prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Energi och kärnsäkerhet,utbUdning, produktion och disfribution avlivsmedel, förefagsstöd cx;h transporter har varit prioriterade sektorer 27.4Sverige och EU:s östsamarbete EU:s och nuvarandesamarbete med Central- cx;h daterar sig av natarliga skäl frånungefär samma tidpunkt, , då reforrasfrävandena spreds till allade tidigare socidistiska ländema och accelererade. Saraarbetet har i alltväsenfligt utvecklats parallellt, och det har, mte minst genom de multUaterdafinansiermgsorgadsationema och det ovan nämnda G24-saniarbetet, ftiiuiits goda raöjligheter att utbyfaerfarenheter och i vissa fell samverka. Det sistaämnda gäUer mte minst det regionala östsamarbetet. EU deltarsåväl i sora i verksamhet. bör detunderstrykas att mom ramen för sm aktiva närområdespolitUc påflera onuåden varit en föregångare. Detto gäller mte minst suverädtetsstödet till BaltUcum och frUiandelsavtelen med de baltiskastetema. konuner sora medlem av EU automatiskt attdelte i EG:s budgetfinansierade samarbete raed länderna i Central- ochÖsteuropa. PHARE- och TACIS-progranunen arbeter, liksom det svenska östsamarbetsprogrammet, raed kunskapsöverföringsora huvudsakligt insfruraent. Svenska myndigheter, företeg och orgamsationerfår genora medleraskapet möjlighetatt konkurrera på lika vilUcor om uppdragen att verkstella de msatser,varora EG besluter I sitt bilaterala östsaraarbete har Sverigeprioriterat sitt geografiska närområde, omfattende de baltiska stetema, och nordväsfra Såsom fraragått av det föregående, är detland sora Prop. erhållit den störsfa andelen av PHARE-prograramet.I övrigt har genom detfa program betydandeinsatser gjorts i cenfraleuropeiska steter, tUl vilka i huvudsakbidragit genom de multilaterala organen. TACIS-programmet är, såsom framgått, i hög grad koncentterattill De av EU:smedlemssteter som visat stort infresse för samarbete med Cenfral- och Östeuropahar, utöver de geraensamma insatserna genom EU:s samarbetsprograra, fortsattett omfettande bUaterdt östsaraarbete. Iländer sora Danraark och Nederländema svarar det bUaterda samarbetet medde centrd- och östeuropeiska ländema för cfrka två fredjedelar av det totelaöstsamarbetet. stora engagemang i närområdet kommergivetvis att fortsatte. Genom EU-medlemskapet får vi ökade möjligheteratt koppla samman vad vi gör inom ramen för vårt bUaterda östsamarbete med EG:ssamarbetsprograra. Vi kan då vara idégivare till EG:s insatser i vårt närområdeinte minst gäller dette kan vi få förbätttaduiformation om behov och msatsmöjligheter i de cenöal- och östeuropeiska ländersora inte prioriteras i det svenska bilaterala samarbetet. EG:s finansiellaoch tekmska stöd tiU Centtal- och hänger nära samman medhandelspoliticen gentemot dessa länder Handelspolitikenbehandlas i avsmtt 23, där de s.k. Europaavtelen raellan EG och fleracentraleuropeiska länder skUdras. Regeringens bedömning: Medlemskapi Europeiska investeringsbanken (EIB) raedför betydande fördelar för Sverige.EIB är en solid bank med snabbt växande betydelse som finansiär av angelägnamvesteringar i . Banken kan genom sin starka stdlning på kapitdraarknadenerbjuda raycket konkurrenskraftiga lånevillkor tUl såvd offentiiga som privatelåntegare. Av särskUd vUrt är bankensutiåning till små och raedelstora företeg. Det är väsentiigt att dessa företeg, sora utgör en vUctigtUlväxtmotor, kan ges goda kredittnöjligheten Bankensutiåning till icke-raecUerasländer har även ökat i omfattmng. På detfa områdefinns det goda raöjligheter för ett utvidgat saraarbete mellan och EIB.På lUcnande sätt bör ett utökat samarbetekunna komma tUl stånd mellan Nordiska investeringsbanken och EIB, närflerfalet nordiska länder fräder in i EU. anser det oklart viUcen insynEG:s revisionsrätt har i banken och anser att behovet av insyn och konfrollmåste tillgodoses. BTTS anför att ett utökat samarbete med EIB bör kunna ske iform av tekmskt samarbete och kreditfinansiermg i både och Central-ochÖsteuropa. Detfa