prop · GH03177 · 1994-01-01 00:00:00 — Det är därför detta arbete och inte varje enskild del i verksamheten som skall bedömas och det är resultatet av dessa bedömningar som skall utgöra grunden för kvalitetsdelen i resurstilldelningen. Beredningens förslag innebär att bedömningarna bör omfatta hela lärosäten för att utveckla hela verksamheten och för att resurstilldelningssystemet skall ge incitament för att arbeta med helheten. Ett sådant synsätt bidrar till att eller högskolan på ett mer effektivt sätt kan utveckla sina starka sidor och ge stöd åt de viktiga delar som behöver förbättras. Det gör det också möjligt för varje lärosäte att göra jämförelser över tiden, snarare än att enskilda delar av verksamheten jämförs med liknande delar vid andra lärosäten. Även om regeringen hyser förståelse för de svårigheter som finns vid de större universiteten att fastställa ett gemensamt program för kvalitetsutveckling talar de skäl som beredningen redovisat för att detta bör göras. Det är inte minst viktigt att härmed markera ledningens ansvar för helheten och att vissa frågor måste spegla en gemensam grundsyn. I andra avseenden är det naturligtvis både möjligt och lämpligt att programmet speglar de ingående verksamheternas skiftande karaktär och förutsättningar. Beredningen föreslog att bedömningen skulle ta hänsyn dels till fastställda planer för utveckling, dels till uppnådda resultat i förhållande till uppsatta mål och slutligen till varje lärosätes särskilda förutsättningar. Mot detta har inga egentliga invändningar rests, förutom och några högskolors synpunkter att kvalitetsbeloppet borde delas upp i två delar som kopplas till bedömning dels av planen (), dels av genomförandet (). anser dock att tyngdpunkten i bedömningarna borde avse genomförandet och inte de "luftiga" planerna. Regeringen delar beredningens uppfattning att såväl planen som bedömningen av denna och genomförandet skall avse hela grundutbildningen vid respektive lärosäte. Regeringen har ingen invändning mot de olika moment i bedömningsprocessen som beskriver men anser, med hänvisning till diskussionen ovan om tidpunkten för utbetalning av kvalitetsbeloppet, att detta bör ske i ett sammanhang och grundas på en samlad bedömning av såväl program som dess genomförande. Regeringen konstaterar att det förefaller sannolikt att den samlade bedömningen kommer att innefatta dels en bedömning av ett nytt, reviderat program, dels en bedömning av genomförandet av det tidigare programmet. Regeringen delar också beredningens uppfattning att statsmakterna inte i detalj skall föreskriva hur skall genomföra bedömningarna. I enlighet med grundtanken för ämbetets verksamhet skall bedömningarna göras av expertgrupper. I detta fall bör experterna vara väl förtrogna med kvalitetsutveckling inom högskoleutbildning. Det bör återigen understrykas att uppgiften är att bedöma varje lärosätes arbete med kvalitetsutveckling och inte kvaliteten i grundutbildningen i sig. Det bör vidare understrykas att arbete med granskningen av programmen för kvalitetsutveckling och deras genomförande måste utformas utifrån principen att ansvaret för det enskilda lärosätets kvalitetetsutveckling till alla delar åvilar lärosätet och dess ledning. Det är därför viktigt att ämbetet i förväg klargör för lärosätena hur bedömningarna kommer att genomföras. En bedömning föreslås göras av varje lärosätes kvalitetsutveckling en gång per treårsperiod. Denna skall resultera i att avger ett skriftligt utlåtande om respektive universitet och högskola utifrån dess program för kvalitetsutveckling och de uppnådda resultaten. En ny bedömning sker normalt , om inte anser att det finns anledning till att göra bedömningen tidigare. Vid varje bedömningstillfälle lämnas således ett utlåtande om varje lärosätes aktuella nivå beträffande genomförandet av dess program för kvalitetsutveckling, liksom vad som ytterligare bör förbättras. På så vis stöds universiteten och högskolorna i sina ambitioner att kontinuerligt öka kvaliteten i