har dock dramatiska förändringar av arbetslösheten skett. noterades en arbetslöshet på . Arbetslösheten var av arbetskraften. Ett antal rapporter har belagt arbetslöshetens betydelse som riskfaktor då det gäller bl.a. utvecklandet av ogynnsamma hälsovanor, psykiska besvär, diagnostiserad sjukdom och t.o.m. ökad dödlighet. Även om olika hälsoproblem i sig kan innebära försämrade möjligheter att få arbete, visar flera studier också på ett orsakssamband mellan arbetslöshet och olika hälsoproblem. Omvänt kan man säga att arbetet kan fungera som en viktig faktor då det gäller att förebygga ohälsa. Att se på arbetet som en viktig rehabiliterande faktor underströks bl.a. av rehabiliteringsberedningen (SOU 1988:41). Risken för psykisk ohälsa ökar vid arbetslöshet. Framför allt gäller detta depressiva besvär. Risken för självmordsförsök och självmord är också kraftigt förhöjd bland arbetslösa. Många, särskilt ungdomar, hamnar i sociala miljöer med ökad risk för kriminalitet, våld och missbruk. I detta sammanhang finns det anledning att särskilt peka på de samband som man funnit mellan ungdomars arbetslöshet och ökad alkoholkonsumtion (framför allt pojkar) och ökad cigarettrökning (flickor). innebär detta en ökad frekvens av alkohol- och tobaksrelaterade sjukdomar som indirekt kan kopplas till arbetslösheten. Arbetslösheten påverkar inte bara den arbetslöse utan även hennes eller hans familj och även personer som själva mer indirekt drabbas av arbetslösheten. Dödligheten är t.ex. högre bland hustrur till arbetslösa. Arbetslösheten leder till spänningar i familjen och barnens hälsa påverkas, både fysiskt och psykiskt. De hälsomässiga effekterna om arbetslösheten ökar från , utifrån några kända samband mellan arbetslöshet och ohälsa, har i en studie (AMS 93:4) beräknats innebära en ökning av den totala dödligheten med cirka 1,5 pro- cent eller 200 dödsfall, medan självmorden skulle öka .