prop · GH03127 · 1994-01-01 00:00:00 — Fr.o.m. har kommunerna genom lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar, getts möjlighet att bevilja introduktionsersättning i stället för socialbidrag till flyktingar och vissa andra utlänningar som omfattas av det kommunala flyktingmottagandet. Ett villkor för att introduktionsersättning skall kunna beviljas är att flyktingen följer den introduktionsplan som upprättats av kommunen efter samråd med den enskilde Av Invandrarverkets uppföljning framkommer att 14 kommuner 1993 hade börjat använda sig av den nya introduktionsersättningen. ett 50-tal kommuner pågår diskussioner om att införa en sådan ersättning. Statlig ersättning/kostnader Kommunerna får statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för Kommunerna får en schabloniserad ersättning för varje mottagen flykting och annan utlänning som omfattas av flyktingmottagandet. Vid sidan härav lämnas också viss annan ersättning. Den statliga ersättningen består av följande delar: -ersättning för vissa särskilda kostnader, -ersättning för extraordinära kostnader, -ersättning för kostnader för asylsökande och -ersättning för sjukvårdskostnader m.m. Grundersättning skall utges till alla kommuner som träffat överenskommelse med om mottagande av flyktingar och är oberoende av hur många flyktingar kommunen tar emot. Beloppet motsvarar schablonersättningen för tre Schablonersättningen skall täcka kommunernas kostnader för ekonomiskt bistånd till flyktingar och huvuddelen av övriga bidrag som tidigare lämnades till komunerna för flyktingmottagandet. Den skall även inkludera kommunernas kostnader för lagstadgad svenskundervisning för vuxna som omfattas av flyktingar som fyllt och för barn . skall justeras med hänsyn till bl.a. kostnadsutvecklingen. Särskilda regler - vilka är avsedda att ge en rättvis ersättning åt såväl den första inflyttningskommunen som den nya - finns för flyktingar som flyttar För vissa handikappade och äldre flyktingar kan ersättning beviljas för ekonomiskt bistånd, social hemhjälp och färdtjänst. För ensamma flyktingbarn beviljas ersättning för faktiska kostnader för bistånd som ges med stöd av socialtjänstlagen (1980:620) eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. främst placering i familjehem eller grupphem. Ersättning av extraordinära kostnader kan efter prövning i varje enskilt fall lämnas till kommuner som har vissa typer av extraordinära kostnader för Den totala ramen för ersättning av extraordinära kostnader under /94 är . Ersättning för kommunala kostnader för asylsökande skall lämnas för kommunernas kostnader för bistånd enligt lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m.fl. samt för vissa kostnader för vård av barn och transporter. Ersättning till sjukvårdshuvudmannen lämnas för bl.a. akut- och förloss- ningsvård som har givits till utlänningar som sökt uppehållstillstånd för bosättning i och som inte är folkbokförda i riket. kappade flyktingar ersätts även varaktig vård. Vidare lämnas ersättning för hälsoundersökningar av asylsökande och flyktingar. Kostnaderna för ersättning till kommunerna uppgick under /93 Regeringen har i proposition (1993/94:51) Överföring och mottagande av flyktingar från f.d. m.m. föreslagit att ett särskilt sti- mulansbidrag på per mottagen flykting utöver nuvarande schablon- ersättning betalas ut till kommuner som under det närmaste året kraftigt utökar sitt flyktingmottagande och till kommuner som redan nu har överenskommelse om ett stort flyktingmottagande men som ändå ökar detta. till förslaget är det stora behovet av kommunplatser för bosnier. godkänt förslaget (bet. 1993/94:SfU6, rskr. 1993/94:76). En arbetsgrupp har gjort en översyn av reglerna för den statliga ersättningen till kommunerna för flyktingmottagandet i syfte att skapa ökad kostnadseffektivitet och större rättvisa mellan kommuner. överväganden och förslag har redovisats i departementspromemorian Översyn av vissa regler i förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. (Ds 1993:75). I promemorian föreslås bl.a. en förändring av utbetalningsreglerna och en fördelning av schablonersättningen mellan kommuner som bättre avspeglar var i tiden kostnaderna ligger. förändring bör syfta till att skapa en bättre kostnadseffektivitet och en ökad rättvisa mellan kommunerna. I promemorian föreslås vidare vissa förändringar vad avser utbetalningen av ersättning för handikappade, sjuka och äldre, grunderna för ersättning av extraordinära kostnader. Vidare föreslås att en intro- duktionsplan alltid skall finnas för den enskilde flyktingens introduktion i det svenska samhället. Förslag om vissa regeländringar med anledning av arbetsgruppens förslag lämnas i budgetpropositionen. Uppföljning/ utvärdering av det nya ersättningssystemet har i två rapporter till regeringen redovisat dels kostnaderna till och med för de flyktingar som togs emot i en kommun , dels de verksamhetsmässiga konsekvenserna av det nya statsbidragssystemet till kommunerna för flyktingmottagandet. Kostnaderna för flyktingmottagandet mäts som särkostnader, dvs. som direkt förorsakas kommunen och som kommunen annars inte skulle ha om man inte tog emot flyktingar. Särkostnaderna har mätts i tolv kommuner av varierande storlek och med geografisk spridning i landet. Av den ekonomiska rapporten framgår bl.a. att bidragsutnyttjandegraden för mottagna flyktingar i genomsnitt är t.o.m. Den genomsnittliga bruttosärkostnaden per flykting uppgår under samma period till ca . Av bruttosärkostnaden beräknas mottagning, introduktion, administration och lokaler till , socialt bistånd till och sfi till . Sammanfattningsvis kan, med utgångspunkt från den ekonomiska rapporten, konstateras att schablonersättningen normalt inte är förbrukad efter , att variationerna i bidragsutnyttjande och socialbidragsberoende är stora mellan olika kommuner och att schablonen räcker längre i kommuner med stor utflyttning än i kommuner med stor s.k. sekundärinflyttning. presenterats är dock delvis så bristfälligt att det inte går att dra några exakta slutsatser. är därför att kommande uppföljningar resulterar i ett kvalitativt bättre Av den andra rapporten, som avser de verksamhetsmässiga konsekvenserna, framkommer dels att huvudmannaskapet för flyktingmottagandet långsamt håller på att förskjutas från socialförvaltningen till andra förvaltningar, dels att samarbetet med stor tydlighet har förbättrats mellan olika myndigheter som medverkar i flyktingmottagandet. har i en rapport till regeringen redovisat verkets uppföljning av flyktingmottagandet . framkommer bl.a. att av de kommunmottagna utlänningarna har flyttat som i genomsnitt har gått efter det första mottagandet i en Hälften av flyttningarna har skett från den första bosättningen och i regel från norr till söder och från mindre orter till i synnerhet de tre storstäderna. Verket har vidare funnit att det finns vissa brister vad beträffar introduktionsplanernas kvalitet, vilket kan innebära en försenad introduktion med ökade kostnader för stat och kommun som följd. har i en uppföljningsrapport lämnat en första lägesrapport beträffande i vilken mån, på vilket sätt och till vilka kostnader de arbetsmarknadspolitska åtgärder som vidtas för kommunmottagna flyktingar bidrar till att underlätta deras väg till självförsörjning och fast förankring i arbetslivet. Av rapporten framkommer bl.a. att det lokala sam- arbetet tydligt har ökat och att åtgärder för flyktingar efter avslutad svensk- undervisning i rådande lågkonjunktur i huvudsak handlar om fortsatta studier. Från arbetsförmedlare har framkommit synpunkter på vikten av att en praktikform kan bli tillgänglig för gruppen. Såväl flyktingar som invandrare skulle därmed kunna ha större förutsättningar att få en reguljär anställning. På basis av de gjorda uppföljningarna föreslår regeringen, efter överläggningar med , i budgetpropositionen att ett särskilt konjunkturtillägg skall utbetalas för flyktingar mottagna för att