verksamheten. Därmed blir det också naturligt att nivån för vad som bedöms vara acceptabla program successivt höjs. För att tillse att alla universitet och högskolor hinner få en bedömning av sin kvalitetsutveckling innan kvalitetsbeloppet skall införas föreslår regeringen att inleder arbetet med att granska programmen . /96 kommer - under förutsättning av riksdagsbeslut om övergång till kalenderår som budgetår - att omfatta 18 månader och således pågå t.o.m. december månad 1996. Det bör vara möjligt för expertgrupper att göra en första bedömning av genomförandet av samtliga lärosätens program , dvs. Den ovan skisserade tidplanen innebär att kvalitetsbeloppet skall ingå i resurstilldelningssystemet fr.o.m. nästa treårsperiod, dvs. Det nu föreslagna systemet bör utvärderas efter , dvs. med början under . Sammanfattningen av bedömningen och beräkningen av kvalitetsbeloppen Beredningen föreslog att efter avslutad bedömning av respektive lärosätes kvalitetsutveckling skulle avge ett utlåtande, som skulle avslutas med fem sammanfattande omdömen. De två högsta omdömena berättigade till hela kvalitetsbeloppet, medan de övriga tre motsvarade 60, av beloppet. Beträffande utformningen av bedömningsskalan och tillämpningen av denna har flera remissinstanser, särskilt uppmanade härtill, framfört synpunkter. De flesta av dem som är kritiska argumenterar för att bedömningsskalan bör vara två- eller tregradig. Enligt regeringens uppfattning skall de lärosäten som aktivt arbetar med sin kvalitetsutveckling antingen erhålla hela eller halva kvalitetsbeloppet. Endast det lärosäte som uppenbart nonchalerar arbetet med kvalitetsutveckling, t.ex. genom att inte ens utarbeta ett acceptabelt program, bör helt gå miste om kvalitetsbeloppet nästa treårsperiod. Det skriftliga utlåtandet från skall sammanfattas på ett sådant sätt att det klart framgår för varje lärosäte om det är berättigat till helt, halvt eller inget kvalitetsbelopp. Användningen av de resurser som ej fördelas som kvalitetsbelopp Regeringens föreslagna modell för beräkning av kvalitetsbeloppen innebär att Resursberedningens förslag med inbetalning av icke tillgodogjorda kvalitetsbelopp till inte blir aktuellt. De resurser, som på grund av bedömningar inte kunnat rekvireras av lärosätena kvarstår på det av Kammarkollegiet disponerade anslaget. Denna reservation innebär att anslaget inte behöver tillföras så mycket medel vid senare budgetarbete. De resurser som då inte behöver tas i anspråk för detta ändamål bör regeringen lämna förslag om till inför varje budgetår. Det förefaller naturligt att en del av dessa resurser avsätts till för fördelning till angelägna utvecklings- och stödprojekt vid lärosätena med anknytning till kvalitetsutveckling. De ökade kostnader som bedömningsarbetet kommer att medföra för - enligt beredningens bedömning - avser regeringen att återkomma till i samband med budgetproposition. Avslutningsvis vill regeringen framhålla att förslaget till utformning av kvalitetsdelen i princip kan tillämpas för all grundutbildning, oberoende av huvudmannaskap, dvs. för stiftelsehögskolor och fristående högskolor. En förutsättning är dock att dessa högskolor utarbetar program för kvalitetsutveckling, och att dessa bedöms av på det sätt som här beskrivits. Nya principer för tilldelning av resurser till konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningar Vid utarbetande av propositionen1992/93:169 Högre utbildning för ökad kompetens presenterade regeringen förslag till ersättningsnivåer för olika utbildningsområden inom grundläggande högskoleutbildning. Ersättningsbeloppen grundades på de förslag som hade presenterat i betänkandet (SOU 1992:44) Resurser för högskolans grundutbildning. Betänkandet omfattade emellertid inte de konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningarna. Regeringen föreslog därför att resurser till dessa utbildningar, liksom till lärarutbildningar i ett konstnärligt eller idrottsligt ämne, i princip skulle tilldelas respektive universitet