prop · GH03149 · 1994-01-01 00:00:00 — Förbundet tillstyrker en samlade författning under visa förutsättningar (se avsnitt Författningsstruktur). LO/SKAF har inget att erinra mot utredningens förslag. tillstyrker det föreliggande förslaget till ny samlad författning i lag, liksom , och . Utredningen föreslår att den nya lagen skall innehålla i grunden två avdelningar: en om allmänna åligganden gällande för alla som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och en om särskilda åligganden för vissa yrkesgrupper inom denna personal. Därutöver införs speciella bestämmelser angående åligganden för chefsöverläkare m.fl. (medicinskt ansvarig sjuksköterska inom den kommunala hälso- och sjukvården och apotekschef). Följande instanser har generellt tillstyrkt utredningens samtliga förslag utan några större kommentarer: , , , och . I övrigt har följande synpunkter har noterats: betonar att de regler som skall finnas i en författning av den föreslagna typen endast skall innehålla övergripande regler riktade till all hälso- och sjukvårdspersonal eller utgöras av regler av allmänt intresse för vissa grupper inom denna yrkeskår. Mer speciella regler bör kunna utfärdas av och som föreskrifter. anser att förutom sina övriga synpunkter på innehållet så bör åliggandena preciseras ungefär på det sätt som skett i utredningens förslag. anser att speciellt de särskilda bestämmelser som nödvändigtvis skall finnas borde kunna föras till annan författning där de mer naturligt hör hemma och inte ingå som en särskild del av en ny samlad författning. Kammarrätten i förordar en annan struktur på författningen, där respektive yrkesgrupp inom hälso- och sjukvårdspersonalen ges instruktioner som innehåller dels allmänna åligganden för hälso- och sjukvårdspersonal, lika för alla, samt speciella åligganden för respektive grupp. TCO/SHSTF har inget att invända mot den föreslagna struktureringen av bestämmelserna med den föreslagna indelningen, dock betonar man att det sista kapitlet skall döpas om rubrikmässigt till att heta "Åligganden för chefsöverläkare, chefssjuksköterska och apotekschef" i klartext. De bestämmelser som utredningen föreslår under den här rubriken gäller i yrkesutövningen för alla dem som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen. Avdelningen omfattar 1-12 §§ i den föreslagna lagen enligt följande: - om lagens personkrets genom hänvisning till tillsynslagen (1 §) - om att följa föreskrift från samt uppräknade föreskrifter från angående klinisk läkemedelsprövning, licensförsäljning av icke godkänt läkemedel samt förordnande och utlämnande av läkemedel (2 §) - om skyldighet att bedriva yrkesverksamhet i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet och efter måttet av sin utbildning och kompetens vinnlägga sig om att ge sakkunnig och omsorgsfull vård, utforma och genomföra vården i samråd med patienten och visa omtanke och respekt, ge upplysningar till patienten eller nära anhörig om hälsotillstånd och behandlingsmetoder, samt upplysning om hinder för detta i sekretesslagstiftningen (3 §) - om det egna ansvaret för fullgörande av åligganden i yrkesutövningen (4 §) - om delegering från formell kompetens till reell kompetens samt beaktande av föreskrifter därom (5 §) - om tystnadsplikt och uppgiftsskyldighet för personal i enskild tjänst (6 §) - om tystnadsplikt för personal i enskild tjänst kring uppgifter från enskilda om annan persons hälsotillstånd då fara kan uppkomma för den som lämnat uppgiften eller om någon utsätts för våld eller men om uppgiften röjs (7 §) - om tystnadsplikt för personal i enskild tjänst kring varas tillverkning eller innehåll som han fått kännedom om i verksamheten och som har lämnats dit som upplysning om eller underlag för behandling eller liknande (8 §) - om att lämna handlingar, prover och annat material som rör verksamheten samt ge upplysningar vid att vite kan utdömas (9 §) - om skyldighet att lämna uppgifter till en rad uppräknade myndigheter (10 §) - om skyldighet att