prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Villkoren försådana överföringar, såväl mellan medlemsstatema som Prop. 1994/95:19 tillttedje land, som hänför sig till andra av Höga myndigheten eller med Bilaga 13 dess garanti genomförda finansiellattansaktioner, skall bestämmas genom avtal mellan Höga myndigheten ochde medlemsstater eller behöriga organ som saken gäller; en medlemsstat somtillämpar valutakonttoll är inte skyldig att garantera en överföring för vilkenden inte åtagit sig någon uttrycklig förpliktelse. Utanatt det påverkar tillämpningen av bestämmelsema i artikel 58 samt kapitelV i avdelning III får Höga myndigheten a)efter att ha hört den rådgivande kommittén och rådet, på devillkor Höga myndigheten fastställer och under dess konttoll, godkänna allaslag av finansiella arrangemang som är gemensamma för flera företag, vilka denanser nödvändiga för att genomföra de uppgifter som anges i artikel 3 och somär förenliga med bestämmelsema i detta fördrag, särskilt artikel 65, b)med rådets enhälliga samtyckesjälv vidta alla slag av finansiella arrangemang med samma ändamål. Arrangemangav samma slag, som vidtagits av eller förekommer i medlemsstaterna,skall anmälas till Höga myndigheten som efter att ha hört den rådgivande kommittén och rådet skall lämna nödvändiga rekommendationertill de stater saken gäller i de fall, då dessa arrangemang helt eller delvissttider mot detta fördrag. INVESTERINGAR OCH FINANSIELLT STÖD får underlätta genomförandet av investeringsprogram genom att bevilja lån till företagen eller genomatt ställa garanti för andra lån som företagen tar upp. Med rådetsenhälliga samtycke får Höga myndigheten med samma medel understödja finansieringen av arbeten och anläggningar som dfrektoch huvudsakligen bidrar till att öka produktionen, sänkaproduktionskostnadema eller underlätta avsättningen av produkter som tillhördess kompetensområde. 1 avsikt att främja en samordnad utveckling av Prop. 1994/95:19investeringsverksamheten kan Höga myndigheten enligt artikel 47 begära Bilaga 13 underrättelse i förväg om enskilda företags program, antingen genomen särskild hänvändelse till det företag saken gäller eller genom ett beslutsom anger arten och omfattningen av de program som skall anmälas. kan inom ramen för de allmänna målsättningar som anges i artikel46, sedan den givit berörda parter tillfälle att framlägga sina synpunkter,avge ett motiverat ytttande över dessa program. På begäran av det företag sakengäller är Höga myndigheten förpliktad attavge ett sådant ytttande. Höga myndigheten skall delge det berördaföretaget ytttandet och informera regeringen i det land där företaget hörhemma. En förteckning över ytttanden skall offentiiggöras. Om finner att finansieringen av ett program eller driften av deanläggningar som programmets genomförande omfattar skulle kräva subventioner, stödåtgärder, skydd eller diskriminering isttid med detta fördrag, skall det avstyrkande yttrandet som avgivits på dessa gmndergälla såsom beslut enligt artikel 14 och medföra förbud för det berördaföretaget att för programmets genomförande använda sig av andra medel änföretagets egna. får i fråga om företag, som överttäder det förbud som avses i föregående stycke, döma ut böter somhögst uppgår till det belopp som orätttnätigt använts för genomförande avprogrammet i fråga. Höga myndigheten skall främja teknisk ochekonomisk forskning som har betydelse för produktionen och utvecklingen av kol- och stålkonsumtionen samt arbetssäkerheten inomdessa industtier. Den skall för detta ändamål organisera ett lämpligt samarbete mellan existerande forskningsorgan. Efter att ha hört den rådgivande kommittén fårHöga myndigheten ta initiativ till och underlätta utvecklingen av sådan forskning a)antingen genom att ordna med gemensam finansiering från berördaföretags sida, b)eller genom att til) dettaändamål använda medel som mottagits såsom gåva, c)eller också genom att med rådets samtycke till detta ändamålanslå