och högskola i samma omfattning som . Resurserna skulle tilldelas i form av en hundraprocentig s.k. studentpeng, dvs. i förhållande till antalet registrerade studenter på kurser. För var och en av de berörda universiteten och högskolorna beräknades en specifik studentpeng med utgångspunkt i antalet tillhandahållna årsstudieplatser enligt de planeringsramar som gällde för /93. Liksom för övriga delar av grundläggande högskoleutbildning förutsattes att antalet helårsstudenter i princip skulle vara detsamma som det tidigare angivna antalet tillhandahållna årsstudieplatser. Det faktum att hälften av studenterna inom de konstnärliga och idrottsliga utbildningarna studerar vid små och starkt specialiserade högskolor bidrog till den särlösning som tillämpas fr.o.m. . Erfarenheterna av den valda modellen för resurstilldelning har dock visat på i huvudsak två problem, nämligen att olika ersättningsbelopp tillämpas för samma utbildning vid olika universitet och högskolor och att den hundraprocentiga studentpengen medför att de små högskolorna blir extra känsliga för studenters avhopp och studieuppehåll och inte lika lätt kan kompensera sig härför genom överintag eller genom höjd prestationsgrad. Inom har därför en utredare gjort en översyn av principerna för beräkning av resurser till de konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningarna. Syftet var att så långt möjligt införa samma principer för resurstilldelning för dessa utbildningar som för övrig grundutbildning. Översynen (PM Nytt resurstilldelningssystem för konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningar, dnr U 93/3191/UH) har remitterats till berörda universitet och högskolor, , Verket för högskoleservice (VHS), (), arbetstagarnas huvudorganisationer och (). budgetproposition (prop. 1993/94:100 bil. 9) redovisades förslag om enhetliga och integrerade lokalkostnader för grundläggande högskoleutbildning. Förslaget innebär att en s.k. hyrespeng läggs till nu gällande ersättningar för helårsstudenter i form av studentpeng. Även i detta fall undantogs de konstnärliga och idrottsliga utbildningarna i avvaktan på den ovan nämnda översynen. Förslag till nya princper Regeringens förslag: De nya principerna för resurstilldelning till grundläggande högskoleutbildning skall fr.o.m. tillämpas även för konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningar. Det innebär att också enhetliga ersättningsbelopp för antalet registrerade studenter och deras prestationer införs för samtliga berörda universitet och högskolor. På grund av de stora skillnader i resurstilldelning per helårsstudent som gäller för olika konstnärliga utbildningar vid specialhögskolorna - men också vid universiteten och de övriga högskolorna - bör ersättningsbeloppen differentieras mellan olika konstnärliga utbildningsområden. Till de konstnärliga och idrottsliga områdena räknas, liksom , även utbildning av ettämneslärare i ämnena musik och bild respektive idrott. Regeringen föreslår att även motsvarande kurser i musik, bild och idrott inom s.k. tvåämneslärarutbildning hänförs till de konstnärliga och idrottsliga utbildningsområdena. Det tidigare presenterade förslaget om utformning av kvalitetsdelen i resurstilldelningssystemet gäller givetvis även de här aktuella utbildningarna. En förutsättning för en enhetlig ersättning per student (studentpeng) som inkluderar ersättning för lokaler är att nuvarande stora skillnader i lokalstandard minskar inom det konstnärliga området. Därför förutsätter förslaget ett resurstillskott som möjliggör en förbättrad lokalstandard vid de universitet och högskolor som har bristfälliga lokaler. Behovet av sådana upprustningar har i många fall redan aktualiserats. Regeringen avser att ta i anspråk medel som har reserverats för lokalförbättringar. Utbildning inom design och formgivning är väsentlig för utveckling och marknadsföring av svenska produkter. utgår en låg ersättning för denna utbildning jämfört med andra utbildningar inom det konstnärliga området. Därför