bör underlättes om BITS bereds möjlighet medverka idiskussioner mom EIB vad gäller policy- och projektfrågor Europeiskamvesteringsbanken (EIB) är en fristeende mstimtion mom Europeiskaunionen. Banken upprättedes i edighet med Rorafördraget. Artiklama 4boch 198 d-e i förcfraget innehåller de grandläggande bestenunelsema. Bankensverksamhet och arbetsformer finns angivna iEIB:s stedga som är bifogad Rorafördraget sora protokoll. Bankens huvuduppgift är att bidra till enbalanserad regiond utvecklmg inora den europeiska umonen genora attfinansiera ekonomiskt sunda investermgar i de utvecklingsraässigt sett raesteftersatfa regionema. Sektorsvis harutiåningen förändrats från stora energisatsningar under 1970-tdet till indusfrimodermsering, teknologiutveckling cx;h miljövårdunder 1980- och 90-telen. Majoriteten av lånen gäller mvestermgar iinfirastraktar, varefter kommer mdustti, tjänster, jordbruk och energiprojekt.Banken spelar en framttädande roll i den pågående utvecklingen av transeuropeiska nätverk inora transporter,telekommunikationer och energi. Banken gör en systematisk bedömnmg av alla projektförslag ur raUjösynpunkt så att dessa uite har negativmiljöpåverkan. EIB:s utiåning sker på sfrUctbankmässiga vUUcor Lånen kan normdt inte överstiga av ett enskilt projekts totdakosttiader Låntegarefrån både offentiig och privat sektor kan låna från banken. EIB länmar inte subventioneradelån inora ramen för sin ordmarie verksamhet. Utiåningen finansieras i huvudsak genommarknads-upplåning.Bankens totda utiåning t.o.m. uppgick tiU drygt 148 miljarder ecu.Under år 1993 var utiåningen 19,6 miljarder ecu, varav 1,9 mUjarder utanför EU. Maasfrichtfördragetinnebar en förstärktroU för banken. Fördraget fastslår att EIB föratom projekt även skaU kunna finansierainvestermgsprogram. skall kunna göras i kombination med stöd från strakturfondema eUerandra finansiella instrument inom EU. I samband med Europeiska rådetsmöte i imättodes en tillfäUig lånefacUitet i EIB uppgående till5 miljarder ecu (dens.k. Edinburgh-facUiteten), sedermera höjd tUl 7 raUjarder ecu . Syftet medfacUiteten är att påskynda finansiermgen av infiasöuköirprojekt främst knutna till franseuropeiskanätverk. Även projektsom berör Centtal- och inom denna ram skall kunna konuna i fråga. Enhöjning av taket för EIB:s medverkan i finansieringen av dessa projekt har även ägtrum, från . Utiåningen påbörjades i febraari 1993. FacUiteteninbegriper även en tillfällig specidordning om en mUjard ecu i form av räntesubventioner på lån till små och medelstora förefag. har även en europeiskinvesteringsfond etoblerats. Fonden, som admimstteras av EIB, skdl garantera lån tillinfrastraktarprojekt samttiU små och medelstora företog inom umonen. Banken konuner att bidra av startkapiteletpå två mUjarder ecu. Sammadagt beräknas garantierna kunna generera finansiermg för projekt värda omkring 20 mUjarder ecu. EIB spelar en aUtmer framfrädande roll i umonenssamarbete med icke-medlemsländer.Bankens utiåning för detta ändamål uppgick tUl 1,9 miljarder ecu , vilket är mer änen fördubbling jämfört med . Utiåningen regleras genom samarbetsavtol mellan EG och berörda ländergrapper. Utiåmngsker tUl länder i AfrUca, och (ACP-ländema),MedeUiavsområdet, Centtal- och och vissa länder i och LatinaraerUca. Denna utiåning garanteras av EG:s budget,föratom långivningen till ACP-ländema som garanterasdfrekt av medlemsländema. Banken har tre beslutsnivåer: guvemörsrådet, styrelsenoch direktionen. Guvemörsrådetutgörs av medlemsländernas finans- eller ekonomiministrar får automatiskt en plats iguvemörsrådet. Rådet kan beslute om vissa ändringar av EIB:s stedga och godkänner vidare balansräkningen, årsrapporten,kapitelöknuigar, utoämningar tUl styrelsen ochbankens direktion. Styrebenföreslås efter utvidgningen beste av 26 medlemmar och Prop. 1994/95:19 13stellförefrädare. har erbjudits en ordinarie plats samt,gemensamt med övriga fre kandidatiänder, en plats som ställförettädare. Styrelsenbeslutar i