prop · GI0335 · 1994-12-31 00:00:00 — I den förstegrappen, som omfatter , , och sker granskningarna vartennatån De därpå följande sexton ländema, däribland , granskas vart fjärdeår, medan övriga länder granskas van sjätte år. För de minst utvecklade ländemakan dock granskningarna ske med längre intervaller Granskningarna skall ske pågrandval av två rapporter, den ena uterbeted av WTO-sekreteriatet och den andraav det granskade landet. TPRM-systemet skall enligtöverenskommelsen ses över i ljuset av vunnen erfarenhet. En förste preliminärdiskussion om de hittiUs vuiina erfarenheternahar ägt ram i . beslutedes i Prop. art - för art undvika dubbelarbete - den tidigare obligatoriskaregeringsrapporten inför granskningen kan ersärtas med ett policyuttolande.De nuvarande granskningsintervallen bibehålls trote att detvisat sig svårt att genomföra det antol granskningar som vore Densvenska handelspolitiken bedrivs under mil allmän insyn. Det ligger i Sverigesintresse att även andra länders handelspolitik ges mil genomlysning. En öppendiskussion och redovisning av handelspolitiken och dess konsekvenser är ocksåviktigt för att hålla tillbaka protektionistiska krafter och belysa kostnaderoch samhällskonsekvenser av handelsrestriktioner. Det tillskapade systemet medregelbundna granskningar av samtiiga medlemmars handelspolitik är således ettviktigt steg i rätt riktning och det finns skäl att välkomna att detta nupermanentes i och med tillskapandet av WTO. Sammanfattning:Det nya avtolet om offentlig upphandling, som träder i kraft den 1 Januari1996, omfattor samtiiga centtala stetiiga myndigheter, lokala och regionalamyndigheter, vissa bolag samt även myndigheter och vissa bolag inom el-,lokaltransport-, flygplate-, hanm- och vattensektora. Avtolet teckerupphandling av varor, tjänster och byggentreprenader Regelverket har stramateupp och förtydligate. En viktig förbättring är att det nu blir möjligt attgenom nationella rättemedel överklaga en upphandling. För svenska företegmedför det nya avtelet att tidigare stongda marknader nu öppnas och uteätte förkonkunens. Även om genom lagen om offentlig upphandling () redanöppnat sin upphandlingsmarknad för anbudsgivare från övriga delar av världen,kan WTO-avtolet innebära en viss ökad konkunens också på den svenska marknaden.Man har beräknat att det nya avtolet innebär en tiodubbling avupphandlingsmöjlighetema jämfört med den nuvarande överenskommelsen. Värdet avden upphandling som kommer att omfattes av det nya avtelet har beräknate tilldrygt När tillkom i slutetav 1940-telet undantogs stetiig upphandling från reglerna omicke-diskriminering och nationell behandling. I tekt med att den allmännamllnivån drastiskt sänktes genom de efterföljande förhandlingsrandorna i ,visade det sig att regeringar i många länder i stellet sökte andra vägar föratt gynna den inhemska produktionen. Ett sådant sätt var art favoriserainhemska produkter och företeg vid offentiig upphandling. Mot denna bakgrandblev det alltmer angeläget art skapa interaationella regler även på detteområde. skedde under Tokyorandan och en uppförandekod för stetiigupphandling låg färdig . Bland de länder som undertecknadeupphandlingskoden fanns de fleste viktiga i-länder utom och NyaZeeland. anslöt sig (Prop. 1979/80:24). Bland vardet dock enbart , och som anslöt sig. Liksom i ärhömstenaraa i upphandlingskoden ickediskriminering och nationell behandling,dvs. utiändska och inhemska anbudsgivare skall behandlas lika och det är intetillåtet art diskriminera mellan utiändska anbudsgivare. 