prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — iSverige (LO) firamhåller att bestämmelsen i 7 kap. 2 § RF om remissförfarandemåste upprätthåUas även i sådana sitaationer då ett medlemskap i kräver attbeslut tes med stor snabbhet. anser detangeläget all samråds- och mformationsskyldigheten gentemot konununema reglerasi lag. anser att del skall imättes ett organ för mformationoch samråd mellan regermgen och kommuner och landslmg. Skälen för regeringensbedömning: Uttednmgen har endast översiktiiglberört frågan om sanuåd raellan regermgen och . Uttednmgen har anförtatt regermgen vid berednmg av frågor soraskall behandlas toora raraen för EU fortlöpande kommer att behövasamråda med en rad myndigheter och organisationer för att få ett ftillgotl underlagför sina stellnmgsteganden. Det skulle, ansåg uttedningen, fungera ulansärskild författningsreglering även vad gäller . RUcsbanken anser att det bör införas en lagfästskyldighet om samråd mellan regeringen och vid ett medlemskapi EU. Riksbanksfullmäktigehar i ett yttrande över betänkandet Sfatsförvaltotogenoch EG (SOU 1993:80) aktaaliseral frågan ora i vilka former samråd iEG-arbetet bör ske mellan regeringen och . anser att dettebör förfatlningsregleras. därför att det i anslutningslagen skaU mföras en ömsesidig Prop. 1994/95:19 samrådsskyldighet för regeringenoch RUcsbanken för beredningen av frågor av större vikt som behandlas inomraraen för samarbetet inom EG och som berör såväl regermgens som Riksbankensverksamhetsområde. RiksbanksftiUmäktigehävdar i sitt remissvar att ufredningen bortser från att regermgen inte kan ansvara för frågor inom verksamhetsområde. Fulhnäktige anser att RUcsbankenmte kan påyrka sararåd gentemot regeringen uten en lagfåstsamrådsskyldighet. Regeringen delar fiilhnäktiges syn på att ettfungerande samråd mellan regermgenoch RUcsbanken vid beredningen av gemensamma frågor som behandlas mom EU ärvUctigt. Ett sådant sararåd har utvecklats för frågor sora behandlas iintemationella sammanhang och fungerar tillfredssteUande edigt regeringensmening. Det fiaktum att regeringen mteansvarar för verksamhetsområde har inte hmdrat denna utveckling.I de frågor sora rör det ekonomisk-politiska arbetet är det svårt att entydigt defimera vad som skulleomfattas av ett legalt reglerat samråd. Det är därför regermgens syn attnuvarande väl fungerande praxis börtillämpas tUls vidare och an någon författningsreglering ej bör görasutan att denna fråga har analyserats närmare. Detsvenska berectouigs- och remissförfarandet inför ett EU-medleraskap har behandlats bl.a. i det nyssnärandabetänkandet Stetsförvdtningen och EG (SOU 1993:80). Kommunernas ochlandstingskommunemas roll vid ettraedleraskap har ufretls i betänkandet Kommunema, landstmgen och (SOU 1994:2). I det förstoämnda betänkandet framhåUs vUcten avatt regermgsformens bestemmelser om beredningsförfarandet upprätdiålls.Ufredningen förordar att de prmciper som konuner tUl uttryck i regeringsforraeni fråga om berednmgen av regeringsärenden skdl vara vägledande mom ramen förEG:s beslutsprocess, även i de fall det inte är fråga om forraeUa regeruigsärenden. Konsekvensutteddngen omkonununema och EU ter upp behovet av samråd vid beredningen av frågorsom rör kommuner och landstingskommuner somsjälvstyrelseorgan. Uttedningen anserdet angeläget att de samlade konsekvenserna för kommuner och landsting av beslut inom skilda sektorer belysesvid beredningen av olika frågor och att även dette blfr föremål församråd. Lämpliga former för samråd bör edigt ufredningen utvecklas. Regeringen anser att samråd med olika myndigheteroch orgamsationer, inte minst med förettädare för kommuner och landstingär angeläget. Ett fiaragångsrUcl samarbete med Europeiskaumonen föratsätter en effektivnationell berednuig. Det stora krav på regertogskansliets organisationav berednings-, förslags- och föradcringsarbete för att undvika att det demokratiskainflytandet reduceras. Vid