prop · GI03150 · 1994-12-31 00:00:00 — Ett väl fungerande bidrags- och utjämningssystem är enligtregeringens mening av stor betydelse för att skapa goda fömtsättningar förkommuner och landsting att klara den svåra ekonomiska prövning som hela detsvenska samhället står inför. Det system som regeringen föreslår behöver följasupp och utvecklas, men utgör ändå en god gmnd för det fortsatta arbetet. Inuvarande ekonomiska situation måste alla möjligheter tas tillvara att göra denkommunala verksamheten mer effektiv. Regeringen aviserar därför en översyn avden statliga regleringen av kommunala verksamheter i syfte att utmönstraonödigt betungande och kostnadshöjande bestämmelser. 1.2 Den kommunala sektoms ekonomiska utrymme 1.2.1 Utgångspunkter för en samhällsekonomisk bedömning Konraiunsektomhar genom sin omfattning stor betydelse för samhällsekonomins utveckling,bl.a. för skattenivån och sysselsättningen. Sektoms del av de sammanlagdaskatteinkomstema utgörs dels av kommunalskatten, dels av statsbidragen tillkommuner och landsting. Summan av dessa båda delar av de kommunala inkomstemamotsvarade av BNP. Andelen sysselsatta i verksamhetuppgår till drygt en Qärdedel av den totala sysselsättningen. Statenhar ett övergripande ansvar för att den offentliga verksamheten i vid meningutvecklas på ett sätt som är förenligt med kravet på samhällsekonomisk balans.Kommunsektoms omfattning och betydelse medför att staten har ett behov av attkunna påverka sektoms utveckling. Bedömningen av kommunsektom bör ske genom enavvägning mellan totala samhällsekonomiska fömtsättningar och aktuella behov avkommimal verksamhet samt förenas med respekt för den kommunala självstyrelsen. Demöjligheter som staten har att styra kommunsektom är främst genom nivån påstatsbidragen och genom lagstiftning som reglerar den kommunala verksamheten.Dessutom kan staten ange riktlinjer för kommunsektorns skattefmansieradeutrymme, dvs. skatteinkomster och statsbidrag, samt bedöma vilkenutgiftsutveckling som är förenlig med samhällsekonomisk balans. Ettav de största problemen i den svenska ekonomin är en ökande Prop.1994/95:150 statiig skuldsättiiing, som riskerar att underminera de offentligafinans- Bilaga 7 eraa och motverka en ekonomisk återhämtning. För attsanera de offentiiga fmansema har regeringen föreslagit omfattande budgetförstärkningar.Hittills föreslagna utgiftsminskningar har främst riktats mot statligatransfereringssystem och statlig konsumtion. Tidigarei föreliggande proposition har det framhållits att utrymmet för ytterligareskattehöjningar är starkt begränsat och att skatteuttaget inte kan höjas utannegativa återverkningar på samhällsekonomin. Detta medför att utvecklingen avde offentliga utgiftema blir avgörande för möjlighetema att förbättra deoffentliga fmansema. Utgiftema måste därför utvecklas mycket restriktivt. Detmedelsiktiga målet att stabilisera statsskulden uttryckt som andel av BNP ochatt därefter minska densamma bör bibehållas, men kompletteras med ett meroperativt mål om den offentliga utgiftsutvecklingen. Regeringen har i denreviderade fmansplanen meddelat sin avsikt att återkomma med förslag om ettkvantitativt utgiftsmål . Enmålsättning som gäller utvecklingen av de offentliga utgiftema bör äveninkludera kommunsektom. Staten har ansvar för att ange riktlinjer förkommunsektoms skattefinansierade utrymme och därigenom indirekt också sektomsutgiftsutrymme. Regeringen har tidigare uttalat sin avsikt att så långt möjligtväma sådana viktiga verksamheter inom kommuner och landstmg som vård, omsorgoch utbildning. Detta innebär att den kommunala kärnverksamheten kommer attprioriteras framför övriga delar av den offentliga verksamheten, men ställerlikväl höga krav på en stram utgiftsutveckling . Detstarkt begränsade utrymmet för ytterligare skattehöjningar innebär som nämntsatt kommunsektom måste vara mycket återhållsam med att öka skatteuttaget. Införår 1995 höjdes den genomsnittliga kommunala skattesatsen med 0,45procentenheter, vilket beräknas ge ökade