till anmäla start, upphörande av och flyttning av enskild verksamhet inom hälso- och sjukvården, för tandläkare också försäkringskassa (11 §) - om skyldighet att följa utvecklingen och vara förtrogen med nya rön med betydelse för yrkesutövningen (12 §) Remissynpunkter under avsnittet allmänna bestämmelser redovisas paragraf för paragraf : 1 § anser att bestämmelsen hör hemma i en författning av aktuellt slag. betonar att frågan om vem som tillhör kategorin hälso- och sjukvårdspersonal inte har definierats tillräckligt, samma synpunkter framför också . Eftersom förordar att det som behöver lagregleras förs till tillsynslagen anser man bestämmelsen obehövlig i en ny författning. Kammarrätten i anser att definitionen i tillsynslagen om vilka som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen bör föras in i inledningsparagrafen (1 §), eftersom den nya författningen reglerar de grundläggande skyldigheterna för denna personal. Tillsynslagen blir på det sättet subsidiär i detta avseende till den nya författningen. aktualiserar också frågan om personkretstillhörigheten vad gäller tillsynslagens definition och önskar klarare regler. /tillstyrker paragrafen. 2 § anser det befogat med denna paragraf, men ställer sig frågande inför varför bemyndigandet till inskränker sig till vissa uppräknade områden. Styrelsen föreslår följande lydelse: "Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen är skyldig att följa vad regeringen eller den myndighet regeringen förordnar föreskrivit för yrkesutövningen." Regeln i 3 § tillsynslagen hör också hemma i samband med denna paragraf. , och anser att paragrafens lydelse vid användning av uppräkningstekniken skall utformas enligt följande i andra meningen: "Han är även skyldig att iaktta vad föreskrivit angående klinisk läkemedelsprövning, licensförsäljning av icke godkänt läkemedel, tillverkning, tillredning, hantering samt förordnande och utlämnande av läkemedel." anser att innehållet i paragrafen redan rent generellt gäller avseende myndigheters föreskrifter och inte behöver finnas i den föreslagna lagen. Kammarrätten i anser det främmande att använda lagform för påminnelser av regler som redan gäller och föreslår att bestämmelsen utgår. /tillstyrker paragrafen. 3 § anser att en regel om förhållningssätt i yrkesutövningen är berättigad. Särskilt viktigt tycker styrelsen det är att begreppet "vetenskap och beprövad erfarenhet" införs i en övergripande författning. Styrelsen föreslår följande lydelse: "Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Han skall ge patienten sakkunnig och omsorgsfull vård och behandling och så långt möjligt genomföra vården och behandlingen i samråd med patienten. Han skall visa patienten omtanke och respekt." anser att paragrafen skall finnas i tillsynslagen och inte innehålla inskränkningen "verksamhet med undersökning, diagnos, vård och behandling av patienter", i anslutning till begreppet "vetenskap och beprövad erfarenhet". Man anser att det finns medicinska handlingar vilka bör omfattas men som inte i vanligt språkbruk kan hänföras till "patientvård". Hit hör t.ex. intyg för pensionsförmån, uppehållstillstånd, körkort eller utlåtanden som utfärdas för att styrka en parts talan inför domstol. Inte heller accepterar verket inskränkningen "efter måttet av sin utbildning och kompetens", som man menar kan missuppfattas. Paragrafens innehåll bör införas som en ändring av första stycket 5 § tillsynslagen enligt följande: "Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utöva sitt yrke i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet samt ......" Kammarrätten i anser det nödvändigt med den nyansering som finns i syftet till andra meningen angående klargörande av att de krav som uppställs i första meningen får olika innehåll allt efter vederbörande befattningshavares utbildning och kompetens. För att tydliggöra detta krävs kompletterande föreskrifter. Rätten anser att 3 § i tillsynslagen bör införas i den nya författningen för att underlätta