medel som kommer från de avgifter som avses i artikel 50, dock utan attöverskrida det i andra punkten av angivna artikel fastställda maximibeloppet. Resultatenav den forskning som finansierats i enlighet med b och c skall ställastill förfogande för alla inom gemenskapen som saken gäller. skall avge ytttanden av alla slag som är av Prop. 1994/95:19betydelse för att sprida kännedom om tekniska förbätttingar, särskilt Bilaga13 bettäffande patentutbyte och licensgivning. Om införandet av nya tekniskametoder eller produktionsmedel inom ramen för Höga myndighetens allmännamålsättningar leder till en osedvanligtomfattande minskning av arbetskraftsbehovet inom kol- och stålindusttiema,vilket inom ett eller flera områden medför särskilda svårigheter attåtersysselsätta den friställda arbetskraften, och om de regeringar som sakengäller så begär a)skall Höga myndigheten inhämta yttrande från den rådgivandekommittén, b)får Höga myndigheten på det sätt som anges i artikel 54, antingeninom industrierna som tillhör desskompetensområde, eller med rådets samtycke inom varje annan industri,underlätta finansieringen av program som dengodkänt och som avser att skapa en ny, ekonomiskt sund verksanihet, ägnad att återge friställdarbetskraft produktiv sysselsättning, c)skall Höga myndighetenbevilja bidrag utan återbetalningsskyldighet för utbetalning avgottgörelse för att möjliggöra för arbetstagarna att avvakta ny anställning, tilldelning avpenningbidrag till arbetstagare för kosmader i samband med ny anställning, finansiering avyrkesomskolning av arbetstagare som måste byta verksamhet. Höga myndigheten skall vidbeviljandet av bidrag utan återbetalningsskyldighetuppställa som villkor, att den stat saken gäller betalar ut ett särskilt bidragsom uppgår till minst samma belopp som försmämnda bidrag, om inte rådet med tvåttedjedels majoritet medger avvikelse härifrån. Påproduktionens område skall Höga myndigheten förettädesvis använda deindirekta medel som står till dess förfogande såsom samarbete med regeringarna för att reglera ellerpåverka den allmänna konsumtionen och särskilt den offentiiga, ingripanden beträffande priser och handelspolitiki enlighet med detta fördrag. Artikel 58 Prop.1994/95:19 Ihändelse av en nedgång i efterfrågan skall Höga myndigheten, om den anser att gemenskapen befinner sig i en påtaglig krissituation och att de åtgärder som avses i artikel 57 inte är tillräckliga för att avhjälpa krisen, efter att ha hört den rådgivande kommittén och med rådets samtycke, införa ett kvoteringssystem för produktionen vid behov i förening med sådana åtgärder som avses i artikel 74. Om Höga myndigheten underlåter att ta initiativ,får en medlemsstat framlägga saken för rådet, som genom enhälligt beslut kanföreskriva, att Höga myndigheten skall införa ett kvoteringssystem. Höga myndigheten skall, på gmndval avundersökningar utförda i samråd med företagen och företagssammanslutningama, fastställa rättvist avpassade kvoter med beaktande av de i artiklarna 2, 3 och 4 uppställda principema. Den kan särskilt reglera företagens kapacitetsumyltjande genom lämpligaavgifter på de kvantiteter som överstiger en jämförelsenivå, som fastställts genom ett generellt beslut. Beloppsom erhålls på detta sätt skall användas för att stödja företag vilkasproduktionstakt ligger under den fömtsedda nivån, särskilt i syfte an imöjligaste mån upprätthålla sysselsätmingen inom dessa företag. 3.Kvoteringssystemet skallupphöra på förslag, som Höga myndigheten framlägger för rådet efter attha hört den rådgivande kommittén, eller av en av medlemsstatemas regeringar, ominte rådet beslutar något annat; härvid krävs enhällighet om förslagetframläggs av Höga myndigheten och enkel majoritetom det framläggs av en regering. Kvoteringssystemets upphörande skalloffentiiggöras genom Höga myndighetens försorg. 