låne- och garantiärenden samt fastställer ränte-dvåema. Direktionenbestår av presidenten och sex vice presidenter är fördelade mellanmedlemsländerna genom att de fyra stora har en tjänst var, medan de mincfre ländema taras ora att besatte övriga trevice presidentposter. uppmanade attutöka dfrektionen med en raedlera efter utvidgningen. Dfrektionen svarar för bankens löpande verksamhet och läggerfram beslutsförslag tUl styrelsen. Vid omröstdng iguvemörsrådet gdler samma röstfördelning som i Rorafördraget. Besluten istyrelsen fas norraalt raed enkel majoritet där varje styrelsemedlem har enröst var. Vid beslut med kvalificerad majoritet krävs arton röster efterutvidgningen. Banken harsitt säte i . Anfalet anstdlda uppgår tiU 850 personer VidpersonaltiUsätöiingar skall, föratom persodiga kvahfikationer, hänsyn tes tUlen rimlig representetion för varje raedlerasland. 28.3 Den svenska kapitalinsatsen Sverigehar erbjudits att teckna en andel ora 2 026 raUjoner ecu (ca 18 193 mUjonerkronor) i bankens ordinarie kapitel. Av dette belopp skall 7,eUer 151,9miljoner ecu (ca ) mbetelas, huvudsakligen över enperiod av två och ett hdvt år. Resterande skall utgöra ett garantiåtegande. andel motsvarar av detutökade grandkapitelet. skall även bidra tUl reservfonden, tUltUläggsreserven och tUl avsättningarsom har karaktär av reserver Bidraget skall uppgå tUl avreserverna och avsätöiingama i bankens balansräkning året föreansluöungen. Inbetelningama kan beräknas till totelt 343,3 miljoner ecu (ca3082 ). Hela beloppet skall inbetelas av två ochett halvt år Regeringen avseråterkomma till avseendeteckmng av andel i bankens grandkapitel, garantiåteganden, inbefalningsförplUctelsersamt medelsanvisdng för /95 med adedning av svenskt raedleraskapi Europeiska investeringsbanken. 29 Rättsliga och inrikesfrågor Regeringensbedömning: Samarbetet i rättsliga och imUces frågor brakar benämnas denfredje pelaren i Maasfrichtfördraget. Samarbetet berör i många feUrättsstetiiga kämområden, där det är vUctigtatt, också inom ramen för en europeisk umon, behåUa ett självbestämmandehos sfatema. Detfa tillgodoses inom fördragets ram eftersom verksamheten lyggerpå mellansfatiigt samarbete vilket bl.a. innebär att beslut fattas medenhällighet. Genomsamarbetet i rättsliga och inrikes frågor fär medlemsstotema väsentiigtförbättrade möjligheter att komma till rätte med många av de fenomen som i dagframstår som problematiska eller rentov hotande i . Hit hör den ökandeintemationeUa brottsligheten, såsom olaglig fiandel med narkotika, terrorismoch annan grov eller orgamseradkriminalitet. För del framstår det som mycket angeläget atteffektivisera bekämpningen av den internationella brottsligheten, uiteminst mot bakgrund av den oroande utvecklingen i de närbelägna ländema iÖsteuropa. Ett medlemskap i kommer att ge tiUgång tiU det fördjupade mtemationeUa polissamarbete som förnärvarande håller på att byggas upp. Inte minst närdet gäUer kampen mot den mtemationeUa narkotikahandeln framstår samarbetet inomEU som ett vUctigt inslag som, åtminstone påsUct, kan få avgörande betydelse när det gäller att vinna framgång. Den svenskatallen och polisen kommer att övervaka gränsema mot andra EU-länder för attförhindra olaga införsel av främst narkotika och vapen. För detto ändamålutvecklas nya konttoll-former inora ramen för . Det finns skälatt anfa att dessa nya konttollformer blfrväl så effektiva sora traditionella gränskonttoller. Även de asyl- och raigrationspolitUcsa frågomaligger mom ramen för detfa saraarbete. Formen med mellansfatiigtsamarbete gör att den fulla beslufanderätten ligger kvar på de enskildasfatema. Det finns dock en tydlig sfrävan mom umonen mot en harmonisermg avlagar och regler För attförverkliga målet med fri rörlighet för personer är det nödvändigt art ensamsyn växer fi-am även på det asyl- och blfr bl.a. värnandet av asylrätten och en faktisk och lika tillämpning av försfaasyllandsprincipen vUctiga frågor för . När Maastrichtförcfraget frädde