detta. anser att bestämmelserna i 3 § bör finnas kvar i tillsynslagen och menar att motivuttalanden kring begreppet "vetenskap och beprövad erfarenhet" tydligare måste utformas om begreppet skall införas och användas mer generellt . Förbundet aktualiserar vid den här paragrafen även frågan kring omhändertagande av avlidna inom hälso- och sjukvården. /tillstyrker förslaget men vill tydliggöra att psykologers yrkesutövning baseras på psykologisk vetenskap och vill inte som i förslagets motivbeskrivningen använda begreppet "beteendevetenskap" som en korrekt beskrivning av den vetenskapliga grunden för psykologers 4 § anser bestämmelsen motiverad. anser att paragrafen bör ses över med tanke på delegation. anser att bestämmelsen enbart är en påminnelse av vad som redan gäller och avstyrker att den finns med. Kammarrätten i anser bestämmelsen snarare hör hemma i tillsynslagen (jmfr 12 § denna lag) och är olyckligt formulerad bl.a. med avseende på ansvarsfördelningen vid "oriktig" delegation. Liknande synpunkter framför . LO/SKAF vill särskilt understryka att det i förslaget görs klart att den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen själv skall bära ansvaret för sin yrkesutövning. /anser det angeläget att lagfästa denna viktiga princip. ifrågasätter kommentaren till paragrafen som säger att den även omfattar ledningsansvaret. Normalt menar man att yrkes- och egenansvaret skiljs från ledningsansvaret. 5 § anser att begreppet delegering väcker en rad frågor. Den som har formell kompetens kan inte få en generell rätt att överföra denna genom delegation till den som har reell kompetens för uppgiften. Arbetsgivaren har i grunden att leda och fördela arbetet och måste få avgöra vidaredelegation, men kan inte själv beordra delegation. Delegering skall bara behöva göras i trängande situationer. Det kan behövas regler för hälso- och sjukvårdspersonalen som innebär att delegering enbart får ske när en sådan åtgärd är förenlig med kravet på god och säker vård och inte strider mot lag eller andra föreskrifter. Därtill bör anges hur kontrollen av reell kompetens skall utföras. anser att paragrafen bör ses över ytterligare bl.a. med beaktande av den delegerandes ansvar. , och anser att paragrafen bör kompletteras med att föreskrifter från skall iakttas. anser inte att man kan påvisa några missförhållanden med nuvarande situation med allmänna råd från och avstyrker att bestämmelsen införs. Kammarrätten i anser att regler om delegering inte skall tas in i en lag om åligganden. anser exemplen på organisatorisk enhet som avgränsning av delegeringsområde är för snäva då det kan medföra problem med för små enheter inom den kommunala vården. Förbundet anser att meningen skall strykas ur paragrafen. anser paragrafen måste bli tydligare och bättre precisera vilken delegering man avser. Förbundet anser inte att de nuvarande allmänna råden från ograverat kan övergå till att bli föreskrifter. /tillstyrker paragrafen men anser att allmänna råd behöver omarbetas så att skillnaden mellan å ena sidan uppgifter inom ramen för ledningsfunktionen och andra sidan delegationsförfarandet tydligare framgår. 6 - 8 §§ anser det inte helt nödvändigt att dessa bestämmelser behöver finnas kopplade till andra bestämmelser som rör hälso- och sjukvårdspersonalen. De kan stå kvar i tillsynslagen eller överföras till särskild lag om tystnadsplikt för sådana yrkesutövare eller alternativt i Hälso- och sjukvårdslagen anser att dessa bestämmelser bör finnas kvar i tillsynslagen eller ännu hellre samlas i en särskild lag omfattande personal inom såväl socialtjänst som hälso- och sjukvård.. anser att bestämmelserna skall finnas kvar i tillsynslagen men gärna samlade till en paragraf. Kammarrätten i anser det tveksamt om andra meningen första stycket 6 § hör hemma i lagtext. anser att bestämmelserna bör finnas kvar i tillsynslagen eller frigöras till en självständig lagstiftning. /tillstyrker förslaget. påpekar att farmaceuten rätt att ta del av uppgifter för fullgörande av sina åligganden måste klargöras. 