4.Höga myndigheten får i fråga om företag som åsidosätter de beslutsom fattats enligt denna artikel, döma utböter som högst uppgår till värdet av den otillåma produktionen. Om Höga myndigheten, efter att ha hört denrådgivande kommittén, konstaterar att gemenskapen befinner sig i enallvarlig bristsituation i fråga om vissa eller samtiiga produkter som tillhördess kompetensområde och att de åtgärder som avses i artikel 57 inte är tillräckliga för att avhjälpa bristen, skall framlägga saken för rådet samt, om rådet inte enhälligtbeslutar något annat, föreslå rådet de åtgärder som krävs. Om Höga myndigheten underlåteratt ta initiativ, får en medlemsstat . 1994/95:19 framlägga saken förrådet, som genom enhälligt beslut kan fastslå, att Bikiga 13 den ovannämndasimationen föreligger. Påförslag av Höga myndigheten och i samråd med denna skall rådet enhälligt fatta beslut dels om prioritering i fråga om förbmkningen och dels om fördelning av gemenskapens tillgångar av kol och stål mellan industtiema inom desskompetensområde, export och övrig konsumtion. På gmndval av den på detta sättbeslutade prioriteringen rörande förbmkningen skall Höga myndigheten eftersamråd med berörda företag fastställa de tillverkningsprogram som företagen ärskyldiga att genomföra. Om rådet inte fattar ett enhälligtbeslut om de åtgärder som avses i punkt 2, skall Höga myndigheten själv på gmndval av konsumtion och export samt oberoende av produktionens lokalisering göra fördelningen av gemenskapens tillgångar mellan medlemsstatema. I varje medlemsstat skall fördelningen av de tillgångar som anvisat ske på regeringens ansvar på sådant sätt att de leveransersom avsetts äga mm till andra medlemsstater inte berörs och under fömtsättningatt samråd äger mm med Höga myndigheten i fråga om de kvantiteter som avsattsför export och för drift av kol-och stålindusttiema. Om den andel som av en regeringavsatts för export reduceras i förhållande till de kvantiteter som lagts tillgmnd för den totala tilldelningen tillmedlemsstaten i fråga, skall Höga myndigheten vid senare fördelningstillfällen, i mån av behov,mellan medlemsstatema på nytt fördela de tillgångar som på detta sänfriställts för konsumtion. Om den andel som av en regeringavsatts för drift av kol- och stålindusttiemareduceras på motsvarande sätt och detta leder till en produktionsminskning inomen bransch inom gemenskapen, skall tilldelningen av motsvarande produkter tillmedlemsstaten i fråga vid senarefördelningstillfälle reduceras i samma omfattning som nämnda produktionsminskning. Höga myndigheten skall i samtiigafall på gmndval av undersökningar, som företagits i samråd medföretagen och företagssammanslumingama, mellan företagen rättvist fördela de kvantiteter som avsatts för industtiema inom dess kompetensområde. I det fall som avses i punkt 1 i dennaartikel får Höga myndigheten, Prop. 1994/95:19 efter att ha hört den rådgivande kommittén och med rådets samtycke, Bikiga13 enligt bestämmelsema i artikel 57 besluta, att alla medlemsstater skallinföra resttiktioner rörande exporten till ttedje land. Om Höga myndighetenunderlåter att ta initiativ, får rådet fatta enhälligt beslut om detta påförslag av en regering. Höga myndigheten får, efter att hahört den rådgivande kommittén och rådet, upphäva det system som inrättats enligt denna artikel. Höga myndigheten får inte åsidosätta ett avstyrkande ytttande från rådet, om detta ytttande avgivits enhälligt. Om Höga myndigheten underlåteratt ta initiativ, får rådet genom enhälligt beslut upphäva detta system. Höga myndigheten får i fråga omföretag, som åsidosätter de beslut som fattats med tillämpning av denna artikel, döma ut böter som högst uppgår till det dubbla värdet av den tillverkning eller de leveranser som föreskrivits och inteverkställts eller som undandragits föreskriven användning. På prisområdet är förfaranden somstrider mot artiklama 2, 3 och 4 förbjudna och särskilt illojal konkurrens och i syimerhet prissänkningarav helt tillfällig eller helt lokal karaktär, vilka syftar till attuppnå en monopolställning inom den gemensamma marknaden, diskriminerandeförfaranden