skatteinkomster med närmare 4miljarder kronor. Dessa skattehöjningar får anses vara en anpassning för demsom gick in med obalanser i ekonomin eller som har haft kraftigautgiftsökningar på gmnd av lågkonjunkturen. Kommuner, landsting ochkyrkokommuner kan emellertid inte framöver avstå från att minska sina utgiftergenom att öka skatteuttaget eftersom detta ökar den samlade beskattningen påarbete, vilket i sm tur sänker hushållens köpkraft och därigenom hämmar denekonomiska utvecklingen. Konununsektom är starkt beroende av en god tillväxtoch en hög sysselsättning som innebär att utvecklingen av den kommunalaskattebasen tryggas. Det skulle därför vara ogynnsamt, inte bara församhällsekonomin totalt utan även för den samlade kommunsektom, om denkommunala skattenivån skulle höjas ytterligare. Nivånpå de generella statsbidragen till kommimer och landsting kommer att prövasårligen. Bedömningen måste gmnda sig på aktuella fömtsättningar, både när detgäller samhällsekonomin och behoven av verksamhet. En långsiktig nivåkan därför inte fastslås. behöver kommuner och landsting gesfömtsättnmgar för att kunna planera sin verksamhet för änett år. avserregeringen att redovisa en bedömning av de närmaste årens Prop.1994/95:150 generella statsbidrag utifrån aktuella fömtsättningar. Bedönmingensker Bilaga 7 med utgångspunkt i den ram för de offentliga utgiftema somregeringen avser att föreslå. Enoffentlig utgiftsstrategi som även omfattar riktlinjer för den kommunalautgiftsutvecklingen bör också följa den kompletteringspropositionfastlagda kommunala finansieringsprincipen. I propositionen och det därpåföljande riksdagsbeslutet klargjordes bl.a. att principen endast omfattarstatiiga beslut om verksamhetsförändringar. Däremot omfattas inte åtgärder sominte tar direkt sikte på, men som ändå får ekonomiska effekter förkommunsektorn. Det gäller t.ex. åtgärder som påverkar det kommunalaskatteunderlaget. I stället skall den kommunalekonomiska effekten av sådanaåtgärder beaktas vid bedömningen av det skattefinansierade utrymmet i sambandmed fastställandet av statsbidragsramen. Effekterna skall sålunda inteautomatiskt föranleda förändringar i statsbidragsnivån. Utifrånvad som sagts kan de generella statsbidragen fortsättningsvis sägas ha tvåhuvudsyften, dels att ekonomiskt reglera verksamhetsförändringar till följd avfinansieringsprincipen och dels att vara statens instmment för att påverka denkommunala utgiftsutvecklingen. Sammantagetkommer det att ställas stora krav på kommunsektom . Kommuneroch landsting har genomfört omfattande neddragningar ochhar därmed också rationaliserat och effektiviserat sin verksamhet. Att döma avde studier som genomförts av Expertgmppen för studier i offentlig verksamhet(ESC) har den tidigare negativa produktivitetsutvecklingen i den kommunalaverksamheten bmtits . För att bibehålla en god kvaliteti kärnverksamheterna och klara kravet pä en restriktiv utgiftsutvecklingmåste arbetet med att effektivisera verksamheten fortsätta. Regeringenåterkommer i ett senare avsnitt med bedönmingar och riktlinjer för de närmasteåren. I detta avsnitt beskrivs den ekonomiska utvecklingen ikommunsektorn, dvs. kommuner, landsting, kyrkokommuner och kommunalförbund.Redovisningen avser åren 1990 , kompletterat med vissa uppgifter ompreliminärt utfall för . Prop.1994/95:150 Bilaga 7 Kommunsektorn har stor omfattning och därmed också storbetydelse i samhällsekonomin. De totala utgiftema i kommunsektorn uppgår tillca en fjärdedel av BNP. Den kommunala konsumtionen uppgår till av BNP ochutgör ca två tredjedelar av den totala offentiiga konsumtionen. Efter en följdav år med underskott i det finansiella sparandet har kommunsektorn för åren1992 och 1993 uppvisat stora överskott. läbell 1.1 Den kommunala sektoms finansiella sparande åren1990 -1994 Miljarder kronor i löpande priser ' Kyrkokommuner och kommunalförbund hade kommunsektom ett negativtfinansiellt sparande på . Det kraftigtpositiva sparandet kan till största delen förklaras medrationalisering