1 upphandlingskoden gavs ert utttyckligt mandat till de anslutoa länderaa atti förhandlingar söka bredda, förbättta och utvidga koden. förstesådan förhandlingsomgång genomfördes , men gav Prop.1994/95:35 Den andra förhandlingsomgången påbörjades år 1986och pågick parallellt med Uraguayrandan fram till avslutningen i Många av deltegaraa betraktede dock även dessa förhandlingar som en del av randan och då särskilt i fråga om utvärderingen av förhandlingsresultetet i rundan om ökat Dennaförhandling kom i hög grad att präglas av moteättoingar mellan och , somhar haft olika syn på den nuvarande upphandlingskodens tillämpningsområde. Enannan svår stötesten gällde frågan om att införliva sektoreraa för el, vatten,telekommunikationer och transporter (försörjningssektoreraa) under avtelet. Detfrämste problemet har gällt telekommunikationssektora, där EG och haftdiametralt olika uppfattningar. Underlånga perioder var förhandlingaraa låste och det var först sedan EG och USAlyckate träffa en bilateral överenskommelse som förhandlingarna på allvar kundemultilateraliseras. EG och träffade ytterligare en bilateral uppgörelse idecember 1993, förhandlingarna skulle avslutes. Båda dessaöverenskommelser öppnade vägen för slutförhandlingama, som i allt väsentiigtbaserades på de bilaterala uppgörelserna. Detnya avtelet om offentlig upphandling, som träder i kraft ,innebär en rad förbättringar jämfört med den tidigare upphandlingskoden.Avtelet har utvidgate till att föratom varor även omfatte tjänster ochbyggentreprenader Regelverket har sttamate upp och förtydligate. En viktigförbättring är att anbudsgivare nu ges en möjlighet att nationellt överklagaett upphandlingsbeslut. Parteraas möjlighet till tvistlösningsordning kvarsteroch är integrerat med WTO:s nya tvistlösningsordning, med det undanteget atts.k. korsreteliering, dvs. möjlighet att reteliera inom andra områden, intetilläte. Myndigheteomfattningen har uteträckte till samtliga centtala stetligamyndigheter, myndigheter och vissa bolag på lokal och regional nivå liksommyndigheter och vissa bolag inom några av försörjningssektorerna. Liksomi den nuvarande överenskommelsen gäller det nya avtelet enbart för de myndigheter och bolag som finns upptegna i resp. lands förteckning, som bifogas avtelet. Flera länder, däribland , har infört olika undanteg när det gäller tillämpningen av regleraa. Dessa avsteg bygger på reciprociteteprincipen och är direkt hämtede från uppgörelsen i slutekedet av förhandlingama mellan och . Liksom den tidigare överenskommelsen omfettar det nya avtelet EG, EFTA- ländema utom , , , , och . som är medlem av den nuvarande överenskommelsen deltog inte i de avslutende förhandlingama och har således heller inte undertecknat ' avtelet.Hongkong, som accepterade avtelet beslutade Prop. 1994/95:35dock därefter art inte underteckna det nya avtelet. Skälet var främst ettstarkt missnöje med de många undantegen och avstegen från principen omnationell behandling som gjordes i förhandlingarnas slutekede. FörSveriges del innebär det nya avtalet att samtiiga centrala statligamyndigheters upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader omfattes avavtelet. När det gäller myndigheter och vissa bolag på lokal och regional nivågäller åtegandena gentemot alla parter utom och . Inomförsörjningssektorerna omfattes el, lokaltransporter, flygplateer, hamnar ochvatten. Även här har en rad avvikelser införte. Åtagandena inom elsektorngäller inte , och . För lokaltransporter undantes ,, , och , för flygplateer undantes , och ,för hamnar och vatten och . EGoch enades också att man fram till undertecknandet av WTO-avtalen iMarrakech skulle söka ytterligare förbättta sina resp. erbjudanden. leddefram till en skriftvä.\ling i vilken man utvidgar sina åtoganden på bilateralbasis, men med avsikt att multilateralisera resultetet inom WTO:s ram. EG ochUSA har enate om utvidgningar på regional och lokal nivå och inom försörjningssektorerna.En del av denna överenskommelse är dock uteslutande bilateral mellan ochEG. Trotede inskränkningar som återfinns i det nya avtelet ster det klart art Sverigehar en hel del att vinna på den ut\'idgning av avtelete tillämpningsområde somägt ram. Denna innebär en avsevärd förbättting av svenska företegs möjligheterart konkunera på tidigare stengda marknader på samma villkor som inhemskaleverantörer. Utvidgningen till tjänster och byggentreprenader innebär också enklar förbärtring. Det är naturligtvis också positivt art