ersätta den uppskattade genomsnittliga kommunala merkostnaden för socialbidrag. Konjunkturtillägget föreslås vara för vuxna och för Konjunkturtillägget bör utbetalas till den kommun i vilken utlänningen då är bosatt. En förutsättning bör vara att kommunen även tar emot flyktingar enligt överenskommelse med . Regeringen har vidare lämnat förslag att för utlänningar i åldern som tas emot och lämnas, av konjunkturskäl, samma ersättning för faktiska socialbidragskostnader som för Detta innebär inte någon generell sänkning av åldersgränsen utan frågan får prövas på nytt för personer som tas emot Lån till hemutrustning för flyktingar erbjuds flyktingar ett lån till hemutrsutning. erhöll flertalet flyktingar socialbidrag till hemutrustning vid bosättning i en Lånet administreras av . Lånen kan beviljas till flyktingar m.fl. som fyllt , som tas emot i en kommun från förläggning eller som i övrigt omfattas av flyktingmottagandet. procent av gällande basbelopp enligt lagen om allmän försäkring. ett enpersonshushåll är högst och för en familj med två barn 33 100 Från beviljat belopp avräknas en uppläggningsavgift på i samband med utbetalningen. Detta gäller för lån som beviljats efter Lånen är amorteringsfria efter utbetalningen. räntefrihet som tidigare gällt slopades . Ränta utgår med en räntesats som fastställs av regeringen. Amorteringstidens längd bestäms med utgångspunkt från lånens storlek. Låntagare med låga inkomster kan få anstånd med återbetalning eller nedsättning av det belopp som skall betalas. Vid långvarig oförmåga att betala tillbaka lånet skall detta kunna avskrivas. Med de relativt förmånliga villkor som gäller för lån till hemutrustning bör det normalt sett inte finnas något behov av socialbidrag till möbler och annat Återbetalning av lån beviljade började . hade inbetalats ca inkl. ränta och Dessutom har inbetalats ca Ca 2 300 personer har beviljats anstånd med återbetalning av lånen och har femton beslut om avskrivning fattats . VI Det internationella migrations- och flyktingpolitiska arbetet och 1. Inledning verkar aktivt i en rad internationella fora för att bidra till varaktiga lösningar av både de problem som orsakar folkomflyttningar och av de kon- sekvenser som följer därav. Inom FN:s ram behandlas flyktingpolitiska frågor, med avseende på såväl åtgärder för dem som tvingats på flykt (UNHCR, UNRWA) som insatser för att komma åt grundorsaker till flykt. Inom är det av naturliga skäl den ekonomiska politiken i medlems- länderna, arbetskraftsfrågorna etc. som bestämmer inriktningen av det migra- tionspolitiska arbetet. är ett viktigt forum för mellanstatlig dialog kring integration av invandrare i medlemsländerna. Där har man också under en följd av år arbetat med asylrättsliga spörsmål. Den västeuropeiska integrationen har även immigrationspolitiska aspekter. Som part i har markerat sitt intresse av att delta i och bidra till det arbete som EG bedriver i syfte att avveckla eller förenkla gränskontrollen för personer. har i flera fora verkat för att länder ska dela på ansvaret i den massflyktsituation som uppstått till följd av kriget i f.d. . Vid för migrationsministrar i presenterades på svenskt intiativ ett resolutionsförslag från sex länder (förutom ; , , , och ) med innebörden att rådets medlemsländer förbinder sig att ta större ansvar för de människor som flyr det . På grund av motstånd från några länder kunde resolutionen inte antas på Aten-mötet utan förslaget överlämnades till Wiengrupp för en snabb och vidare bearbetning. Även inom ESK har ett aktivt arbete bedrivits. , då satt som ordförande, har regeringen verkat för att placera frågan om migra- tionspolitiskt samarbete på ESK:s dagordning. Vid i beslutades, efter ett svenskt intiativ, att frågan om massflykt ska tas upp på dagordningen i fortsättningen. var en av intiativtagarna till den s.k. som hölls under UNHCR:s ledning och som ledde till uppföljningsmöten rörande de humanitära insatserna i f.d. . Efter ansökan om