som innebär att en säljare inom den gemensamma marknaden tillämpar olika villkor vid jämförbara affärsttansaktioner,särskilt med hänsyn till köpamas nationalitet. Höga myndigheten kan efter att hahört den rådgivande kommittén och rådet genom beslut närmare ange deförfaranden som avses med detta förbud. a) skall deprislistor och försäljningsvillkor som tillämpas av företagen på den gemensammamarknaden offentiiggöras i den omfattning och den form som föreskrivs av efter att ha hört den rådgivande kommittén. Om Höga myndighetenfinner, att ett företag vaU en onormal utgångspunkt för fastställande av sinprislista, och detta särskilt öppnar möjligheter att kringgå bestämmelsemaunder b Prop. 1994/95:19 här nedan, skall den lämna lämpligarekommendationer till detta Bilaga 13 företag, b) får de använda metodernaför prissätming inte leda till att de priser som tillämpas av ett företag inomden gemensamma marknaden, då dessa återförs till motsvarande värde vid denutgångspunkt som valts för fastställande av dess prislista överstiger det prissom enligt prislistan i fråga gäller vid en jämförbar affärsttansaktion eller understiger detta prismed mer än antingen den marginal som möjliggör anpassning av det länmade anbudet till en med annan utgångspunktfastställd prislista som erbjuder köparen de fördelaktigaste villkorenpå leveransorten eller den marginal som genom beslut av efter det att den rådgivande kommittén ytttat sig,fastställts för varje kategori av produktermed evenmellt hänsynstagande till produkternas urspmng ochdestinationsort. Dessa beslut skall fattas när devisar sig nödvändiga för att undvika stömingar inom den gemensamma marknaden i desshelhet eller en del därav eller för attundvika stömingar i jämvikten till följd av olikheter i metoderna förprissättning på en produkt och på de råvaror som används för dess tillverkning.Besluten skall inte hindra företagen att anpassa sina anbud till villkor somerbjudits av företag utanför gemenskapen, under fömtsättning att dessattansaktioner anmäls til! Höga myndigheten, som i händelse av missbmk fårbegränsa eller upphäva den fördel berörda företag kan dra av dennaundantagsbestämmelse. Pågmndval av undersökningar gjorda i samråd med företagen och företagssammanslutningamaenligt bestämmelsema i artikel 46 första stycketoch artikel 48 ttedje stycket, samt efter att ha hört den rådgivande kommitténoch rådet om såväl lämpligheten av dessa åtgärder som den prisnivå de medförkan Höga myndigheten för en eller flera produkter inom dess kompetensområdefastställa a)maximipriser inom den gemensamma marknaden, om den finner att ettsådant beslut är nödvändigt för att uppnå de syften som anges i artikel 3,särskilt under c, b)minimipriser inom den gemensamma marknaden, om Höga myndigheten finner att en uppenbar krisföreligger eller är förestående samt att ett sådant beslut krävs föratt de syften som anges i artiJcel 3 skall uppnås. c) minimi- ellermaximipriser vid export efter samråd med berörda Prop. 1994/95:19företagssammanslutningar eller företagen själva och med anpassning Bikiga 13till de förhållanden som råder på utiändska marknader, om en sådan åtgärd kankonttolleras effektivt och visar sig nödvändig såväl med hänsyn till de genommarknadsläget uppkommande faroma för företagen som för att i de intemationellaekonomiska förbindelsema hävda den målsätming som anges i artikel 3 f. Omminimipriser fastställs, skall denna bestämmelseinte hindra tillämpningen av bestämmelserna i artikel 60.2 sistastycket. Vidprissätmingen skall Höga myndigheten beakta nödvändigheten av att tillseatt konkurrensförmågan inom såväl kol- och stålindusttiema somförbmkningsindusttiema vidmakthålls i enlighet med de principer som anges iartikel 3 c. Om Höga myndigheten underlåter att under ovanangivna förhållanden ta initiativ, får en medlemsstats regeringframlägga saken för rådet, som genom enhälligt beslut kan anmoda att fastställa sådana maximi- eller minimipriser. DåHöga myndigheten anser, att