själva regelverketförbättrate och gjorte klarare. har genom lagen (1992:1528) omoffentiig upphandling (), som trädde i kraft i samband med genomförandet avEES-avtelet , redan öppnat sin upphandlingsmarknad föranbudsgivare från andra länder. Det nya om offentlig upphandlingkan dock medföra en viss ökad konkunens på den svenska marknaden genom arttröskelvärdena i praktiken sänks något för ert antel stetliga myndighetersupphandling av varor och tjänster Det nya upphandlingsavtelet omfattervärdemässigt ca tio gånger så mycket som det nuvarande och värdet har beräknatetill . Detta värde kommer att ytterligareöka när resultatet av skiiftväxlingen mellan och multilateraliseras. Detinternationella mejerivaruavtalet och internationella nötkötteavtelet från år1979 har genomgått vissa tekniska och redaktionella förändringar och utgördärmed i formellt hänseende nya avtel. Enomförhandling har skett av interaationella mejerivaraavtel ochinternationella nötkötteavtel, vilka ursprangligen tillkom som ett resultet avTokyorandan (jfr prop. 1979/80:24). Endast smärre, främst redaktionella,korrigeringar har skett av avtelstextema. Avtelens syfte är att genomövervakning av världshandeln med berörda produkter, informationsutbyte ochkonsultetioner verka för en stebilisering av densamma. Det internationellamejerivaruavtolet består av en allmän del och en varaavtelsdel. Den allmännadelen uppter bestemmelser rörande information, konsultetioner, multilateralauppföranderegler m.m. och omfetter färskvaror, mjölkpulver, smör, ost ochkasein. De i avtelet deltegande länderna skall regelbundet lämna upplysningarom utvecklingen beträffande produktion, konsumtion, priser, lager och handel.Redogörelser skall även lämnas för den inhemska politiken på varaområdet samtför handelspolitiska åtgärder. Varaavtelsdelen, som tidigare omfattede treprotokoll, utgör nu en bilaga till den allmänna delen och har formen av ettavtel om minimipriser vid export av mjölkpulver, mjölkfett och ost. Det internationellanötkötteavtelet är i stort utformat som mejerivaruavtelete allmänna del. Någonmotevarighet till varaavtelsdelen finns inte. Avtelet omfattar nötkött ochlevande nötkreamr. De avtelsslutende ländema åter sig att regelbundet lämnaupplysningar beträffande produktion, konsumtion, priser, lager och handel.Redogörelser skall även lämnas för den inhemska politiken på varaområdet samtför handelspolitiska åtgärder Sverigeär anslutet till de resp. ursprungliga avtelen . Föreliggande avtelär i princip oförändrade i substens men utgör tbrmellt nya avtel genom detekniska och redaktionella ändringar de genomgått. Regeringen har undertecknatresp. avtol med förbehåll för godkännande. Avtalet om handel medcivila Bygpian Sammanfattning:Parallellt med Uraguayrundan fördes förhandlingar om en revidering av 1979 årsavtel om handeln med civila flygplan. Dessa förhandlingar kunde dock inteslutföras. Trote dette misslyckande innebär ändå resultetet av förhandlingarnai Uraguayrandan försterka subventionsregler även för flygindustrisektorn,eftersom samtliga parter har accepterat att generella subventionsregler,med vissa undanteg, skall vara tillämpliga för den civila flygindustrin. Detgällande flygindustriavtelet förhandlades fram i Tokyorundan åren 1978-1979.Avtelete huvudsyfte var att bidra till en så stömingsfri internationell handelsom möjligt inom den civila flygindustrisektorn, bl.a. genom att avskaffamllama för civila flygplan, flygplansdelar och reparationer av civila flygplan.Avtelet innehåller också regler om icke-teriffära handelshinder, t.ex. tekniskahandelshinder, statiig upphandling och kvantitetiva restriktioner äranslutet till avtelet . Denallt mer ökande konkurrensen mellan och EG både vad gäller tillverkning ochhandel med stora flygplan och en minskad efterfrågan av dessa kom under slutetav att leda till allt allvarligare bilaterala konttoverser. USAanklagade för att konkurrera ut de amerikanska flygplanstillverkarna genom art ge subventioner till det europeiskaAirbus-projektet. EG