av den kommunala verksamheten, den nedväxling av pris- ochlöneökningstakten som skedde under dessa år samt tillfälligt ökade skatteinkomsterpå gmnd av den tvååriga eftersläpningen i det gamla utbetalningssystemet förkommunalskattemedel. hade samtiiga delsektorer ett positivt finansielltsparande. Det preliminära utfallet för visar emellertid på en minskningtotalt sett. Kommunerna beräknas få ett sparandeunderskott medan landstingenvisar ett fortsatt positivt sparande. Underskottet i kommunsektorns finansiella sparande år 1994motsvarar av de totala utgiftema. Innebörden av sparandeunderskottetär att av sektoms investeringar har finansierats med ökadnettoupplåning. Att ett visst sparandeunderskott uppkommer kan förklaras medlågkonjunkturens negativa inverkan på sektoms skatteinkomster och ökade utgifter bl.a. för socialbidrag, främst beroende påden höga arbetslösheten. Prop.1994/95:150 Bilaga 7 Finansielltsparande är ett likviditetsmått som mäter skillnaden mellan kommunsektomsinkomster och utgifter. Det ekonomiska resultatet enligt sektomsresultaträkning mäter i stället skillnaden mellan intäkter och kostnader.Innebörden av det sistnänmda måttet är att inkomster och utgifter periodiserastill rätt verksamhetsår. läbell1.2 Resultaträkning för kommunsektom åren 1990 Miljarderkronor i löpande priser Verksamhetens intakter Verksamhetens kostnader Verksamhetens nettokostn. 119,3 -339,8 -220,5 134,4 -365,4 -231,1 150,7 -385,7 -235,0 107,9 -385,8 -277,9 Skatteintäkter Generella statsbidrag Finansnetto Resultat 2 -3,5 229,1 20,8 -4,9 14,0 261,6 11,0 -4,9 32,7 260,3 44,8 -2.8 24,3 Förändring av pensionsskuld' -15,0 -2,5 -13,2 -12,2 -0,2 -13,4 -11,3 -1,4 -Kommuner -Landsting -Kyrkokommuner - -3,8 -3,5 -1,7 -5.5 1,5 2.1 0,1 Källor: , FinansdepartementetSärredovisas Skillnaden mellan samtiiga kostnader och intäkter framgårav resultat 3, vilket visar årets förändring av eget kapital. Liksom detfinansiella sparandet visar resultat 3 en förbättring t.o.m. år1992. visade det finansiella sparande ett överskott medanresultatet enligt resultaträkningen innebar ett mindre underskott. Förklaringenär att det för uppstod en periodiseringseffekt i resultaträkningen pågmnd av omläggningen av statsbidragssystemet. Det finns brister i jämförbarheten gällande resultat 3mellan åren. Anledningen är att allt fler kommuner och landsting successivt harbörjat redovisa förändringen av pensionsskulden som en kostnad i resultaträkningen.För att jämföra resultatutvecklingen mellan åren kan istället resultat 2användas. Detta mått uttrycker hur mycket av de löpande intäktema som kvarstårefter att de löpande kostnaderna har täckts. De resterande medlen kan användasexempelvis till skattefinansiering av investeringar I nedanstående diagramframgår utvecklingen av resultat 2 somandel av skatteintäkter och generella statsbidrag Prop.1994/95:150 . Diagram1.1 Resultat 2 som andel av skatteintäkter och generella statsbidrag. I_ I Kommuner Kommunsektornhar, som visats tidigare, haft en positiv resultatutveckling fi-ån är 1990t.o.m. har resultatet försämrats något jämfört med år 1992men är fortferande bättre än de föregående åren. Det försämrade resultatet förår 1993 är hänförligt till kommunema. Förklaringen är att denperiodiseringseffekt som beskrivits i huvudsak påverkade kommunema.Utan denna periodiseringseffekt hade resultat ungefar motsvarat 1992års nivå. Landstingen redovisar även en resuKatförbättring. EnligtSvenska Kommunförbundets beräkningar av det preliminära utfellet för år 1994kommer kommunemas resultat 2 detta år att i stort sett ligga på samma nivå somår 1993. Landstingens resultat för kommer enligt Landstingsförbundetsprognos att försämras jämfört med . Både kommimer och landsting kommerenligt preluninära uppgifter att få ett resultat 2 som motsvarar avskatteintäkter och generella statsbidrag. Kommunsektornsom helhet visar ett relativt gott resultat för . Det finns dock stora variationermellan enskilda kommuner och enskilda landsting. Samtliga landsting hade