9 - 10 §§ anser att regeln i 9 § mera hör hemma i tillsynslagen, där den har samband med möjlighet att utföra inspektioner m.m. Man anser också att frågan om skyldighet till personlig inställelse bör diskuteras. Styrelsen tillstyrker att bestämmelsen i 7 § tillsynslagen överförs till den nya författningen under 10 §. , och anser att paragrafen också bör omnämna verkets behov av sådan information som nämns i 9 § vilken behövs för tillsynen. anser bestämmelserna i paragraferna skall finnas kvar i tillsynslagen. hänvisar till samma synpunkter som för paragraferna 7 - 8. /tillstyrker förslaget. påpekar att rättspsykiatrisk undersökning bör ingå i begreppet rättsmedicinsk undersökning och att detta bör förtydligas i 10 §. 11 § anser det bör framgå i författningstexten att avsikten med anmälan är att skall kunna utöva sin tillsyn. Styrelsen önskar själv få reglera vilka verksamheter som behöver anmälas och inom vilken tid anmälan skall ske. föreslår att de regler som behövs om hälso- och sjukvårdspersonalens anmälningsskyldighet till får regleras av styrelsen själv och i övrigt när det gäller tas in i de taxeförfattningar där de naturligt hör hemma eller i verkställighetsföreskrifter. /tillstyrker förslaget särskilt med hänsyn till patientsäkerheten. och anser att frågan om apoteksverksamhetens ställning i förhållande till nuvarande regler och därmed anmälningsskyldigheten bör ses över. 12 § anser innehållet i bestämmelsen i viss mån självklar men tycker det är befogat att den finns med som ett stöd för personalen. anser att bestämmelsen är viktig och bör kopplas till åliggandet för chefsöverläkare att tillse att personalen får erforderlig inskolning, handledning och fortbildning. anser bestämmelsen överflödig men om förhållandet skall regleras bör det ske i anslutning till 5 § tillsynslagen som ett mer allmänt krav på att personalen skall sträva efter att utveckla sin kompetens. /tillstyrker förslaget. anser att bestämmelsen kan undvaras i lag, då risk för kostnadskrävande fortbildningsanspråk kan komma att ställas på huvudmannen. Under denna rubrik i den föreslagna lagen återfinns enligt utredningsförslaget sådana bestämmelser som endast gäller för vissa yrkesgrupper inom hälso- och sjukvårdspersonalen. Avdelningen omfattar 13 - 21 §§ i den föreslagna lagen enligt följande: - om skyldigheten att lämna formulerat kvitto för lämnad vård som underlag för ersättning från (13 §) - om skyldigheten för läkare och tandläkare att tillhandagå vissa myndigheter med undersökningar och utlåtanden däröver, läkares skyldighet att medverka till alkoholprovtagning och kroppsbesiktning samt uppgift att meddela allmänna råd till myndigheter i saken (14 §) - om läkares skyldighet att utfärda dödsbevis och intyg om dödsorsaken (15 §) - om läkares skyldighet att utfärda dödsbevis och ta initiativ till obduktion (16 §) - om läkares skyldighet att i vissa fall anmäla dödsfall till polismyndigheten (17 §) - om läkares skyldighet att lämna uppgifter till annan läkare för dödsbevis och intyg (18 §) - om läkares och barnmorskas uppgifter i samband med förlossning (19 §) - om barnmorskas rätt att utföra förlossningsoperation (20 §) - om barnmorskas användning och utdelning av läkemedel (21 §) Remissynpunkter under avsnittet särskilda åligganden redovisas paragraf för paragraf : 13 § anser inte att bestämmelsen hör hemma i den föreslagna författningen, utan att den bör tas in i lagen om allmän försäkring eller författning knuten till lagen. Liknande synpunkter har . tillstyrker särskilt förslaget att införa bestämmelserna i den föreslagna lagen. Kammarrätten i anser inte bestämmelsen hör hemma i förevarande lagrum. Den borde meddelas i en förordning eller instruktion. Förs bestämmelsen in bör den omformuleras så att ordet "noggrant" utgår. anser formuleringen oklar i paragrafen om vems utgift det handlar om. 14 § tillstyrker i princip bestämmelserna, men tar upp frågor kring tystnadsplikt och att