ertmedlemskap i kan frågor som fattes av kommunala och regionala organ i stellet komma art beslutas av gemenskapens institationer. I edighet med Maasttichtfördraget har regionkonumttén Den består av politisktvdda ledamöter som representerar Prop. 1994/95:19 medlemsländernas kommuneroch regionen skaU höras av kommissionen och rådet i frågor avsärskUt inttesse för lokda och regionda myndigheten Vid ett svensk medlemskapkommer förefrädare för kommuner och landstuig att få säte i kommittén. En tydligutvecklmgstendens friora EU är att beslut, i edighet medsubsidiaritetsprmcipen, inte skdl fettas på en högre mvå än nödvändigt. Detkan, som konsekvensuttedningen om suverädtet och deraokrati påpekar i sitt betänkande (SOU 1994:12), innebäraatt fler beslut kommer att fettes på regional och lokd mvå. Förefrädare förkommuner och landstuig bör, edigt regermgens memng,beredas tUlfdle att delte i berednmgsarbetet mnan de svenska ståndpunkterna i olUca frågor som rör kommunemaoch landstingen läggs fest. Den svenska argumentermgen far en särskUdstyrka ora de förslag sora läggs fram inom EU-samarbetet innehdler bedömningarfrån samtiiga samhällsmvåer, även de lokda och regionda. Dessutom underlättestillämpningen av EU-besluten genom ett sådant förfarande. Regeringen anseremeUertid mte att en sådan samrådsskyldighet bör lagfästes i anslutoingslagen. Frågan om att kommunema och landstingen i god tidskall rådfrågas på lämpligt sätt i planerings- och beslutsprocessen vad gällerfrågor som rör dem regleras för övrigt i konvention omkommunal självstyrelse som harratificerat. Som konsekvensufredningen för konununer och landsting betonat är det emeUertid angeläget att även de samladekonsekvensema för konununer och landsting av beslut mom skilda sektorer blubelyste, särskUt när samrådet berör korarauner och landsting somsjälvstyrelseorgan. Chefen för har därför beslutet att mrätteen särskUd beredningsgrapp för att behandla övergripande konununala ochregionala frågor inom EU. Beredmngsgrappenskall frärasl vara ett foram för information och samråd i frågor somakmaliseras med adedning av EES-avtelet och i övrigt har betydelse för kommuneroch landsting inför ett medlemskap i . Beredmngsgrappen skall också kunna teimtiativ till olika stadier för att analysera konsekvensema för den kommunalasjälvstyrelsen i och andra länderav den fortsatte ulveckltogen mom Europeiska umonen. 41 Anslutningslagens ikraftträdande och vissa frågor rörande övergången frånEES till EU Regeringens förslag: svenskafoUcet ger sitt bifall tiU inttäde i Europeiska umonen och grundlagsändringenttäder i kraft finns föratsättmngar för att anteanslutningslagen. Den skdl ttäda i kraft . Lagen(1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) upphör att gällavid utgången av . Den upphävda lagen tUlämpas dock även i fortsättningenpå förhållanden som har uppstett före , om inte annat följerav anslutningsfördraget. Regeringens bedömning: Detpågår raellan EFTA-ländema i EES överläggningar om en överenskommelse som skalltUlse dels att anslutningsfördragets förpliktelser uppfyUs, dels attEFTA-mstitationema finns att tUlgå efter anslutningen för att företegoch enskUda skall kunna hävda sm rätt edigt EES-avtelet. Regeringen avser attåterkomma tUl med den författningsreglermg sora kan bli aktaell med adedninghärav. Utredningens förslag: Överensstämmer i tiUämpliga delar med regeringens förslag ochbedömning. Remissinstansema: Deremissinstanser som berör dessa frågor delar i allt väsentiigt utredningensslutsatser. delar Uppfatöimgenatt EES-lagen bör upphävas i sm heUiet i saraband med ett svensktEU-medleraskap men att betenkandet uite ger ert tilfräckligt underlag för artverket skdl kunna te stelhiing till den föreslagna övergångsbestämmelsen tUlEES-lagen. Vidare delar konkunensverket uppfattmngen att EES-lagensbestänunelser på konkurrensområdet ora behörigsvensk rayndighel m.m. bör ersättas med bestämmelser i annan författning.Sveriges