ettpositivt resultat 2, medan det däremot var negativt i 20 kommuner. Dessakommuner måste således finansiera samtliga investeringar och en del av delöpande kostnadema med lån, försäljning av tillgångar eller minskatrörelsekapital. feiuis det kommuner och landsting som visade mycketgoda resultat. Exempelvis var det 12 kommuner och 6 landsting som hade ettresultat 2 som översteg av skatteintäkter och generella statsbidrag. Variationema i kommunernasoch landstingens resultat kan delvis för- Prop. 1994/95:150 med olikaambitions- och skattenivåer. Ytterligare en orsak kan Bilaga 7 vara att detnuvarande utjämningssystemet inte fångar upp relevanta Mtorer och samband somkan bidra till att jämna ut ekonomiska fömtsättningar. Denekonomiska ställningen i kommunsektorn redovisas i nedanstående balansräkning.För att erhålla bättre jämförbarhet mellan åren har pensionsskulden exkluderats.Den redovisade pensionsskulden uppgick till . läbell 1.3 Balansräkning för kommunsektom Miljarderkronor i löpande priser Omsättningstillgångar 59,1 65,9 78,6 80,7 Anläggningstillgångar 277,3 294,9 306,9 327,7 Summa 336,4 360,9 385,5 408,4 Skulder och eget kapital Kortfristiga skulder 55,6 62,8 65,5 70,4 Långfristiga skulder 59,3 67,2 69,1 74,1 Eget kapital 221,5 230,9 250,9 263,9 Summa 336,4 360,9 385,5 408,4 Kommunsektornsekonomiska ställning har varit stabil . Ett mått på detta är hursoliditeten har utvecklats . Detta mått beskriver hurstor del av de totala tillgångarna som har finansierats med eget kapital. Inedanstående diagram redovisas soliditeten exklusive pensionsskulden. 1994/95:150 Bilaga 7 ■100 ■90 80 ■70 60 50 40 Soliditetsmåttetsviktigaste fimktion i den kommunala redovisningen är att beskriva denekonomiska utvecklingen över tiden. Kommunsektoms soliditet, exklusivepensionsskulden, har varit relativt under den redovisade perioden.Sammantaget har minskningen varit en procentenhet mellan åren 1990 och 1993.Landstingens ekonomiska ställning har enligt detta mått förbättrats något,medan kommunema visar en viss försämring. Kommunsektornsekonomiska simation får totalt sett anses vara stabil, även om utfellet för år1994 beräknas komma att innebära en försämring jämfört med de båda föregåendeåren. De ekonomiska fömtsättningama har dock inneburitatt sektom behövt genomföra rationaliseringar och effektiviseringar avverksamheten. med dennaproposition lämnar regeringen en första samlad redovisning av den kommunalaverksamheten i en särskild skrivelse till . I skrivelsen redovisasutvecklingen inom olika verksamheter utifrån bl.a. nationell statistik ochstudier som olika sektorsmyndigheter har genomfört. Redovisningen ger inteunderlag för påståenden om att det har skett stora, generella försämringar i denkommunala verksamheten, även om skillnadema i standard mellan kommunerrespektive landsting tenderar att öka. Produktionsnivån i kärnverksamheternasynes emellertid i gmnden ha kunnat bibehållas trots genomfördautgiftsminskningar. Påsamma sätt som det fimis variationer i fråga om den ekonomiska situationen,förekommer det skillnader i kärnverksamheternas kvalitet och omÉittning mellanenskilda kommuner respektive landsting. därför stor anledning attuppmärksamt följa utvecklingen och vidare- Prop. 1994/95:150 utveckla dennationella uppföljningen av kommunsektom. Regeringen 7 avser attårligen återkomma till med en samlad redovisning av utvecklingen inomsektorn. 1.2.3Bedömning av kommunsektorns ekonomi åren 1995 - 2000 Prop. Utgångspunkternaför den bedömning av kommunsektoms ekonomiska utveckling som redovisas i detföljande är de samma som i den reviderade finansplanen. Beräkningama bygger påde antaganden som görs i den reviderade nationalbudgeten. Inedanstående tabell redovisas den förväntade utvecklingen t.o.m. avkommunsektorns finansiella utveckling med utgångspunkt i altemativet medmedelhög tillväxt i den reviderade nationalbudgeten. Ibbell 1.4 Den kommunala sektorns finanser Miljarder kronor i löpande priser Skatter 260,4 Bidrag från stat och socialförsäkringssektorn 