ikraft den 1 noveraber 1993 kunde samarbetet meUan de tolv EU-ländema irättsliga och inrikes frågor börja i saraordnad form. Saraarbetet i dessafrågor var dock inte någon nyhet som mfroducerades genom fördraget, utan hade i olika formerpågått Prop. Exempelvis påbörjades dets.k. Trevisamarbetet kring polisfrågor cx:h terrorism redan imitten av 1970-tdet, och samarbetet kring enharmomserad mvandrmgs- och asylpolitUc har pågått sedan1980-falet. Arbetet var emellertid heU av mellansfatiig karaktär och lågutanför EG:s dåvarande behörighet. nya som tUlkommit genomMaastrichtfördraget på detto onuåde är framför dit att samarbetet harpreciserats (x;h formdiserats, utan att fördenskuU dess grundläggandemellansfatiiga karaktär har ändrats, samt att konumssionen och rådet fåttsig tUldelade betydelsefulla och klart defimerade roUer inom ramen församarbetsområdet. Sora närmarebeskrivits ovan i redovisningen av de grandläggande förcfragen (avsmtt 8) angesi att ett antd frågor -bl.a. om mvancfrmg och asyl, polisoch taUsamarbete, narkotika-bekämpmng samt rättsligt samarbete - är avgemensamt infresse "för att förverkliga udonens mål, särskilt den friarörligheten för personer" (artUcel K.l). Den fria rörligheten för personeringår bland de mål-sättmngar för den mremarknaden som bekräftades genom enhetsakten då den nuvarande artikel 7ainfördes i . Målet för EU-samarbetet har varit att fullt utgenomföra den fria rörligheten på dia områden fr.o.m. . Fören utförlig behandlmg hänvisas tUl avsmttet om fri rörlighet för varor,personer, tjänster och kapitd (11). Slutdatum förgenomförandet av den mre marknaden är nu passerat med . Den mremarknaden är cx;kså i stort sett genomförd på alla onuåden utom vad gäller frirörlighet för personer Arbetet med de åtgärder som behövs för att avvecklagränskonfrollema av personer har nämligen visat sig te än beräknat.Dette hänger delvis samman med attlagstiftningskompetensen vad gäller avskaffandet av gränskonfroller förpersoner ligger hos EU:s medlerasländer snarare än inom EG:s gemensamma rättsorddng.Medan målet att avveckla de inre gränskonfrollema för personer således har smbakgrand i artikel 7a i Romförcfraget harmedlemsländemas behörighet i fråga om lagstiföiing avgörande betydelse när det gäller attförverkliga dette mål. I och med Maasttichtfördragels ikraftttädande mellanstetiiga arbetsformen som tidigare präglat samarbetet dockmodifierats. beslöt redan vid sitt möte på att tillkalla en s.k.koordmatorsgrapp för att påskynda arbetet med att förverkliga den friarörligheten för personer Koordinatorsgrappens huvudrapport,det s.k. Palmadokuraentet, defimerar under mo huvudtitiar de åtgärder som krävsför att nå målet. Några faller mora gemenskapens kompetens men flertelet är av mellanstetiig karaktär. Palmadokumentet godkändesav i . Huvudtitiama är följande: -åtgärder vid gemenskapens ytfre gränser -åtgärder vid gemenskapens ime gränser och mom geraenskapens territorium -åtgärder mot droghandel 407 -åtgärder mot terrorism -visermgspolitik Prop.1994/95:19 -åtgärder vid bevUjande av asyl -civU- och kriminalrättsligt samarbete -åtgärder befräffande av resande medförda varor. Att avskaffa hmdren förpersoners fria rörlighet innebär att de ime gränskonfrollema av traditioneUtslag avskaffas, vUket i sin tar aktaaliserar behovet av samarbete på de områdensom räknats upp i Pdmadokumentet. Samarbetet på dessa områden skdl kompenserabortfallet av ime gränskonfroller Utgångspunkt för arbetet med de s.k.kompensatoriska åtgärdema har varit att ett avskaffande av EU:s inre gränserinte skall föra med sig negativa effekter såsom ökad tertorism, illegal invancfring, narkotUcasmuggling och annangränsöverskridande brottslighet. Exempel på kompensatoriska åtgärder äratt gemensamt stärka de yttte gränskonfrollema och att samarbete på invandringspolitikensoch brottsbekämpningens område. Att genomföraden fria rörligheten för personer kräver dltså en gemensam politUc på vissacentrala områden. HittUls har en rad gemensanuna