anser regeringen det rimligt att inom ramen för ett system för enhetlig ersättning föreslå en höjd ersättning för design och formgivning. De förordade resurstillskotten innebär att inte något lärosäte förlorar på tillämpningen av de nya enhetliga resurstilldelningsprinciperna, medan några efterhand kommer att kunna få vissa förstärkningar. Utredarens förslag: Inom ramen för nuvarande resurser har utredaren studerat de tekniska förutsättningarna för att tillämpa principerna för det nya resurstilldelningssystemet även för de konstnärliga och idrottsliga utbildningarna. Syftet har således inte varit att förutsättningslöst pröva resursbehoven för de konstnärliga och idrottsliga utbildningarna. Utredarens förslag kan sammanfattas i följande punkter: - Ett enhetligt system för ersättning bör införas inom de konstnärliga och idrottsliga utbildningarna, vilket innebär att samma per capitaersättning ges för samma utbildningar oberoende av vid vilket universitet eller vid vilken högskola utbildningen ges. - Beroende på hittillsvarande stora kostnadsskillnader mellan olika slag av konstnärlig och idrottslig utbildning måste ersättningen därvid differentieras på förslagsvis sex olika ersättningsnivåer. - För att uppnå de önskade enhetliga ersättningarna synes det lämpligt att samordna övergången till det nya systemet med övergången till ett system som innefattar ersättning för lokaler. Vidare måste ett sådant system bygga på att likvärdig lokalstandard vid olika universitet och högskolor skall kunna uppnås . - Övergången till den nya ersättningsmodellen föreslås ske fr.o.m. /96. - Ersättningsnivån för de ämnesspecifika momenten i bild- och musiklärarutbildningarna föreslås utgå med av den ersättning som utgår för utbildning inom design respektive musik. Samma ersättning bör även gälla utbildning av s.k. tvåämneslärare med ämnena bild och musik. - Ersättning för såväl helårsstudenter som helårsprestationer bör kunna införas även för de konstnärliga och idrottsliga utbildningarna. Remissinstanserna: I de remissyttranden som inkommit över promemorian Nytt resurstilldelningssystem för konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningar framförs inga invändningar mot principen att tillämpa enhetliga ersättningar för likartade utbildningar. Omkring hälften av instanserna tillstyrker utredarens uppdelning av konstnärliga utbildningar på olika utbildningsområden. Invändningarna gäller främst detaljer i gränsdragningen. Flera remissinstanser anser att även slöjdlärarutbildningen bör räknas som konstnärlig utbildning. Vad gäller ersättning för lokalkostnader framför ett flertal instanser farhågor för den reduktion av ersättningen som ett bortfall av studenter innebär. Omkring hälften av de remissinstanser som yttrat sig i frågan har inget att invända mot att en prestationsersättning införs. Många av remissinstanserna är missnöjda med att utredningen endast avsett en teknisk prövning att införa det nya ressurstilldelningssystemet. De anser att utredaren förutsättningslöst borde ha prövat resursbehoven inom det konstnärliga området. Flera instanser anser också att många ersättningsnivåer försvårar en flexibel användning av tilldelade resurser. Remissinstansernas huvudsakliga synpunkter framgår av den remisssammanställning som bifogas denna proposition som bilaga 3. Skälen för regeringens förslag: Ett nytt resurstilldelningssystem för grundläggande högskoleutbildning infördes . Flera av de grundläggande principerna i systemet kunde då inte tillämpas på de konstnärliga och idrottsliga högskoleutbildningarna. En sammanfattande beskrivning av systemet inklusive förslag till förändringar har tidigare givits i avsnitt 5.5. i det här avsnittet har regeringens förslag till utformning av kvalitetsdelen beskrivits närmare. Detta förslag avser givetvis också de nu aktuella utbildningarna. Enhetliga principer för resurstilldelning Det är av både principiella och praktiska skäl angeläget att fullfölja införandet av ett enhetligt resurstilldelningssystem