medlemskap har en dialog med EG kommit att utvecklas tillsammans med övriga kandidatländer. Detta har inneburit en närmare kontakt med det migrationspolitiska arbetet inom EG. I samband med att medlemskapsförhandlingarna inleddes inom migrationsområdet , förelades de rättsakter som inom EG gäller inom området. En analys av dessa har visat att inte kommer att ställas inför krav på mer genomgripande förändringar av den politik som fastlagts och tillämpas av vårt land. Det nordiska samarbetet i migrations- och flyktingpolitiska frågor har även under den nu aktuella perioden varit betydelsefullt, främst av två skäl. Dels är utvecklingen i vårt östra närområde ett gemensamt nordiskt intresse, dels är det faktum att tre nordiska länder parallellt söker inträde i EG ett förhållande som, trots att förhandlingarna sker helt självständigt, naturligtvis ger anled- ning till samråd. Den nordiska passfriheten är en gemensam dimension inför ett eventuellt inträde i EG. har vidare aktivt verkat för att göra biståndet till flyktingar mer effektivt. FN-organens administrativa struktur och kapacitet, främst UNHCR och FN:s program för livsmedelsbistånd, ses över i syfte att göra dem effektivare. En ökad samordning och effektivisering inom FN-systemet behövs. finansiella bidrag till de internationella flyktingprogrammen är be- tydande. är bland de fem största bidragsgivaren till UNHCR och till UNRWA. De svenska bidragen till (WFP) för flyktingar är bland de största och mest flexibla. har , bl.a. via SIDA:s katastrofmedel, gjort stora insatser till förmån för flyktingar i olika regioner, ofta i nära sam- arbete med enskilda organisationer. Vidare utgår svenskt ekonomiskt stöd till internationella organisationer som och , där många av insatserna görs till förmån för flyktingar. Dessutom utgår bidrag till flyktinginsatser som genomförs av eller i sam- arbete med svenska enskilda organisationer. En del av de svenska bidragen till flyktingprogram och för internflyktingar under fördelar sig enligt följande: (mkr) UNHCR 730 UNRWA 143 WFP 399 UNHCR och övriga FN-organs arbete i flyktingfrågor FN:s flyktingkommissarie () inrättades 1950 utifrån behovet att lösa de europeiska flyktingarnas problem efter . UNHCR:s grundläggande mandat, att ge rättsligt skydd åt personer som på grund av välgrundan fruktan för förföljelse flytt sitt hemland, finns nedlagt flyktingkonvention och tilläggsprotokoll. Genom utvecklingen efter undertecknandet av flyktingkonventionen, finns huvuddelen av världens flyktingar i tredje världen vilket gjort att inslaget av materiellt bistånd har ökat kraftigt. UNHCR:s mandat kan förlängas av generalförsamling. Verksamheten är huvudsakligen finansierad genom frivilliga bidrag från givarländerna. De fyra största är , , och . UNHCR leds av en styrelse (exekutiv kommitté) som fastlägger organisationens övergripande målsättning och behandlar flyktingkommissariens förslag till budget. Huvudkontoret ligger i och verksamheten karakteriseras bl.a. av ett nära samarbete med enskilda organisationer, såväl internationella som nationella. Världens flyktingsituation har förändrats kraftigt efter UNHCR:s grundande. De flesta flyktingrörelser sker mellan länder i tredje världen. Antalet flyktingar uppskattas till drygt 18 miljoner och minst lika många internflyktingar. En orsak till denna utveckling är det ökade antalet s.k. komplexa katastrofer. Dessutom är flera av de största flyktingproblemen fortfarande olösta (, , ). UNHCR strävar efter att finna varaktiga lösningar på flyktingproblemen och brukar ange tre möjligheter: -frivillig repatriering, -integration i första asylland, -omplacering i tredje land. UNHCR har fokuserat sina ansträngningar på att hjälpa flyktingar att åter- vända till sina hemländer och frivillig repatriering har allt tydligare kommit att framstå som den enda möjliga lösningen på flertalet av världens flykting- problem. Endast i undantagsfall och då det kan motiveras utifrån den enskildes säkerhetssituation, eller