en sådan åtgärd är mest lämpad för att undvikaatt kolpriserna fastställs på produktionskosmadsnivån för de gruvor som har dehögsta kosmadema och vilkas drift anses temporärt nödvändig för genomförandetav de uppgifter som anges i artikel 3, får , efter att ha inhämtat yttrande från den rådgivande kommittén,besluta om utjämningsbetalningar mellanföretag inom samma gmvdisttikt, för vilka samma prislistor gäller, mellan företag belägna inomolika gmvdisttikt, efter att ha hört rådet. Sådana utjänmingsbetalningar fårdessutom införas under de fömtsätmingar som anges i artikel 53. OmHöga myndigheten finner att köpama praktiserar en systematisk diskriminering, särskilt med stöd av bestämmelser, som reglerar offentiigt organs affärsavslut, skall den till de regeringar som saken gäller lämna nödvändiga rekommendationer. får, i den utsttäckning den finner det nödvändigt, besluta att 3 1994/95. a) företagen skall fastställa sinaförsäljningsvillkor så, att deras köpare Prop. 1994/95:19 och kommissionärer förbuider sig att följa de regler som uppställts av Bilaga 13 Höga myndigheten med tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel, b) företagen skall ställas till ansvarför överttädelse av förpliktelser de åtagit sig på detta sätt, då överttädelsen begåtts av deras ombud eller av kommissionärer, som handlat för dessa företags räkning. Höga myndigheten får, i händelse avatt en köpare bryter mot förpliktelser hanhar åtagit sig på detta sätt, begränsa de till gemenskapen hörandeföretagens rätt att handla med nämnda köpare i en utsttäckning som, i fall avupprepad överttädelse kan medföra temporärt förbud. I detta fall får köparen,utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelsema i artikel 33, väcka talanvid domstolen. har dessutom befogenhet att till berörda medlemsstater lämnalämpliga rekommendationer för an säkerställa att de regler som uppställts medtillämpning av artikel 60.1 följs av varje företag eller organisation, somutövar en distributions funktion på kol- och stålområdet. Höga myndigheten får i fråga omföretag, som åsidosätter bestämmelsema i dena kapitel eller beslut om derastillämpning, döma ut böter som uppgår till det dubbla värdet av den otillåmaförsäljningen. I händelse av upprepad överttädelse skall ovanståendemaximibelopp fördubblas. 1.Överenskommelser mellan företag, beslutav företagssammanslutningar och samordnade förfaranden, som är ägnade att inomden gemensamma marknaden, direkt eller mdirekt, förhindra, inskränka ellersnedvrida den normala konkurrensen är förbjudna, särskilt sådana som består iatt a)fastställa eller bestämma priser, b)inskränka eller konttollera produktion, teknisk utveckling ellerinvesteringar, c)dela upp marknader, produkter, kunder eller försörjningskällor. Höga myndigheten skall dock försärskilt angivna produkter tillåta Prop. 1994/95:19 överenskommelser om specialisering eller om gemensamma inköp och Bilaga 13 försäljningar, om den finner att a)denna specialisering ellerdessa gemensamma inköp och försäljningar komma att bidra till en påtaglig förbättting av produktionen eller disttibutionenav dessa produkter, b)överenskommelsen i fråga ärväsentiig för att uppnå ett sådant resultat utan att vara meraresttiktiv till sin karaktär än ändamålet kräver, och c)överenskommelsen inte är ägnadatt ge de berörda företagen möjlighet attbestämma priser, konttollera eller begränsa produktionen eller avsättningen för en väsentiig del av ifrågavarandeprodukter inom den gemensamma marknaden och inte heller att undandra dessaprodukter effektiv konkurrens från andra företag inom den gemensammamarknaden. Om Höga myndigheten finner, attvissa överenskommelser till sin natur och sina verkningar helt överensstämmermed ovan åsyftade överenskommelser, särskiltmed hänsyn till tillämpningen av denna punkt på disttibutionsföretag, skall Höga myndigheten också tillåta dessa överenskommelsernär den finner att de uppfyller samma villkor. Tillstånden kanlämnas på bestämda