72,5 Övriga inkomster 51,3 Finansiellt sparande Kommuner Landsting Övriga -4,3 2,9 -1,6 -3,2 5,7 -1,8 -4,7 4,8 -0,6 -1,6 5,4 -0,4 2,2 7,3 -0,4 5.7 9,3 -0,3 -3,0 -0,5 ' Kyrkokommuner och kommunalförbund Ikalkylema har antagits att lönema inom sektom ökar något långsammare än inomnäringslivet under återstoden av perioden. Om löneökningama i stället skullebli högre än här kalkylerat, iimebär detta sannolikt ytterligare sysselsättningsminskningarom den redovisade utvecklingen av det kommunala finansiella sparandet skallkunna realiseras. Kommunsektomsutgifter uppgår år av BNP och väntas sjunka till underperioden fram t.o.m. . Den kommunala konsumtionen förväntas samtidigtsjunka från w BNP. antas konsumtionen minska realt med 1 %i förhållande och fortsätter sedan att minska något för att efterår 1998 vara oförändrad. Dekommunala transfereringarna till hushållen, främst socialbidrag, bedöms ökanågot i löpande priser, men minska i fasta priser. Utgiftema försocialbidrag har tidigare ökat till följd av dels ökad arbetslöshet, dels ökadflyktingmottagning, men bör minska i takt med Investeringsutgiftema väntas under periodenöka realt. Inkomstema för sektomutgörs till största delen av skattemedel och statsbidrag. Vid en ökad tillväxti ekonomin ökar skatteunderlaget och därmed sektoms inkomster. En balanserad tillväxtutan tendens till överhettoing eller inflationsstegring är en fömtsättning föratt den angivna utvecklingen skall kunna realiseras. Lönesumman, vilken utgörden viktigaste komponenten i kommunemas skatteunderlag, bedöms öka med ca 5,5 %per år i löpande priser . Skatteinkomstema beräknas öka med . Skatteunderlaget kommer bl.a. att påverkas av de allmäimaegenavgiftema som successivt ökar t.o.m. . I dessa kalkyler är ettcentralt antagande att den genomsnittliga kommunala utdebiteringen äroförändrad. Statsbidragen justeras med hänsyn till verksamhetsförändringar somskall regleras enligt finansieringsprincipen, samt för att kompensera denallmäima löneavgiften som infördes för att finansiera EU-inträdet. I övrigt bedömsstatsbidragen även fortsättningsvis utvecklas restriktivt, med hänsyn till dennödvändiga förbättringen av statsfinansema. De totala kommimala inkomstema somandel av BNP beräknas minska från år . Det finansiella sparandeti kommunsektom som helhet blir enligt kalkylen negativt . Förår 1996 samt även för och framåt beräknas sparandet bli positivt.Kommunema beräknas ha ett negativt finansiellt sparande ,medan landstingens finansiella sparande däremot är positivt . 1994/95:150 Bilaga 7 1.2.4 Riktlinjer förutvecklingen samt förslag till statsbidrag för Regeringensbedömning: Kommunsektoms utgifter bör utvecklas restriktivt under de närmasteåren. Statsbidragens nivå får bedömas med utgångspunkt i det tak för deoffentliga utgiftema som regeringen avser att föreslå avseendetiden . En utgångspunkt bör vara att statsbidragen högst blirnominellt oförändrade , med undantag av regleringar enligtfinansieringsprincipen. Regeringensförslag: Statsbidragen till kommuner och landsting för föreslås uppgåtill totalt . Skälenför regeringens bedömning och förslag: Statsbidragsramen bestäms utifrån enbedömning av vilket skattefinansierat utrymme som kan ställas tillkommunsektoms förfogande. Hänsyn tas också till ekonomiska effekter avverksamhets- och regeländringar som skall kompenseras enligtfinansieringsprincipen. Meddet skattefinansierade utrymmet avses summan av konununalskatt Prop.1994/95:150 och statsbidrag. Kommunsektom har även andra inkomster,exempelvis Bilaga 7 avgifter. Bedömningen av det skattefinansierade utrymmetför gmndas på en målsättning om att den ekonomiska tillväxten bör ske inäringslivet och inte i den offentliga sektom. måste hänsyn tas tillbehoven av de kommunalt bedrivna kämverksamhetema. Somtidigare framhållits är utrymmet för skattehöjningar ytterligt begränsat bådepå kort och medellång sikt. De ekonomiska obalanser som finns i kommuner ochlandsting måste därför generellt sett rättas till genom andra åtgärder