prop · GH03200 · 1994-01-01 00:00:00 — I utan hinder av anförda den del beslutet avser besvär. I vad beslutet förfluten tid gäller detta avser förfluten tid dock endast såvitt fråga är skall vad nu sagts dock om överklagande av den gälla endast såvitt frågasom vid beslutet upphört är om besvär av den som eller sedermera upphör vid beslutet upphört att vara hyresvärd eller eller sedermera upphör hyresgäst beträffande att vara hyresvärd eller lägenheten. hyresgäst beträffande lägenheten. Vardera parten skall Vardera parten skall svara för sin svara för sin rätte- rättegångskostnad i Bo- gångskostnad i hovrätten i stadsdomstolen i den mån den mån annat ej följer av annat ej följer av 18 18 kap. 6 § rätte- kap. 6 § rättegångsbalken.gångsbalken. Denna lag träder i kraft . 2.7 Förslag till lag om upphävande av lagen (1974:1082) om bostadsdomstol Härigenom föreskrivs att lagen (1974:1082) om bostadsdomstol skall upphöra att gälla vid utgången av . Mål som inte avgjorts av Bostadsdomstolen före upphävandet skall överlämnas till för prövning. 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyres- fastighet m.m. Härigenom föreskrivs att 25 och 26 §§ lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfas- tighet m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 25 §[1] beslut beslut enligt denna lag får enligt denna lag får överklagas hos Bostads- överklagas hos hov- domstolen genom besvär rätt från från den den dag beslutet med- dag beslutet delades. Besvärshand- skall ges in till hyres- lingen skall ges in nämnden. 26 §[2] I ärende om I ärende om förvärvstillstånd och om förvärvstillstånd och om tillstånd till förköp en-tillstånd till förköp en- ligt denna lag skall ligt denna lag skall vardera parten svara för vardera parten svara för sin rättegångskostnad i sin rättegångskostnad i Bostadsdomstolen, i den hovrätten, i den mån ej mån ej annat följer av annat följer av 18 kap. 18 kap. 6 § rätte- 6 § . I övrigt gäller allmänna bestämmel- ser om rättegångskostnad i Bostadsdomstolen. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1986:1173. [2]Senaste lydelse 1979:307. 2.9 Förslag till lag om ändring i bostadsförvaltningslagen (1977:792) Härigenom föreskrivs att 34 § bostadsförvaltningslagen (1977:792) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 34 §[1] beslut beslut enligt denna lag får enligt denna lag får överklagas hos Bostads- överklagas hos hov- domstolen genom besvär rätt från från den den dag beslutet med- dag beslutet delades. Besvärshand- skall ges in till hyres- lingen skall ges in nämnden. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1986:1175. 2.10 Förslag till lag om ändring i hyresförhandlingslagen (1978:304) Härigenom föreskrivs att 31 och 32 §§ hyresförhandlingslagen (1978:304) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 31 §[1] beslut beslut enligt denna lag får enligt denna lag får överklagas hos Bostads- överklagas hos hov- domstolen genom besvär rätt från från den den dag beslutet med- dag beslutet delades. skall ges in till hyres- nämnden. Besvärshandlingen skall ges in till hyresnämnden. 32 § I tvist som avses i 22 I tvist som avses i 22 eller 24 § skall vardera eller 24 § skall vardera parten svara för sin parten svara för sin rättegångskostnad i Bo- rättegångskostnad i hov- stadsdomstolen, i den rätten, i den mån ej annat mån ej annat följer av 18följer av 18 kap. 6 § kap. 6 § rättegångsbalken.rättegångsbalken. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1986:1178. 2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighets- förvärv för ombildning till bostadsrätt Härigenom föreskrivs att 15 och 16 §§ lagen (1982:352) om rätt till fastig- hetsförvärv för ombildning till bostadsrätt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 §[1] beslut beslut enligt denna lag får enligt denna lag får överklagas hos Bostads- överklagas hos hov- domstolen genom besvär rätt från från den den dag beslutet medde- dag beslutet lades. Besvärshand- skall ges in till hyres- lingen ges in till nämnden. 