ansåg å sin sida att den amerikanska flygindustrin åtnjötstöd i motevarande omfattning genom indirekte subventionsformer För att lösadenna konflikt kom EG och överens om ett bilateralt avtel ombegränsningar av och ramar för det stetliga stödet till den civilaflygindusttm. Kortdärefter begärdes omförhandlingar av flygindustriavtel. Försöken art uppnå ertreviderat flygindusttiavtel har misslyckate trote mycket intensivaförhandlingar och en över tiden förändrad EG-position, som från att eftersträvareviderade GATT-regler enligt mönster från det bilaterala avtalet med till art förespråka en lösning baserad på USAkunde, som enda land, inte acceptera det kompromissförslag som lades fram avordföranden i förhandlingsgrappen . 1 stellet enades deltagarnaom art det nya subventionsavtelete regler skall vara tillämpliga för den civila flygindustrisektorn,dock med undanteg för vissa av dess bestemmelser. nämligen(a) bestemmelsen art skada förateärts uppste när en subvention uppgår till fem procenteller mer av en varas värde, (b) bestämmelsen att skadaförateätte uppste vid efterskänkande av lån och (c) bestemmelsen att vissa subventioner till forskning och utveckling är tillåma. Förhandlingaraaom ett reviderat flygindustriavtel kommer visserligen att fortsatteunder men uteikterna att nå ert avtel får bedömas som Försvensk del hade ert nytt flygindustriavtal enligt det ovan nämndaordförandeförslaget varit att föredra. Utfallet av Uraguayrandan bör ändå kommaatt medföra en förbättrad subventionsdisciplin inom den civilaflygindustrisektom trote art vissa av undantegen innebär en svagare disciplinän med de allmänna subventionsregleraa. Detkan också konsteteras art EG:s accept av subventionskodens generella regler,med ovannämnda undanteg, inte hade varit möjlig uten den intensiva förhandlingsom fördes om flygindustriavtelet i Uraguayrandans slutekede. Det bör noterasatt avtel forteätmingsvis konuner att vara i kraft vilket bl.a. innebäratt mllfrihet för den civila flygplanssektora forteart kommer art råda mellanparterna i avtalet. Islutekten till WTO-avtelel innefattende Uraguayrandans resultet ingår även ettdrygt tjugotel ministerbeslut och deklarationer i det förhandlingsresultat somär knutet till WTO och som utgör en odelbar enliet. Texterna till dessaåterfinns i bilaga 7 till propositionen. Detrör sig i allmänhet om beslut, tolkningsuttelanden o.d. som är direkt knutoatill något av de enskilda avtelen eller överenskommelsema. Dessa texter harberörts ovan i samband med redovisningen av resp. avtel eller överenskommelse. Utöverdessa ingår två beslut av mer allmänt innehåll. Det ena av dessa fastelår ettantel åtgärder som bör vidtegas för art underlärta anslutningen till WTO av deminst utvecklade länderna (MUL) och för att på olika sätt öka värdet av deresultet som överenskommite i förhandlingarna för denna ländergrapp. rart till en flexibel anpassning till och förlängd tidatt slutföra förhandlingar om egna medgivanden för varor och tjänster Andraländer uppmanas att genomföra åteganden snabbare än de tidtebeller som gällert.ex. på tullområdet för varor av särskilt exportinttesse för MUL. Detandra av de mer generella besluten behandlar anmälningsförfaranden till WTO och syfter bl.a. till att söka förenkla och 79 skapa överblick över denmängd av information om nationell lagstiftning etc. som redan nu anmälstill och som kommer att öka betydligt Prop. genom WTO:s bredareansvarsoim'åde. skall bl.a. ske genom tillskapande av ettcentralt register över amnälningar som görs till WTO. Bland ministerbesluten kanockså nämnas de fyra beslut som antogs vid ministermötet i anslutningen till WTO, handel och miljö, organisatoriska och finansiella implikationer av WTO resp. upprättende av enförberedande kommitté för WTO. Bilaga1 Allmän redogörelse för förhandlingama i Prop. Underbilaga: Punta del Este-deklarationen. Nedanlämnas en kronologisk översikt över förberedelseraa för Uraguayrandan ochförhandlingsförloppet under de år randan pågått. 