myndigheter som begär utlåtanden inte på det sättet kan gå runt sekretessfrågorna. Styrelsen betraktar också ersättningsfrågorna som delvis olösta. Därtill ställer man frågan om det inte borde vara en skyldighet för sjukvårdshuvudmannen och inte enskilda yrkesutövare att tillhandahålla de begärda undersökningarna/utlåtandena. anser det angeläget att man ytterligare utreder berörda myndigheters behov av medicinsk och odontologisk kompetens. Verket påpekar också att jämfört med 5 § allmänna läkarinstruktionen föreslår utredningen en ändring i sak, då vissa undersökningar endast skall få utföras av läkare. Detta avstyrker man bestämt. Frågan om vem skall utföra vissa undersökningar bör liksom nu framgå av (jfr RB 28:18). Enligt denna gäller bl.a. att blodprov får tas även av legitimerad sjuksköterska. Verket avstyrker också stycket angående utfärdande av allmänna råd. tillstyrker särskilt bestämmelserna i denna paragraf, men menar också att ersättningsfrågan måste utredas vidare vad gäller enskilda läkare. tillstyrker förslaget och påpekar att det skall följas av en rättighet för landsting och kommuner att ta betalt för dessa tjänster. Ersättningsfrågan bör utredas ytterligare. påpekar att det i 14 § andra stycket har införts en insnävning i samband med provtagning då det enbart hänvisas till alkoholpåverkan. Det bör finnas uttryckt att paragrafen även omfattar t.ex. narkotiska medel. /anser att "psykolog" skall tillföras de yrkeskategorier som anges i första stycket. 15 - 18 §§ liksom anser att dessa regler mer naturligt hör hemma tillsammans med reglerna i begravningslagen . Kammarrätten i redovisar en del förslag till redaktionella ändringar kring de här paragraferna. 19 - 21 §§ och anser dessa paragrafer saklöst kan utgå, då det inte finns anledning att i författning reglera viss yrkesgrupps arbetsuppgifter. betonar att beslutar om förordande och utlämnande av läkemedel och att 21 § därför bör omformuleras. Kammarrätten i anser att 19 - 20 §§ inte hör hemma i författning. anser man bör överväga att låta utfärda föreskrifter kring de förhållanden som föreslås regleras i dessa paragrafer. 12.3 Åligganden för chefsöverläkare m.fl. De regler utredningen föreslår under det här avsnittet anser man ha betydelse främst för patienternas säkerhet i vården och omfattar chefsöverläkares, medicinskt ansvarig sjuksköterska i kommunen och apotekschef. Avdelningen omfattar 22 - 29 §§ i den föreslagna lagen enligt följande: - om detaljerade bestämmelser kring chefsöverläkarens uppgifter (22 §) - om delegering av chefsöverläkarens uppgifter (23 §) - om chefsöverläkarens uppgifter vid underrättelser till anhöriga, överförmyndare, polismyndigheten samt att tillse behov av obduktion samt intyg om orsak till intagning, tid för denna samt utskrivning från sjukhus (24 §) - om chefsöverläkarens uppgifter vid missförhållanden angående hygien (25 §) - om chefsöverläkarens uppgifter vid obehörigt utövande av läkaryrket, hälsofarligt kvacksalveri och olaga försäljning av läkemedel, narkotika eller dopingmedel (26 §) - om huvudmannens skyldighet då chefsöverläkare inte finns (27 §) - om åligganden för sjuksköterska som avses i 24 § HSL (1982:763) (28 §) - om åligganden för apotekschef (29 §) Remissynpunkter under avsnittet åligganden för chefsöverläkare m.fl. redovisas paragraf för paragraf : 22 - 27 §§ och är mycket tveksamma till att särskilt reglera chefsöverläkarens uppgifter och menar att det i vissa fall innebär en inskränkning av arbetsgivarens rätt att leda och fördela arbetet. anser vidare att om det behövs bestämmelser borde de finnas i anslutning till HSL. , och påpekar i samband med 26 §, p. 3 att olaga försäljning av läkemedel, narkotika och dopingmedel handhas av , varför anmälningar om sådant skall skickas dit. avstyrker förslaget att lagreglera 22, 23, 24 p.1, 25 och 26 §§ och bestämmelserna bör kunna utmönstras helt ur föreslagen författning. Kammarrätten i anser 23 § vara överflödig. anser det vara en fråga för huvudmannen, inte