16 § I ärenden enligt denna I ärenden enligt denna lag skall vardera lag skall vardera parten parten svara för sina svara för sina rättegångs- rättegångskostnader i Bo-kostnader i hovrätten, i stadsdomstolen, i den den mån annat inte följer mån annat inte följer av av 18 kap. 6 § rättegångs- 18 kap. 6 § balken. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1]Senaste lydelse 1986:1187. 2.12 Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) Härigenom föreskrivs att 11 kap. 3 och 4 §§ bostadsrättslagen (1991:614) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 kap. 3 § Beslut av hyresnämnden Beslut av hyresnämnden i i frågor angående inträdefrågor angående inträde i i föreningen enligt 2 föreningen enligt 2 kap. kap. 10 §, skyldighet 10 §, skyldighet att upp- att upplåta bostadsrätt låta bostadsrätt enligt 4 enligt 4 kap. 6 §, fast- kap. 6 §, fastställande av ställande av hyresvillkor enligt hyresvillkor enligt 4 4 kap. 9 §, godkännande av kap. 9 §, godkännande av stämmobeslut enligt 9 stämmobeslut enligt 9 kap. 16 § första stycket 1 kap. 16 § första stycket eller 2 eller utdömande 1 eller 2 eller utdöm- av vite enligt 11 kap. ande av vite enligt 11 2 § får överklagas hos kap. 2 § får överklagas hovrätt hos Bostadsdomstolen från den dag beslutet från den meddelas. Överklagandet dag beslutet meddelas. skall ges in till hyres- Skrivelsen med över- nämnden. klagandet skall ges in till hyresnämnden. Beslut av hyresnämnden i frågor enligt 7 kap. 11 § får inte överklagas. 4 § I en tvist som avser I en tvist som avser fastställande av fastställande av hyresvillkor enligt hyresvillkor enligt 4 kap. 9 § skall vardera 4 kap. 9 § skall vardera parten svara för sin parten svara för sin rättegångskostnad i rättegångskostnad i Bostadsdomstolen, om hovrätten, om inte något inte något annat anges i annat anges i 18 kap. 6 § 18 kap. 6 § . Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning tillkallades en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över domstolarnas uppgifter, arbetssätt och organisation (dir. 1989:56). Kommittén antog namnet (Ju 1989:06). I den del av direktiven som avsåg en översyn av domstolarnas organisation nämndes bl.a. frågan om en samordning av kanslierna mellan hyresnämnderna och tingsrätterna på de orter där nämnderna fanns. I senare utfärdade tilläggsdirektiv till (dir. 1991:94) beslutade regeringen att återkalla utredningens uppdrag vad avsåg de organisatoriska delarna. Dessa frågor kom istället att beredas inom . Sålunda utarbetades departementspromemorian Domstolsväsendet - Organisation och administration (Ds 1992:38). Promemorian behandlade bland andra frågor också frågan om specialdomstolarnas framtid. Där beskrevs relativt ingående de överväganden av mer principiell art som måste göras inför ett ställningstagande till om specialdomstolarna bör avskaffas eller inte och redo- visades de särskilda problemställningar som i detta avseende finns för varje enskild sådan domstol. Detta ledde fram till slutsatsen att så många frågor skulle kräva särskilda överväganden och utredningar att frågan om att avskaffa specialdomstolarna och inordna hyres- och arrendenämndernas verksamhet med domstolsväsendet i övrigt skulle komma att övervägas i särskild ordning inom . Till följd av detta utarbetades och promemorian Specialdomstolarna (Ds 1993:34). I promemorians inledande avsnitt behandlas frågan om specialdomstolarna från principiella utgångspunkter. Därefter behandlas varje specialdomstol för sig och slutligen även arrende- och hyresnämnderna. I promemorian föreslås beträffande Bostadsdomstolen att den skall upphöra och att dess funktioner i ett inledande skede skall övertas av . Beträffande arrende- och hyresnämnderna föreslås att dessa, likaså under ett inledande skede, skall samordnas i administrativt hänseende