mstrament arbetets fram men fåav de gemensamt föreslagna åtgärdema har ännu ttätt i kraft. Konventionstexterföreligger vad gäUer ett system förtUlämpning av förste asyllandsprmcipen mellan EU-ländema och konfroU avden gemensamma ytae gränsen. Konventionstexter är under uterbetande vad gdlerett europeiskt informationssystem, EIS, och en europeisk kriminalpolisbyrå,Europol. Kompletterande bestämmelser föratt kunna tUlämpa dessa konventioner har också i viss mån färdigstellts. Dessainstrament beskrivs i ett följande avsmtt. När det gälleravskaffandet av ime gränskonfroller inom EU bör också det s.k.Schengensamarbetet nämnas. Detto grundar sig på Schengen-överenskomraelsen frånår 1985 mellan FrankrUce, och om det gradvisaavskaffandet av konttoUer vid de gemensamma gränsema och desstUlämpningskonvention . Överenskommelsen har undertecknats av allaEU:s medlemsländer utom Storbritenden, kland och . och Österrikehar sökt om observatörsstdlning i . Schengensamarbetetkan sägas vara ett försök att gå före utvecklingen i EU och att verkligengenomföra den fria rörligheten mellan avtelspartema genom att helt avskaffa deime gränsema, och tillämpmngs-konventionen innehåller bestämmelser som i storutsfräckning varit vägledande vid utfomuiingen av saraarbetet mellan de tolv iEU. Tillärapningskonventioneninnehåller en rad bestemmelser som motsvarar de regler som senare arbetets fiamav hela gemenskapen t.ex. , ytfre gränskonttollkonventionenoch konventionen ora ett europeiskt informationssystem, EIS. Schengensamarbetethar därmed ett sakligt saraband med de imtiativ som tegits med adedning avupprättendet av den uue marknaden. I den mån de tolv lyckas komma överens oraEU-regler så ersätter dessa Schengemeglema, vilket är raålsättoingen. Schengenöverenskoraraelsens tillärapnmgskonvention har ännu inte frätt 408 hänger sararaan medförseningar när det gäller att få de kompensatoriska åtgärdema påplats. Det som framfördU återstår, är att Prop. 1994/95:19 få det gemensammainfomtetionssystemet, SIS (Schengen Information Systera), att fungera. Schengensaraarbetethar inte akmaliserats i medlemskaps-förhandlmgar då det utvecklas vidsidan av EU. Edigtdet mål som utfrycks i artUcel 7a skuUe de mre gränskonfrollemaför varor, personer, tjänster och kapitel ha varit avvecklade senast den 31december 1992. md har, som redan sagts, inte ännu kunnat uppnås vadgäller inre gränskonfroU av personer Frågan om huravida personkonfroUema vid de inregränserna heU skall avvecklas har varit en stötesten i EU-arbetet ochoemghet råder meUan EU:s medlemsländer om tolkningen av artikel 7a ochmöjlighetema att utöva personkonfroll vid de inre EU-gränsema. EG-kommissionenoch anser liksom de mo medlemsländer som har undertecknat Schengenavtolet, att en medierasstot intefår förete konttoll av personer, oavsett medborgarskap, vid en inregräns när den inre marknaden frätt i kraft. Storbritaimien, men också i vissutsfräckning och friand, hävdar däremot att en viss form avgränskonfroll av raedborgare i fredje land får genoraföras. Så länge dennaoemghet råder upprättiteUs vissa personkonfroUer vid de inre EU-gränsema ochdet är oklart om och när de helt kommer att avvecklas. En annan vUctig fråga är om tidsfristen den 31december 1992 för upprättandet av den ime marknaden uteslutande är en politiskskyldighet eller ora den även har rättslig verkan, dvs. ora artUcel 7a har s.k.dfrekt effekt. Något besked i frågan har ännu inte givits av , sorahar exklusiv rätt att tolka gemenskapsrätten. Ordalydelsen i artUcel 7atelar emeUertid i hög grad för att artiketo inte har dfrekt effekt. Dennatolkning delas av de fleste medlemsländer eller underlåter att fatte nödvändiga beslut, kanmedlemsstetema eller gemenskapens övriga mstitationeranhängiggöra saken inför , i syfte att få denna underlåtenhetfestslagen edigt proceduren i artikel 175 i . hari idett en sådan procedur, rUcted raot konumssionen. Tdan gdlerunderlåtenhet att lägga fram förslag för genomförandetav den ime marknaden vad