1979-1982.Den föregående förhandlingsrandan inom ramen för (Tokyo-randan) avslutedesi förhandlingar. Flera av de ledandedeltegarländeraa gjorde vid avslutningen bedömningen att dette var den sistestora förhandlingsrandan inom . Visserligen hade förhandlingaraa resulterati flera viktiga överenskommelser, bl.a. s.k. uppförandekoder rörandeicke-teriffära hinder och relativt långtgående mllsänkningar, men Just genomdet breda spektram av frågor som omfattete och det stora antelet deltegare hadeförhandlingaraa kommit att bli så komplicerade och utdragna att man ansåg detnödvändigt att tenka sig förhandlingar i andra former . Inte minstansåg man randeformatet alltför tidskrävande. Tokyorandan stertedes ochvar tenkt att avslutes . I realiteten kom det att te attavslute förhandlingarna. Detdröjde emellertid inte länge förrän ttycket på att forteatteliberaliseringsprocessen började växa. Det var inte minst de ökandekonflikterna mellan och på Jordbraksområdet som drev på denna utveckling.Dock ansågs inte tiden mogen att inleda nya formella förhandlingar För att ändåsöka avleda det växande trycket att agera inom , inkallades ettministermöte i . Vid detta antogs ett arbeteprogram, vilket vartenkt art utgöra ert alternativ till de traditionella randeförhandlingaraa.Arbeteprogrammet innefettede flera områden som senare kom art ingå iUraguayrandan (bl.a. tjänstehandel). 1982-1986.Ministermötet konsteterades snart vara ert misslyckande. Uten ert politiskt åtegande art verkligen realförhandla, gick arbeteprogrammet snart i ste. forteatte protektionistiska tendenser att tillte och bilaterala handelskonflikter blev allt mer svårbemästrade, Mot den bakgranden började tenken på en ny förhandlingsranda att få grogrand bland i-länderaa. Liksom i tidigare GATT-förhandlingar var den främste drivkraften i denna utveckling. hölls ett informellt mimstermöte i för att diskutera en ny förhandlingsranda. möte blev inledningen till en serie informella ministermöten, som först hölls i en mindre i-landskrete, senare med deltegande av några av de tongivande u- länderaa, och vid vilka planerna på en ny randa tog allt fastere form. deltog från ett tidigt skede i denna informella process och stod bl.a. som värd för ett ministermöte i . gl Parallelltstertede en förberedelseprocess inom . 6 1994/95. 1 saml Nr 35. Förberedelseprocessenblev komplicerad och kännetecknades av misstto Bilaga 1 ochkonfrontetion mellan å ena sidan en växande grapp av länder som villefå till stend en ny randa och å den andra en militent u-landsgrapp, Den senare grappen verkade framför allt föratt undvika en förhandling om de nya områden som särskilt drev,nämligen tjänster, immaterialrätt och investeringsfrågor I dette låsteläge kom en informell grapp besteende av ett ttettiotel i- och u- länder(däribland EFTA-ländema) att spela en centtal roll i uppspelet till ministermötet i del . Inom denna grapp lyckades man förhandlafram ett utkast till en ministerdeklaration som också till stora delarkom att accepteras i Punte del . Ministermötet i del , Uraguay, ägde ram i slutet av september1986. Efter en veckas segslitoa förhandlingar enades man om denministerdeklaration som blev sterteignalen och angav förhandlingsmålsättningarnaför rundan. Deklarationen innefattede ett stort antelförhandlingsområden, inklusive de tte nya förhandlingsfrågor som givithögste prioritet, men med mindre explicite mandat än vad krävt. 105 länderanmälde sig som deltegare i förhandlingaraa, som enligt deklarationen skullevara slutförda . 