domareförbund anför att uttednmgens skäl för ett upphävande avEES-lagen har starkt fog för sig och tillstyrker ufredningens förslag. anser att de föreslagna övergångsbestämraelsemafått en mindre klar utforraning eftersom avsUctensynes vara att den upphävda lagen skdl fortsatte att tillämpas på rättsförhållanden sora uppkommit under den lid dålagen gällde och som aUtjämt beslår vid lidpunkten för lagensupphävande. Hovrätten över ochBlekinge har mgen mer väsentiig ermran raot uttedningens överväganden avseendeövergången från EES tUl EU. Hovrätten anför att övergångsbestämmelsens andramemng behöver korapletteras eftersora anslutomgsfördraget innehållervissa bestämmelser som inskränker EES-avteletsfortsatte tUlämpmng särat att det är särskUt angeläget att EFTA-domstolensfortsatte behörighet och verkan av domar särat skilcfa avgöranden avEFTA:s övervakiungsrayndighet klargörs i den mån det mte uttryckligen framgår av anslumingsakten. enskUda kan ha erltellit på gmnd av EES-avtdet skyddas av Prop. anslutningsfördraget och EG-rätteni övrigt tar hovrätten för givet. Avsluöungsvis anför hovrätten det värt att notera att de skUda övergångsproblem som kan tänkasuppkomma med avseende inte på EES-rätten utan på äldre nationeUrätt mte har ägnats uppmärksamhet i ufredningen, vUket iimebär att ävensådana problera skaU lösas med tUlämpning av EG-rätt. Skälen för regeringens förslagoch bedömning: Edigt artUcel 2.2 iansluöiingsfördraget fräder den svenska EU-anslutningen i kraft den 1 januari1995 under fömtsättning att avtelspartemaratificerat avtelet då. mte samfliga ansökande steter ratificeratansluttungsfördraget, hindrar uite del att anslutnmgsfördraget blir gäUande förde återsteende. För svensk del är en ratifikation beroende av denfolkomrösöiing om svenskt EU-medlemskap som skall hållas . anslutningsfördraget fräder i kraft den 1januari 1995 gäUer att EG-rätten skall tillämpas ftillt ut här i frånden cfagen, ora inte särskilda undantag eller övergångsperiodermedgivits i anslutmngsförcfraget. I artikel2 i anslutningsakten föreskrivs att från anslutningsdagen de ursprangligafördragen liksom alla de rättsakter som beslutets med stöd av dem ärbindande för de nya medlemsstetema och skall tillämpas i dessa i edighet medfördragen och anslutdngsakten. EES-avteletirmehåller dels huvudbestemmelser som motsvarar många av degrundläggande EG-bestämmelsema i , dels protokoll och bilagor som innehåller närmare bestemmelserför avtdets tUlämpmng samt hänvismngar till de EG-rättsakter, dvs.EG-regler som beslutets av EG:s mstitationen som med nödvändiga anpassmngar förEES-ändaraål också mgår i avtelet. SverigetUlärapar som sagts den s.k. dudistiska principen; stetens foUcrättsliga åteganden måste införlivas iden nationella rätten exempelvis genom lagstiftning för att gdla ävenför enskUcfa och myndigheten I pruicip finns två raöjligheter för detta,närdigen inkorporering eller ttansformation. Vid inkorporering tesavtels-bestemraelsema ui i svensk lagstiftmng som de är medan de vidttansformation skrivs om, för att på ett tUl svensk rätt mer anpassat sättuppfylla sitt innehåll. För attuppfylla skyldigheterna edigt EES-avtdet har inkorporerat vissa delar av avtelel isvensk lagstiftning. Det gäller i förste hand avtelets huvudbestämmelser och EG-förordningama men även vissa protokoll. De delar av avtelet som raotsvarar EG-dfrektiv har i den mån 543 svenska motsvarande bestenunelserinte redan finns, transforraerats till Fömtom att genomansluttungsfördraget konuner att bli bundet av EG-motsvarighetema tUl dessa bestämmelser kommerSverige edigt gemenskapsrättenockså att bli bundet av EES-avtelet som sådant. IntemationeUa fördrag som ingåttsav gemenskapema är nämligen bindande för EG-institationema och för medlemsstetema edigt artikel 228.7 i Romförcfraget. I artUcel5.1 i ansluöungsakten anges också att intemationeUa avtd som gemenskapema ingått med ttedjeland är bindande förde nya medlemsstotema