villkor och för en begränsad tid. 1 sådant fall skall fömya ett tillstånd en eller om den fastställer, attvillkoren i ac ovan är uppfyllda för fömyelsen. skall återkalla ett tillstånd eller ändra dess innehåll, om denfinner att överenskommelsen på gmnd av ändrade förhållanden inte längreuppfyller ovan avsedda villkor eller att de faktiskaföljderna av överenskommelsen eller av dess tillämpning sttider mot devillkor som uppställts för tillståndet. Beslut som innebär att tillstånd lämnas, förnyas,ändras, vägras eller återkallas, samt grandema för sådana beslut, skalloffentiiggöras utan att de begränsningar som fastställts i artikel 47 andrastycket skall vara tillämpliga i sådant fall. får, i enlighet med bestämmelsema i artikel 47, inhämta alla de upplysningar som krävs för tillämpningen av denna artikel, antingen genom en särskild förfrågan ställd till berörda parter eller genom en förordning som närmare anger arten av de överenskommelser, beslut eller förfaranden som skall anmälas för Höga myndigheten. Överenskommelseroch beslut som är förbjudna med stöd av denna artikels första punktskall sakna rättsverkan och kan inte åberopas inför någon domstol imedlemsstatema. Höga myndigheten skall, om inteannat följer av rätten att överklaga Prop. 1994/95:19 till domstolen, ensam vara behörig att avgöra, om nämnda Bilaga 13överenskommelser eller beslut står i överensstämmelse med bestämmelsema idenna artikel. får fastställa böter och viten för företag, som ttäffat en ogiltigöverenskonunelse, eller, som genom skiljedomsförfarande, avtalsvite, bojkotteller andra medel tillämpat eller sökttillämpa en ogiltig överenskommelse eiier ett ogiltigt beslut eller enöverenskommelse för vilken tillstånd vägrats eller bettäffande vilken tillståndåterkallats, eller som fått tillstånd genom uppsåtiigen oriktiga ellerförvanskade uppgifter, eller som tillämpar förfaranden som sttider mot bestämmelsema i punkt 1. Maximibeloppet av dessa bötereller viten får inte överstiga dubbla värdet av den faktiska omsätmingen av de produkter som omfattas av deöverenskommelser, beslut eller förfaranden vilka sttider motbestämmelsema i denna artikel. Nämnda maximibelopp får dock höjas i de fall detvarit fråga om en begränsning av produktion, teknisk utveckling ellerinvesteringar, såvitt gäller böter, tillhögst av berörda företags årsomsättning och, såvitt gäller viten,till högst av dagsomsättningen. 1.Höga myndighetensförhandstillstånd skall, om inte annat följer av bestämmelserna i punkt3, krävas för varje förfarande som genom sin art och genom verksamhet utövad aven person eller ett företag eller av en gmpp av personer eller företag, inom deterritorier som avses i artikel 79 första stycket, direkt eller indirekt ledertill en koncentration av företag, av vilka minst ett är sådant som avses iartikel 80; detta gäller antingen förfarandet hänför sig till en och samma produkt eller till olika produkter, ochantingen det kommer till stånd genom fusion, förvärv av aktier, andelaroch andra tillgångar, lån, avtal eller genom varje annat medel för konttoll.För tillämpningen av ovanståendebestänunelser skall Höga myndigheten genom en förordning som den skallutfärda efter att ha hört rådet närmare ange kriterierna för konttoll överföretag. 2.Höga myndigheten skall bevilja det i föregående punkt omnämndatillståndet, om den finner att det tilltänkta förfarandet rörande ifrågavarandeprodukt eller produkter som tillhör dess kompetensområde inte kommer att geberörda personer eller företag möjlighet attfastställa priser, konttollera eller inskränka produktionen ellerdistributionen eller förhindra bibehållandet av en effektiv konkurrens på en betydande de! av marknaden fördessa produkter eUer attundandra sig de konkurrensregler som följer av tillämpningen Prop.1994/95:19 av detta fördrag, särskilt genom upprättandet av en konstiad Bilaga 13 undantagsställning, vilken medför en väsentiig fördel i fråga omtillgång till försörjningskällor och avsättning.