med de tingsrätter som ligger på den ort där respektive nämnd finns. Vad gäller specialdomstolarna i övrigt föreslår promemorian att Patentbesvärsrätten skall avskaffas och att samma sak bör ske med samt att Arbetsdomstolens uppgifter bör kunna förändras. Beträffande de två sista domstolarna lägger promemorian inte fram något konkret förslag. En sammanfatt- ning av promemorians överväganden och förslag finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag i den del de avser Bostadsdomstolen finns i bilaga 2. Promemorieförslagen har remissbehandlats. En sammanställning över vilka remissinstanser som har yttrat sig över förslagen finns i bilaga 3. En sammanställning över remissvaren finns i promemorian Ds 1994:17. Som en första etapp i genomförandet av promemorieförslagen tas i denna proposition upp vissa allmänna frågor om specialdomstolarna och principerna för var den rättskipning som sker i arrende- och hyresnämnder skall äga rum . Vidare behandlas frågan om Bostadsdomstolen skall avskaffas som fristående domstol och om dess uppgifter, i ett inledande skede, skall övertas av . Frågan om Patentbesvärsrätten avser regeringen att återkomma till i samband med det fortsatta reformarbetet med avseende på de allmänna förvaltningsdomstolarna. Eftersom promemorian inte lägger fram några konkreta förslag beträffande och Arbetsdomstolen kan dessa inte behandlas i detta sammanhang. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet föreslår att det i den nya lagen om rättegången i vissa hyresmål i skall tas in en bestämmelse om s.k. tilltrosbevisning som motsvarar 23 § andra stycket lagen (1974:1082) om bostadsdomstol. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Lagrådets synpunkter i övrigt behandlas i avsnitt 7. 4.1 Nuvarande ordning i huvuddrag Domstolsväsendet är uppbyggt huvudsakligen kring två parallella domstols- organisationer. Den ena, de allmänna domstolarna, utgörs av tingsrätterna som första instans, hovrätterna som andra instans och som sista instans. Den andra domstolsorganisationen, de allmänna förvaltningsdomstolarna, består av länsrätterna som första instans, kammarrätterna som andra och Regeringsrätten som slutinstans. De allmänna domstolarna har generell behörighet att handlägga alla mål och ärenden som inte uttryckligen är undantagna från deras kompetensområde. De allmänna förvaltningsdomstolarna prövar endast de mål och ärenden som i varje enskilt fall finns föreskrivet i lag eller annan för- fattning. De allra flesta förvaltningsbeslut som skall överprövas av domstol skall enligt skilda föreskrifter prövas av en allmän förvaltningsdomstol. Härigenom kan sägas att dessa i praktiken fått en i det närmaste generell kompetens att överpröva beslut av förvaltningskaraktär. Den dömande verksamheten i såväl de allmänna domstolarna som de allmänna förvaltningsdomstolarna utövas normalt enbart av lagfarna domare eller lagfarna domare och nämndemän. Härutöver förekommer inom domstolsväsendet ett antal fristående s.k. special- domstolar vardera med ett kompetensområde som är begränsat till ett visst sakområde eller några speciella frågor. Till specialdomstolarna räknas Försäkringsöverdomstolen, Arbetsdomstolen, , Patentbesvärsrätten och Bostadsdomstolen. Vid sidan av domstolsväsendet finns ett antal nämnder som prövar olika slag av tvister, som exempel kan nämnas hyres- och arrendenämnderna och . Som ytterligare exempel på nämnder med domstolsliknande uppgifter kan nämnas övervakningsnämnderna. Ett stort antal konsumenttvister prövas av , som dock inte kan fatta för parterna bindande be- slut. har som främsta uppgift att pröva frågor om tillstånd till miljöfarlig verksamhet. prövar om hälso- och sjukvårdspersonal begått fel i yrkesutövningen. har det svenska systemet med domstolsliknande nämnder och överprövning av förvaltningsbeslut i förvaltningsmyndigheter i stället för i domstolar ifrågasatts, bl.a. mot bakgrund av de krav som ställs i till skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna (). Mot denna bakgrund avskaffades utskrivnings- nämnderna och , varvid deras uppgifter övertogs av de allmänna förvaltningsdomstolarna. har föreslagit att övervakningsnämnderna skall avskaffas. I fortsättningen behandlas inte de olika nämnderna och deras framtid närmare med undantag för hyres- och arrendenämnderna eftersom dessa nämnder hör nära samman med Bostadsdomstolen. 