gäUer personers fria rörlighet och att tillseatt medlemssfatema respekterar artUcel 7a. Fördraget om Europeiska umonenantogs vid regeringskonferensen i Maastticht . I fördragetuppstdls sora ett av raålen för udonen att utveckla ett nära saraarbete irättsliga och inrikes frågor (artikel B). Innebörden härav preciseras iavdelning VI, artUcel K - K.9. Detfinns ingen legal defimtion av begreppen "rättsliga" och"LnrUces". Däremot anges i artUcel K. 1. denio områden sora raedlerassteterna skall bettakte sora frågor av gemensamt mttesse: Prop.1994/95:19 2.regler för mänmskors passage av medlemsstetemas ytae gränser ochkonfrollförfarande i samband med dette 3.invandringspolitUcen och politiken gentemot medborgare i ttedjeland vad befräffar a)imesa och rörlighet för medborgare i fredje land påraedlenis-sfatemas territorier b)vilUcor för bosätöiing förraedborgare i fredje land på raedleras-sfatemas territorier, inklusive vUUcorenför famUjers återförening och tUlttäde tUl arbetsmarknaden c)åtgärder mot fredje lands medborgares olagliga invandring,bosättning och arbete inom medlemsstetemas tertitorium 4.bekämpning avnarkotUcamissbruk, i den mån detfa område inte omfatfas av 7-9 5.kampen mot bedrägerier i intemationell skda, i den mån detfaområde inte omfattes av 7-9 9.polissamarbete för att förhmdra och bekämpa terrorism, olaga narkotUcahandel och ancfra former av grovauitemationella brott, inklusive, om det är nödvändigt, vissa aspekter avmllsamarbete, i samband med orgamsationenav ett umonsteckande system för informationsutbyte inora en europeiskpolisbyrå (Emopol). Syftetraed samarbetet på dessa områden är att förverkliga umonens mål, särskiltden fria rörligheten för personer Samarbetet skdl ske med beaktende av Europarådskonvention omskydd för de mänskliga rättighetema och grancUäggande frihetema och 1951års konvention om flyktuigars rättsliga stellning. De ovan nämndaområdena skaU vara föremål för gemensamma ståndpunkter, gemensamma aktionereller utarbetende av konventioner soin medlemsstetema kan ante. innebär ipraktiken att det mellanstetiiga saraarbete, i vilket man tidigare arbetet framde existerande och föreslagna konventionstextema, förs m under avdelning VI. Samarbetet utverkar inte på EG:s befogenheter edigtRomfördraget. Åtgärder underavdehiing VI har endast folkrättslig stetas. Samarbetet orafattes inte av EG-rätten och dess principer, sora t.ex. EG-rättens förettäde. De generella rättsakter sora beskrivs i artikel 189 i fördraget dvs. förordmngar, direktiv och beslut kan sålunda inte användas. Om alla medlemssteter är överens kan emellertid artUcel 100c i tillämpas på aktioner inora områdena 1-6. Bestemmelser i gällande konventioner mellan medlemsstetema om förhållanden som omfatfas av artikel 100c skall fortsatteatt gälla tUl dess att deras innehåll ersatts med dfrektiv eUer annan åtgärd. Artikel 100c är redan tiUämplig på visumfrågor Rådet skall på förslag av koramissionen och efter samråd med , enhälligt faststellaför vilka medborgare som visumtvånget skall gälla vid passage av medlerasstetemas ytae gränser 410 fattasdessa beslut med kvalificerad majoritet. Edigt artUcelC i Maasfrichtfördraget skdl umonen ha en gemensam Prop. 1994/95:19mstitationell ram. Samarbetet kan därför orafattes av de generella politiskariktimjer som utarbetes av . blu cenfralt foram församarbetet och ersätter fora som TREVI och Rhodosgrappen. EG-konunissionen gesrätt att pardlellt raed raedleras-ländema te imtiativ på områdena 1-6.Kommissionen får även delte i samarbetet på samtiiga områden. Dessutom skdlEuropaparlamentet regelbundet informeras och konsulteras i dessa frågor ellerrikte rekommendationer tUl rådet. har emeUertid endastjurisdiktion över konventioner i vilka det bestäms att domstolen skall varabehörig att tolka deras bestenunelser och avgöra tvister ora deras tUlämpning. En samordningskommitté besteende av högatjänstemän har upprättets. Kommittén benämns K.4-koramittén efter den artikel ifördraget där den nämns.