för all grundutbildning. Särbehandling av de konstnärliga och idrottsliga områdena innebär inskränkningar i lärosätenas möjligheterna att anpassa utbildningsutbudet till samhällets och studenternas efterfrågan. Det är vidare rimligt att även de högskolor som huvudsakligen har sin verksamhet inom de konstnärliga och idrottsliga utbildningsområdena ges samma ansvar och möjligheter som övriga universitet och högskolor att flexibelt kunna utnyttja tilldelade resurser. Uppdelningen på olika utbildningsområden Utredaren har utifrån de examina som finns angivna i högskoleförordningen (1993:100 bil. 3, senast ändr. 1994:37) föreslagit att konstnärlig och idrottslig utbildning i detta sammanhang uppdelas på följande åtta utbildningsområden: Musik Scenisk utbildning (exkl. operaartister) Konst Design och formgivning samt utbildning av bildlärare , dramaturgi, regi och medier uppfattningar finns om gränsdragningen mellan konst, konsthantverk, formgivning och design. Konsthantverk har både anknytning till fritt skapande konst och till industriell formgivning. Konsthantverksutbildningarna har stor betydelse för förnyelse av formspråket för möbler, glas, porslin, textil etc. Med tanke på den satsning på design och formgivning som regeringen nu föreslår är det naturligt att sammanföra konsthantverk med design och formgivning. Det stora antalet områden med olika ersättningsnivåer motiverades av utredaren med de stora skillnader i utbildningskostnader per student som för närvande föreligger. En sammanslagning till ett fåtal områden och införande av enhetlig ersättning per student och område skulle få drastiska konsekvenser för resurstilldelningen till flera av de små konstnärliga högskolorna i . Prestationsersättning Grundläggande högskoleutbildning är normalt indelad i kurser som avslutas med prov och betygssättning. De konstnärliga utbildningarna är i varierande grad indelade på likartat sätt. Till största delen är de konstnärliga utbildningarna tidsmässigt väl strukturerade och har obligatorisk närvaro. Det är därför i de flesta fall möjligt att likställa olika moment och projekt i de konstnärliga utbildningarna med kurser i den övriga högskoleutbildningen samt att likställa fullgjorda moment och projekt med godkänd kurs. Utredaren har därför föreslagit att systemet med ersättning för helårsstudenter och helårsprestationer införs även för konstnärliga och idrottsliga utbildningar. Hälften av remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller har inte haft några invändningar. Andra har ansett ett sådant system byråkratiskt krångligt eller praktiskt obehövligt, men några avgörande invändningar har inte framförts. De konstnärliga och idrottsliga utbildningarna bör därför i detta avseende likställas med all annan grundläggande högskoleutbildning. Integrerade lokalkostnader Regeringens förslag budgetproposition innebär att en s.k. hyrespeng per helårsstudent och utbildningsområde läggs till den nu gällande ersättningen för helårsstudenter, dvs. studentpengen (prop. 1993/94:100 bil. 9 s. 93). De konstnärliga högskoleutbildningarna bedrivs i lokaler av varierande standard. Vid flera universitet och högskolor bedrivs utbildningen i nya och specialanpassade lokaler, medan andra har mindre ändamålsenliga lokaler. De flesta konstnärliga högskolorna i har äldre lokaler som behöver förnyas eller rustas upp. Införandet av principen enhetlig studentpeng inklusive hyrespeng för samma utbildning i hela landet innebär att samtliga berörda universitet och högskolor ges ekonomiska förutsättningar att skaffa sig en rimlig lokalstandard. Genom det nya resurstilldelningssystemet fördelas detta medelstillskott så att förutsättningar skapas för att höja lokalstandarden där brister har påtalats. ges möjlighet till en motiverad utökning av lokalerna. Regeringen avser att för detta ändamål ta i anspråk medel som har reserverats för lokalförbättringar (prop. 1992/93:169 s. 242, bet. 1992/93:UbU22, rskr. 1992/93:390). Beloppet motsvarar de ökade hyreskostnader