4.2 Olika typer av specialisering inom domstolsväsendet Som nämnts är huvuddelen av rättskipningen fördelad mellan de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Även om dessa domstolsorganisationer bygger på principen att domstolarna skall ha en allmän och bred kompetens finns det inom respektive organisation olika typer av specialisering i form av koncentration av mål till vissa domstolar, avdelningar eller rotlar. Specialisering kan uppnås även genom att domstolarna vid hand- läggningen av vissa mål skall ha en särskild sammansättning eller att särskilda domstolar knyts till de allmänna domstolarna. Den mest uttalade formen av spe- cialisering är sådana domstolar som är helt fristående från de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Vissa äldre sådana specialorgan är avskaffade. I stället har nya tillkommit. inrättades två nya fristående specialdomstolar, nämligen Bostadsdomstolen och . inrättades även speciella förvaltningsdomstolar, nämligen Patentbesvärsrätten, försäkringsrätterna och Försäkringsdomstolen (senare Försäkringsöverdomstolen). Utvecklingen har därefter ånyo vänt. Försäkringsrätterna avskaffades och deras verksamhet integrerades i de allmänna förvaltningsdomstolarna. har också beslutat att Försäkringsöverdomstolen skall upphöra (prop. 1992/93:215, bet. 1992/93:JuU33, rskr. 1992/93:372). 4.2.1Specialisering genom koncentration av vissa måltyper inom de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna Vilken allmän domstol som skall ta upp ett mål eller ärende bestäms normalt av forumreglerna i 10 resp. 19 kap. (RB). För vissa typer av mål gäller emellertid särskilda forumregler och ibland även särskilda regler om domstolarnas sammansättning. Sjörättsmål handläggs vid sju särskilt utsedda tingsrätter, benämnda sjörätts- domstolar. I vissa fall har sjörättsdomstolarna också en särskild samman- sättning. Patentmål handläggs vid . Tingsrättens avgöranden i patentmål kan överklagas på vanligt sätt till . I såväl tingsrätten som i hovrätten gäller särskilda sammansättningsregler i patentmål. Bl.a. deltar särskilda ledamöter med tekniska specialkunskaper.Vissa mål om upphovsrätt tas också upp av som första instans. I mål av dessa slag har tingsrätten vanlig sammansättning. Mål enligt konkurrenslagen (1993:20) handläggs i de flesta fall som första domstolsinstans av som exklusivt forum. I flertalet sådana mål skall särskilda ledamöter (ekonomiska experter) delta i avgörandet. Tryckfrihetsmål handläggs vid de tingsrätter inom vilkas domkretsar en länsstyrelse har sitt säte och vid fyra andra tingsrätter. Fråga om en skrifts brottslighet skall som regel prövas av en niomannajury. Vid huvudförhandling inför jury skall rätten bestå av tre eller fyra lagfarna domare. De tingsrätter som är behöriga att ta upp tryckfrihetsmål är även behöriga att pröva yttrandefrihetsmål enligt yttrandefrihetsgrundlagen. Förfarandet i yttrandefrihetsmål överensstämmer med förfarandet i tryckfrihetsmål. Även inom de allmänna förvaltningsdomstolarna förekommer att måltyper specialdestineras till vissa domstolar. Enligt huvudregeln i förordningen (1977:937) om kammarrätternas domkretsar skall den kammarrätt som inom sin domkrets har den förvaltningsmyndighet eller domstol som har meddelat beslut i första instans pröva överklagande av beslutet. Från denna huvudregel görs undantag för vissa mål som koncentreras till vissa kammarrätter t.ex. kriminalvårdsmål och studiestödsmål. Regeringen har dock