då det gäller fysiskt eller psykiskt handikappade, har omplacering till tredje land blivit aktuell. har flyk- tingar återvänt till bl.a. , , , och . Under flyktingkommissarie ledning är det tydligt att UNHCR ser på sin skyddsroll i ett bredare perspektiv och söker nya lösningar på den allt med komplicerade flyktingproblematiken. De senaste årens ökade flyktingproblem har ställt stora krav på UNHCR, vilket inneburit en dryg fördubbling av budgeten. och de nordiska länderna har varit mycket aktiva i styrelsen och medverkat till att stärka UNHCR. Katastrofinsatser och samarbete Förebyggande insatser, ökad katastrofberedskap, behovet av varaktiga lösningar och samarbete med andra organisationer är områden av särskild betydelse för UNHCR. har särskilt uppmärksammat behovet av att se till de bakomliggande orsakerna till flyktingproblematiken, bl.a. respekten för de mänskliga rättigheterna i flyktingarnas ursprungsländer. UNHCR:s förmåga att spela en mer direkt roll i svåra krigs- och katastrofsituationer har satts på prov . Detta gäller framför allt i f.d. där UNHCR är s.k. "lead-agency" inom FN-familjen och har huvudansvaret för världsorganisationens arbete. har insatsen i f.d. varit UNHCR:s utan jämförelse största åtagande, vilket har inneburit ett vidgande av mandatet till arbetsuppgifter som ligger utanför organisationens traditionella arbetsområde. I takt med att allt fler ansvarsområden läggs på UNHCR framstår behovet av samordning med andra organisationer, inom och utanför FN-familjen, som allt mer tydligt. Detta samarbete gäller såväl inom katastrofområdet som för att möta problematiken kring internflyktingar, integration av återvändande flyktingar samt för att angripa grundorsakerna till flykt. Inom FN-familjen kan nämnas (WFP) som övertagit hela ansvaret för livsmedelsbistånd till flyktingar, , () samt det inrättade (DHA). /93 initierade UNHCR en samarbetsprocess med enskilda organisationer vid namn PARINAC (Partnership in Action). De enskilda organisationernas förmåga att agera snabbt och flexibelt samt deras erfarenhet av arbete på bynivå ses som viktiga resurser för att möta den allt mer komplexa flyktingproblematiken. UNRWA för bistånd åt Palestinaflyktingar (UNRWA) kom för att bistå de palestinska flyktingar som blivit hemlösa på grund av det . skall egentligen ligga i , men administrationen är , på grund av säkerhetsläget i , lokaliserad till . UNRWA har fältkontor i sitt verksamhetsområde, vilket omfattar , , , och . UNRWA har kommit att spela en viktig roll vad gäller insatser inom ut- bildning, hälsovård och social service bland palestinska flyktingar. Till skill- nad från UNHCR har UNRWA inget direkt mandat när det gäller flyktingarnas rättsliga skydd, men utövar en viss skyddsfunktion genom sin närvaro i länderna. har nya flyktingar tillkommit, framför allt 1967 då ockuperade , och . De höga födelsetalen har därtill gjort att denna flyktinggrupp, som uppgick till en halv miljon, är mer än fem gånger så stor. är ca 2,7 miljoner palestinier registrerade hos UNRWA varav cirka en tredjedel befinner sig i flyktingläger. har det största antalet palestinska flyktingar, cirka en miljon. Övriga finns i , , på och i . Avtalet mellan och PLO skapade över en ny situation på och i som också får konsekvenser för UNRWA och dess arbete. UNRWA utgör "civil administration" inom centrala sektorer, främst utbildning och hälsovård. I ljuset av den nya utvecklingen kan denna verksamhet nu integreras i en sammanhållen palestinsk administration. IOM (), med säte i grundades . Dess verksamhet består av rådgivning till regeringar i migrationsfrågor, utbytesprogram, praktikprogram, främjande av återvandring samt transport av flyktingar och migranter. Transportverksamheten har varit särskilt omfattande och har ofta skett i samarbete med UNHCR. Medlemskapet i IOM ger möjlighet att ta aktiv del i organisationens olika verksamheter. har haft ett praktiskt inriktat samarbete med IOM avseende transport till av