som skulle ha blivit aktuella om olika motiverade lokalförbättringar för de konstnärliga utbildningarnas del hade genomförts inom ramen för det tillämpade resurstilldelningssystemet. Den budgetproposition föreslagna integreringen av ersättningen för lokalhyror i studentpengen innebär för vissa högskolor initialt en påtaglig ökning av hyresmedlen jämfört med nuvarande lokalkostnadsanslag. Dessa högskolor föreslås inte få tillgång till hela beloppet före nästa treåriga anslagsperiod. På motsvarande sätt föreslås de universitet och högskolor, som får en påtaglig ökning av hyresmedel genom införandet av det nya resurstilldelningssystemet även för de konstnärliga utbildningarna, inte få tillgång till hela beloppet innan en förbättrad lokalstandard uppnåtts. De medel som härigenom inte tas i anspråk kan om så erfordras användas för att finansiera de merkostnader för utrustning och inredning som kan drabba högskolorna vid en eventuell flyttning till nya lokaler. De konstnärliga och idrottsliga utbildningsområdena /96 bör också omfattas av övergångsregeln för beräkning av hyresmedel för de lärosäten som inte kan utnyttja hela sitt takbelopp (prop. 1993/94:100 bil. 9 s. 95). Som också redovisats budgetproposition (bil. 9 s. 96-97) kommer nya villkor att gälla fr.o.m. för huvuddelen av hyresavtalen för lokaler som disponeras av universitet och högskolor. Detta gäller även för de lokaler som disponeras för verksamheter inom de konstnärliga och idrottsliga utbildningsområdena. Studentpengens (inklusive hyrespengen) respektive prestationsersättningens storlek är därför viktiga planeringsförutsättningar när hyresavtalen skall omförhandlas inför nästa treårsperiod. I samband med beräkningen av ersättningsnivåer bör tillföras för ersättning till dansare som är en förutsättning för koreografutbildningen. Sådana dansare har tidigare betalats med medel från . I översynen kunde konstateras att design, formgivning och konsthantverk, framför allt som den bedrivs i , har en lägre resursnivå än övriga konstnärliga utbildningar. De mest praktiskt inriktade konstnärliga utbildningarna har kommit i skymundan för andra mera uppmärksammade konstformer. Om skillnader i lokalstandard inom olika konstnärliga utbildningsområden utjämnas skulle ersättningsnivån bli per student inom Design och formgivning (inklusive konsthantverk och bildlärarutbildning) jämfört med per student inom Konstområdet (som hundraprocentig studentpeng). Formgivningen av varor och andra föremål i vår dagliga omgivning har stor betydelse både för goda funktionella egenskaper och estetiska kvaliteter. En god formgivning är också en viktig grund för svenska varors konkurrenskraft både på hemmamarknaden och vid export. Det finns en gammal svensk tradition inom detta område, med gott internationellt anseende, som det är viktigt att vidareutveckla. Utbildningssatsningen på ökad kompetens för att stärka svensk ekonomi bör därför även innefatta en satsning på utbildning inom området Design och konsthantverk i form av en högre ersättningsnivå. Regeringen föreslår att ersättningsnivån för området Design och formgivning höjs till per student. Belopp för studentpeng och ersättning för helårsprestation Följande ersättningsnivåer föreslås för de åtta olika utbildningsområdena (prisläge: budgetproposition): Utbildnings- Studentpeng Ersättning för område (inkl. hyrespeng)en helårsprestation Idrott 74 915 37 050 129 701 77 445 Konst 144 824 68 981 Musik 88 002 59 937 Design 93 730 76 411 Teater 204 Opera 210 316 135 133 Regi/medier 262 697 178 582 Vid beräkningen av de olika beloppen har förutsatts dels 90 procents fullföljande av utbildningarna, dels mindre ökningar och minskningar av antal helårsstudenter i förhållande till vad som angivits budgetproposition. Tekniska justeringar kommer senare att göras av anslags- och per capitabeloppen för att anpassa dessa till vad regeringen anfört i budgetpropositionen (prop. 1993/94:100 bil. 9 s. 102) beträffande kapitalförsörjningen för universitet och högskolor.