för dessa två måltyper föreslagit att de inte längre skall koncentreras på det viset (prop. 1993/94:133). Även för länsrätternas del förekommer vissa specialdestinerade måltyper. Regeringen har dock i nämnda proposition föreslagit lagändringar som innebär att sådan specialisering inte heller längre skall förekomma hos länsrätterna. En annan form av specialisering som förekommer inom såväl de allmänna domstolarna som de allmänna förvaltningsdomstolarna är att vissa domstolar, främst de större, i sina interna arbetsordningar har föreskrivit att vissa måltyper skall koncentreras till särskilda avdelningar eller rotlar inom domstolen. Denna form av intern specialisering har tillkommit på internt initiativ utan att det har föreskrivits i lag eller förordning. I detta sammanhang kan dock nämnas att (Ju 1990:07) i sitt betänkande Reaktion mot ungdomsbrott (SOU 1993:35) bl.a. har föreslagit att det skall inrättas speciella ungdomsrotlar vid tingsrätterna. Frågan bereds inom med sikte på en lagrådsremiss . 4.2.2Särskilda domstolar knutna till de allmänna domstolarna För prövning av vissa måltyper har man inrättat domstolar, som trots att de är knutna till det allmänna domstolsväsendet, ändå har ansetts som särskilda domstolar ur processrättslig synvinkel. Vid vissa tingsrätter finns således fas- tighetsdomstolar och vattendomstolar. Domstolarna övertog de uppgifter som tidigare fullgjordes av ägodelningsrätter och expropria- tionsdomstolar. Man brukar säga att fastighetsdomstol är tingsrätten i en viss särskild sammansättning. Det skall i princip finnas en fastighetsdomstol i varje län om inte regeringen föreskriver annat. är det 27 av tingsrätterna som också fungerar som fastighetsdomstol. Fastighetsdomstolarna handlägger mål med fastighetsrättslig anknytning enligt vad som föreskrivits i olika lagar och författningar. Domstolen består av lagfarna ledamöter, tekniska ledamöter och nämndemän. De särskilda reglerna om fastighetsdomstolarna, som finns i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål, innefattar också särreg- ler om hovrättens sammansättning i fastighetsmål.Fastighetsdomstolarnas behörighet har inskränkts på så sätt att sådana mål om hyra och bostadsrätt som tidigare prövats av fastighetsdomstol genom en lagändring som trätt i kraft i stället skall prövas av den tingsrätt inom vars domkrets fastigheten ligger. Målen handläggs av tingsrätterna i vanlig sammansättning (se prop. 1990/91:32, bet. 1990/91:JuU7, rskr. 1990/91:62). Reformen har inneburit att antalet mål hos fastighetsdomstolarna har minskat betydligt. avskaffades de tidigare vattendomstolarna som självständiga domstolar och knöts till vissa tingsrätter på liknande sätt som fastighetsdomstolarna. Det är sex tingsrätter som är utsedda att vara vattendomstol. I denna funktion har tingsrätten en särskild sammansättning med en lagfaren ledamot, tekniska ledamöter och nämndemän. avgöranden överklagas till Vattenöverdomstolen. Som vattenöverdomstol fungerar i särskild sam- mansättning. är slutinstans för mål som prövats i första instans av fastighetsdomstol och vattendomstol. 4.3 De fristående specialdomstolarna Allmänt om de fristående specialdomstolarna Regeringens bedömning: En principiell utgångspunkt bör vara att flertalet av de måltyper som handläggs av specialdomstolar bör prövas av de allmänna domstolarna eller de allmänna förvaltningsdomstolarna. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som uttalat sig om promemorians allmänna överväganden om specialiseringen inom domstolsväsendet delar den uppfattning som redovisats i promemorian. Många anför dock att praktiska överväganden och en fördjupad analys måste föregå ett eventuellt genomförande av promemorians principer på skilda områden. Skälen för regeringens bedömning: Förutom de tidigare berörda särskilda domstolarna, som är knutna till de allmänna domstolarna, finns som framgått även helt fristående specialdomstolar nämligen Patentbesvärsrätten, Bostadsdomstolen, , Arbetsdomstolen och Försäkringsöverdomstolen. Patentbesvärsrätten är en förvaltningsdomstol som prövar överklaganden av Patent- och registreringsverkets beslut i vissa immaterialrättsliga frågor. Domstolens beslut kan överklagas till Regeringsrätten. Bostadsdomstolen, som är slutinstans, prövar överklaganden av hyresnämndernas beslut och handlägger således vissa hyresrättsliga frågor. beslutar som första och sista instans i vissa marknadsrättsliga frågor och är även överklagandeinstans och sista instans i vissa mål enligt konkurrenslagen (1993:20). Arbetsdomstolen, som är en slutinstans, prövar arbetsrättsliga tvister. Försäkringsöverdomstolen, som alltså skall upphöra fr.o.m. , prövar mål om socialförsäkring. Genomgående för de aktuella domstolarna är att alla är relativt små, är belägna i och har en rikstäckande verksamhet. Utmärkande för de fristående specialdomstolarna är vidare att de (med undantag av Försäkringsöverdomstolen) - till skillnad från övriga domstolar - inte bygger på ett instanssystem med en prejudikatinstans som tredje och sista instans. Såväl Arbetsdomstolen som är i många mål den enda prövningsinstansen. För de specialdomstolar som är slutinstanser tillkommer dessutom att deras avgöranden kan komma under Högsta domstolens eller Regerings- rättens prövning vid frågor om resning och återställande av försutten tid. I vissa specialdomstolar utövas beslutanderätten inte bara av lagfarna leda- möter och särskilda ledamöter utan även av s.k. intresseledamöter. Till skillnad från ordinarie domare inom det allmänna domstolsväsendet har i regel ledamöter i specialdomstolar tidsbegränsade förordnanden. I vissa fall är uppgiften att vara ledamot en bisyssla. Är de bakomliggande motiven för de fristående specialdomstolarna fortfarande bärkraftiga? Det är i huvudsak tre argument som har använts för att motivera existensen av en specialdomstol, nämligen önskemålet att upprätthålla ett specialkunnande inom domstolen, att skapa förutsättningar för en snabb process och att rättskipningen lättare omfattas av parternas förtroende om intresseledamöter deltar i dömandet. När det gäller snabbheten i förfarandet kan handläggningen av en viss typ av ärenden sägas bli prioriterad genom att speciella organ handlägger endast denna ärendetyp. Ett specialorgan utgör emellertid i sig ingen garanti för ett snabbt förfarande. Balanserna har varit besvärande i t.ex. försäkringsrätterna, och . Ett väsentligt skäl för att försäkringsrätterna ersattes av länsrätterna var just det att målen därigenom skulle kunna avgöras snabbare. I och för sig är instanskedjan för mål som handläggs av de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna längre än för mål som handläggs av specialdomstolarna. Detta kan leda till att det tar att nå ett slutligt avgörande i de mål som överklagas hos de förra. Instansordningen här hänger emellertid samman med domstolarnas olika roller i systemet. Talan skall i princip väckas i den första instansen och de högre domstolsinstanserna skall endast överpröva de domar som har överklagats från den närmast lägre instansen. Tyngdpunkten i rättskipningen skall således vara förlagd till första instans med möjlighet till överprövning i en andra instans. Den tredje och sista instansen skall i huvudsak vara en ren prejudikatinstans. Genom de olika rollerna hos de tre domstolsinstanserna kan en hög grad av rättssäkerhet uppnås som rättsbildningen gynnas och möjligheten till ett snabbt avgörande finns. Som framgår bl.a. av prop. 1993/94:133, Instansordningen m.m. i de allmänna förvaltningsdomstolarna, kan i vissa fall avsteg från den principiella ordningen ske. Även om instanskedjan i och för sig blir kortare i de fall man låter prövningen av en särskild fråga ske i en specialdomstol bör beaktas att det är relativt få mål som överklagas från tingsrätter och länsrätter till överrätterna.