änskattehöjningar, främst utgiftsminskningar och effektiviseringar. Det nyabidrags- och utjämningssystemet som regeringen föreslår kommer att innebäravissa omfördelningar av skatteinkomster och statsbidrag och kommer därigenomatt påverka fömtsättningama för enskilda konununer och landsting att uppnåekonomisk balans. Vissa kommuner och landsting, som har ekonomiskaproblem, kommer med det nya systemet att få fömtsättningar att förbättra sinsittiation, medan andra kommer att ställas inför behov av att minska utgiftemaeller att i vissa fall sänka kraven på det ekonomiska resultatet om nivån iutgångsläget är hög i jämförelse med andra kommuner respektive landsting. Förett fåtal kommuner kan det konuna att bli mycket svårt att komma till rätta medden nya situationen genom enbart utgiftsnedskärningar. En skattehöjning kan inågra enstaka fall därför bli oundviklig. Denstatsbidragsnivå som föreslås, kombinerat med oförändrad genomsnittligskattenivå, ställer höga krav på kommuner och landsting framöver. Det är därförav stor vikt att vidta alla tänkbara åtgärder för att underlätta för kommuneroch landsting att öka effektiviteten och göra prioriteringar mellan olikaverksamheter. Regeringen kommer därför att söka undanröja kostnadsdrivanderegler för kommuner och landsting. Förändringarsom påverkar den kommunala ekonomin Idet följande redovisas olika förändringar som påverkar den kommunala ekonominår 1995 och 1996. Enligtfinansieringsprincipen skall kommuner och landsting inte påföras nya uppgifterutan att de får möjlighet att finansiera dessa med annat än höjdaskatter. På motsvarande sätt skall de statliga bidragen minskas om statenfattar beslut som innebär att den kommunala verksamheten kan bedrivasbilligare. Idet följande beskrivs sådana verksamhetsförändringar som beslutats av riksdageneller föreslagits av regeringen och som påverkar kommunernas kostnader år 1995och framåt. Denstatliga finansieringen av gymnasieskolans reformer inleddes /94(prop. 1991/92:100 bil.9, bet. 1991/92:UbU10, rskr. 1991/92:190och prop. 1992/93:100 bil.8, bet. 1992/93:FiU29, rskr Prop. 1994/95:1501992/93:430). Den slutliga regleringen for reformeringen skall göras år Bilaga 7 1996 då ytterligare skall tillföras kommunema. Denlägsta garanterade undervisningstiden i gymnasieskolan sänks fr.o.m. den 1 juli1995, vilket innebär att kommunemas kostnader för, undervisning reduceras med20 och 1996 (prop. 1994/95:100 bil.9,bet. 1994/95:UbU9, rskr. 1994/95: . Ersättningenfrån hemkommunema for elever i specialskolan höjs fr.o.m. (prop. 1993/94:100 bil.9), vilket innebär ökade kostnader for kommunema med 8miljoner kronor och . Fro.m.den 1 januari 1996 skall fristående skolor som motsvarar särskolan tilldelasresurser från elevemas hemkommuner (prop. 1993/94: 242, bet.l993/94:UbU20,rskr. 1993/94:421). Kostnadema för kommunema beräknas öka med 12 miljoner år1996. kan regeringen förklara en friståendegymnasieskola berättigad till bidrag från elevemas hemkommuner. Ändradfinansiering av riksidrottsgymnasiema inträder fr.o.m. (prop.1994/95:100, bil. 9, bet. l994/95:UbU9, bet. 1994/95: KrU14, rskr 1994/95:225och 1994/95:224). Elevemas hemkommuner skall erlägga interkommunal ersättningft)r utbildningsprogrammet och specialidrottsdelen finansieras ur det statligaverksamhetsstödet till idrotten. Effekten for kommunema blir positiv och uppgårtill . Ovanståendeåtgärder innebär sammantaget att kommunemas kostnader beräknas minska med 12miljoner kronor och öka med . Kommunemasoch landstingens inkomster består till största delen av skatteinkomsterSkatteunderlaget påverkas bl.a. av ändringar i skattelagstiftningen. I detföljande anges vilka forändringar som beslutats av eller föreslagitsav regeringen t.o.m. föreliggande proposition och som påverkar det kommunalaskatteunderlaget . Enallmän egenavgift till pensionssystemet har beslutats av (prop.1994/95:41, bet. 1994/95:SkU12, rskr. 1994/95:156). Avgiften uppgår till pålönesumman fr.o.m. den . Riksdagenhar dessutom beslutat (prop. 1994/94:25, bet.