författningsreglering, att bestämma chefsöverläkarens åligganden angående de bestämmelser som föreslås i 22 §. I övrigt har man inga invägningar. föreslår i skrivningen för 27 § följande ordalydelse: "Om det för ett visst verksamhetsområde inte finns någon chefsöverläkare skall sjukvårdshuvudmannen utse läkare som svarar för chefsöverläkarens uppgifter.....". /avvisar förslaget att lagreglera chefs- överläkarens arbetsuppgifter och avvisar 22 - 27 §§. Förbundet tar också avstånd från skrivningen i motiven angående att verksamhet som inte leds av chefsöverläkare kan förutsättas vara mindre känslig från patientsäker- hetssynpunkt avseende diagnos, vård och behandling och hänvisar till barn- och ungdomspsykiatrin som exempel. påpekar att punkt 4 i 22 § är oklart formulerad, då prioriteringar kan vara en följd av politiska beslut för vilka chefsöverläkaren inte kan göras ansvarig. 28 § anser att det man påpekat angående chefsöverläkare i ännu högre grad gäller medicinskt ansvarig sjuksköterska i kommunerna och att eventuella förändringar hör hemma i hälso- och sjukvårdslagen. avstyrker också denna reglering i föreslagen författning. Apoteksbolaget anser att det bör framgå av texten att rutinerna för läkemedelshantering utarbetas i samråd med farmaceut från berört Apotek. anser att paragrafens punkt 3 bör ändras till: ".. tillse att det finns rutiner som tillförsäkrar patienten den vård och behandling som läkare förordnat." anser att om dessa tilläggsåligganden behöver författningsstöd bör de samlas i 24 § HSL och inte skall behöva sökas i två skilda författningar. TCO/SHSTF anser att sjuksköterskan i bestämmelser skall omnämnas chefssjuksköterska och i den föreslagna lagen tillföras ytterligare åligganden genom följande punkter: "5. tillse att patienterna får en omvårdnad av god kvalité 6. ansvara för att arbetsplatsförlagd utbildning för elever inom kommunens hälso- och sjukvård är väl organiserad och av god kvalitet 7. tillse att personalen får erforderlig inskolning, handledning, utbildning och fortbildning för sina hälso- och sjukvårdsuppgifter samt 8. ansvara för samordningen av den kommunala hälso- och sjukvården." Förbundet menar vidare att även distriktssköterskorna bör omfattas av föreslaget författningsstöd och deras åliggandena regleras i den nya lagen. De delar som bör tas in är §§ 3, 4, 9 och 11 i normalinstruktion (MF 1964:68) för distriktssköterskor. /tillstyrker under förutsättning att psykolog tillförs de yrkeskategorier som anges i andra stycket. 29 § anser att de synpunkter man redovisat angående chefsöverläkare och medicinskt ansvarig sjuksköterska inom kommunerna även gäller apotekschef. Styrelsen betonar arbetsgivarens uppgift att ta ställning till vilka uppgifter som apotekschefen skall ha. Möjligen anser styrelsen att allmänna råd kan utges och fungera som underlag. anser att det bör slås fast i paragrafen att apotekschefen skall vara farmaceut. Man påpekar att det enligt EG-direktiven skall vara en apotekare. I 29 § punkt 2. vill man ha följande lydelse ".. att fastställda rutiner ..." samt under punkt 4. "......med erforderlig farmaceutisk kompetens som ...... Därutöver vill verket och även införa följande punkter: "5.att bestämmelserna enligt läkemedelslagen, läkemedelsförordningen och de föreskrifter som utgivits av följs 6. att svara för att handledning av personal under utbildning, fortbildning och inskolning till nya uppgifter är välorganiserad och av god kvalitet 7. att främja samarbete med hälso- och sjukvårdspersonal i det område som betjänar." lämnar liknande synpunkter och förslag. avstyrker även denna paragraf av samma anledning som för chefsöverläkare och särskilt ansvarig sjuksköterska i kommunerna. Verket påpekar att det möjligen bör finnas en med chefsöverläkarreglerna i HSL korresponderande bestämmelse angående apotekschefer som då införs i en författning om apoteksväsendet. Utredningen föreslår att förordningen (1982:772) om skyldighet att anmäla vissa allvarliga skador m.m. (den s.k.