kvotflyktingar, m.fl. och från av återvandrare. har IOM spelat en mer aktiv roll än tidigare, främst som en följd av utvecklingen i f.d. och i . IOM har öppnat ett nytt regionkontor i för att bättre möta behoven i och . Regeringen har beslutat om avsevärda bidrag till IOM:s verksamhet. har givits till program som ytterst syftar till återvändande av särskilt stora antal studenter som sedan blivit strandsatta i Moskva-området. Samma belopp har givits till en informa- tionscentral som byggs upp i i syfte att bättre kunna överblicka orsaker till och omfattning av migrationsströmmarna inom och ut ifrån Öst- och . Inom finns en arbetsgrupp för migrationsfrågor, den s.k. Working Party on Migration. Gruppen rapporterar direkt till . har sedan starten deltagit aktivt i arbetet. Ett viktigt syfte är att analysera sambandet mellan migration och den ekonomiska utvecklingen i . Ett arbetsområde för gruppen är att studera vilka effekter de senaste årens förändrade migration har och kan förväntas få för berörda arbetsmarknader och för den sociala utvecklingen i ut- och invandringsländer. har gruppens arbete starkt påverkats av den växande insikten om behov av samordning mellan invandringsländerna för att påverka bakgrundsorsakerna till utvandring. Inom ram pågår ett viktigt arbete med att i en årlig rapport sammanställa och analysera migrationspolitik och migrationsdata från medlemsländerna, den s.k. . Rapporten har en ställning som ett av de viktigaste referensverken inom området. Arbetet sker i en grupp, som består av både forskare och representanter för ländernas regeringar. I gruppen ingår även några länder utanför OECD-kretsen, nämligen, , , , och . arrangerade en stor internationell migrationskonferens i under rubriken . Konferensen behandlade i huvudsak två temata. I det första diskuterades orsakerna bakom ökande migration riktad mot . Här såg man främst de ökande demografiska och ekonomiska skillnaderna mellan och dess grannar i syd, samt förändringarna i , som dominerande orsaker. Det andra temat handlade om internationellt samarbete och vilken handels-, bistånds- och utvecklingspolitik som bör föras för att skapa nya arbetstillfällen i emigrationsländerna och därmed underlätta för fler personer att stanna i sina hemländer. ESK har varit ordförande i , den europeiska samarbets- och säkerhetskonferensen. ESK har hållit ett seminarium om migrationsfrågor och ett annat om tolerans. Den ser ESK som ett genom sin breda medlemsbas värdefullt forum för behandling av migrationsfrågor. Dessutom är det en värdefull mekanism för att utöva kollektivt politiskt tryck på medlemsregeringarna att fredligt lösa etniska och andra konflikter. ; Öst/() arbetar huvudsakligen med frågor rörande flyktingars och invandrares integration i invandringsländerna. I de flesta länder i upplever flyktingar och invandrare svårig- heter i sin integration. Över hela finns vidare uttryck för ökad rasism och främlingsfientlighet. I denna situation är det allt viktigare att länderna i ökad utsträckning tar del av varandras erfarenheter på dessa områden. CDMG:s arbete är inriktat på ett sådant utbyte. I ett antal konferenser har CDMG studerat och ana- lyserat bl.a. hur man i projekt och andra aktiviteter i medlemsländerna har be- handlat frågor rörande etniska relationer i polisutbildningen, invandrare på arbetsmarknaden, rasism och främlingsfientlighet samt arbetsgivares och fackföreningars roll för att motverka etnisk diskriminering på arbetsmarknaden. Bland CDMG:s övriga arbete kan nämnas jämförande projekt om åter- vandringsfrågor och om "short-term migration". arrangerade CDMG den femte europeiska migrationsmi- nisterkonferensen. Ett stort antal ministrar diskuterade bl.a. "Ways of moderating migration flows" och "Racism, xenophobia and intolerance". På svenskt initiativ diskuterades också ett förslag till delat ansvar bland länder för en ökad beredskap för att kunna klara ytterligare utmaningar som en följd av händelseutvecklingen i f.d. .