1986-1987.Hösten 1986 ägnades främst åt förhandlingar om själva förhandlingsstrakmren,dvs. hur arbetet nännare skulle organiseras. Femton förhandlingsgrapper upprättedes under ledning avTNC (). Tjänsteförhandlingaraa fördes inom enseparat förhandlingsgrapp under TNC, (Group on Negotiations and Services -GNS). Förhandlingsarbetet ägnades i förste hand åtgrandläggande analyser och fördjupade positionsbestenmingar, upprättende av endatebas för mllförhandlingaraa etc. och generellt åt att närmare definieraramaraa och metodema för förhandlingarna på olika områden. Arbetet gicklångsamt på många områden på grand av djupgående moteättningar, inte mmstmellan i- och , om såväl angreppssätt som de närmare målsättmngama iolika frågor inriktede arbetet bl.a. på att åstedkomma vissadelresultet inför den s.k. halvtidsöversyn ("mid-term review") somvar förateedd i Punte del Este-deklarationen och som man beslöt hålla iMontreal . Monttealmötet blev delvis ett misslyckande. Detförhandlingspaket som preliminärt överenskommite, inklusive marknadsöppningarför tropiska produkter, en preliminär uppgörelse om tvistlösningsregler och omen handelspolitisk granskning (TPRM) blockerades av ett antel latinamerikanskaländer som inte kunde acceptera den föreslagna uppläggningen avJordbraksförhandlingaraa. Denna försto blockering på grand av Jordbraksfrågankom att följas av flera. 1988-1989.Efter ytterligare förhandlingar och kompromisser, lyckades man vid ett på hög tjänstemannanivå komma överens om pakemppgörelsen från Monttealmötet. Detto innebar att 82 för ttopiska produkter kunde genomföras och att depreliminära överenskoinmelser som ttäffate om tvistiösning och TPRM Prop.1994/95:35 började tillämpas. Halvtidsöversynen innebar i övrigt att Bilaga 1 förhandlingsmålsättningaraa på de flesto områden ytterligare preciserades. 1989-1990.Förhandlingama fortekred men gick ttögt på flera av nyckelområdena. Detnödvändiga samspelet saknades mellan huvuddeltegaraa, såväl i fråga ommålsättning som metodik på viktiga förhandlingsområden som jordbrak ochmarknadstillttäde. Beslut fattades om att hålla det avslutende ministermötet iBryssel . Ju närmare dette möte kom, desto klarare framstod detatt förhandlingaraa inte skulle kunna avslutos . Därtill varmeningsmoteättningama alltför stora på viktiga områden och förhandlingarna heltenkelt inte tillräckligt långt framskridna för att kunna slutföras. Ändå ansågsdet av politiska skäl inte möjligt att stolla in mötet. En intensivupptrappning av förhandlingaraa skedde månaderaa före . Ministermöteti blev, inte oväntot, ett misslyckande. Återigensmpade förhandlingarna främst på jordbraksfrågan. Även om en politiskuppgörelse hade träffate på Jordbraksområdet, hade ytterligare tid krävte föratt tekniskt kunna slutföra förhandlingarna på detta och många andra områden. gavs i uppdrag undersöka möjligheterna att återappliva förhandlingarnai . 1991-1992.Efter konsultetioner kunde TNC i febraari 1991 ante ett program föråterapptegande av förhandlingaraa. Även om det skedde framsteg påflera områden i förhandlingarna förblev moteättningaraa stora på Jordbraksområdet,förhandlingsuppläggningen i fråga om marknadstillträde, tjänstehandelsavteleteutformning m.m. Iett läge då avgörande frågor forteatt var blockerade, tog på sig ansvaret, därtill uppmunttad av ett antel delegater, attpresentera ett förslag till förhandlingsuppgörelse. presenterades som enpakemppgörelse, att antes i sin helhet eller förkastes.). Förslaget, den s.k."Draft Final Act", framlades och föregicks avytterligare en intensiv förhandlingsperiod. IJanuari 1992 möttes TNC för att höra deltegaraas reaktioner på den föreslagnapakemppgörelsen. Flerteletländer, däribland och de nordiska länderaa, kunde acceptera förslagetsom en allomfattande kompromisslösning. Det gjorde däremot inte EG, som pågrand av motetend framför allt från , inte kunde accepteraJordbraksförslaget. Även hade svårigheter med vissa delar avDunkel-förslaget, men tonade ned dessa med följd att EG framstod som den partsom omöjliggjorde en kompromissuppgörelse. Idetta läge beslöt TNC om att forteatte förhandlingaraa enligt fyra"spår", omfattende marknadstillträde, tjänster, en rätteliggranskning av samtiiga texter och .särskild process under TNC:s ansvar för attbehandla förslag till ändringar av Draft Final Act. 1992-1993.I den simation som hade uppstett, dvs. att en övervägande majoritet av deltegaraa kunde acceptera Draft Final Act, men däremot 83 intede två huvuddeltegaraa och EG, kom förhandlingsprocessen i