på de vUUcor som anges i de grandläggande fördragen och ianslutmngsakten. har också funnit att uitemationeUa avtd som EG ingått är endel av geraenskapsrättenfrån avtdets Ucraftfrädande (181/73 Haegeman II [1974] ECR 459). Det krävs frånEG-rättslig synpunkt således mgen SärskUd åtgärd för att EES-avtdet skdl bli en del avEG-rätten, och därmedockså dfrekt tillämplig rätt i medlerasstotema i den ulsttäcknmg EG-rätten föreskriven Avtolen har oftast publicerats iEGT tUlsanunans raed den förordning eUer det beslut varigenom rådet gcxlkänner avtelet ochdärmed mer dfrekt gjortstUl en del av gemenskapsrätten. EES-avtelet har publicerats i EGT som bUaga tilldet beslut varigenom rådet och konunissionen godkände avtdet (EGT m L 1,, s. 1). Avtelets huvudbestämmelser ochprotokoll konuner således att bli dfrekt tiUämpliga och ha dfrekt effekt i i denmån de edigt EG-rätten lämpar sig fördet. Eftersom EES-avtdet är ett s.k.blandat avtd - såväl gemenskapema, med undanteg av Euratora, som medlerasstotema är parter- gäUer edigt artikel5.2 i ansluöungsakten att också i prmcip är skyldigt att tillttäda EES-avtelet sommedlemsstet i EU. kommer som EU-raedlemsstot därraed att vara part i EES-avtolet i smnya egenskap av medlemsstet i EU. Edigt regeringens bedömningraedför ett svenskt EU-medlemskap tote i CKh för sig någon skyldighet att vidte några åtgärderbettäffande EES-reglersom införlivats i svensk rätt. Alhnänna effektivitets- och tycUighetsskäl telar emellertidför att man gör ändringar i reglema. Några nackdelar med att upphäva bestämmelser som ändå kommeratt gdla i landetkan knappast anses föreligga. En sfrävan vid svenskt författningsarbete är dessutoraatt förenkla regelgivmngen (x:h att rensa ut sådana författningar sora inte längre fyller någonfiinktion. I den mån EES-lagen inkorporerarEES-avtelets huvudbestämmelser och protokoll torde den därför kunna upphävas. Dessa regler konuner i steUet att gäUa i genoraRorafördraget och genom att EES-avtelet som sådant uigår i den EG-rätt som övertargenora anslutningen. Vidarekonuner inte längre att vara part i EFTA-avtelen, och EES-lagen bör aUtså upphävas i dedelar den inkorporerar dessa avtel. EES-lagen mnehåller vidare enbestenunelse ora lagval. Bestämmelsen tillkom för att iEES-sammanhang skapa en svensk motsvarighet tiU den mom EG grundläggandeprincipen om EG-rättens förefräde och för att uppfylla åtagandetfrån EFTA-ländema i protokoll 35 liU EES-avtelet. Genom ett svenskt EU-medleraskap koiiuner den prmcipenatt gälla i Det finns dltså mte skdatt behålla lagvdsregeto i EES-lagen. I EES-lagenfinns vissa särskUda bestämmelser som rör stotiiga och kommunda stödåtgärdenBestämmelsema införiivar mte i egentiig bemärkelse EES-regler utan är mtemasvenska regler sora skall imderlätto förSverige och svenska rayndigheter att uppfylla de regler på stotsstödsområdetsom EES-avtdet innehdlen De grandläggande reglerna på stotsstödsområdet ingår iEG-rätten och kommer att gäUa i i och med ett svenskt EU-medlemskap.Såvitt kan bedömas kommer det dcx:k även attbehövas bestämmelser som i princip motsvarar EES-lagens mer mtemtmriktode bestämmelsen Sådana bestämmelser kommer emellertid delvis attse något annorlunda ut eftersom koraraissionen genteraot konuneratt överta de uppgifter som edigt EES-avfalet handhas av EFTA:s övervakningsmyndighet. Var dessa bestämmelser bör återfinnaskan diskuteras. Ett altemativ vore att låfa dem ingå i den svenskaanslutdngslagen, ett annat att använda sig av särskUda författdngar påkonkurtens- och stotsstödsområdena. Alhnäntsett torde det mesto tola för att håUa ansluöungslagen fri frånbestämmelser av den här karaktären och att föra in dem på andra steUen iregelverket. Del konuner för övrigt att behövas en hel del nya bestänunelser avdet här slaget tUl följd av EU-medlemskapet, och överskådligheten skulleknappast främjas av att alla dessa infördes i ansluöungslagen. En jämförelsemed den danska anslutoingslagen i detfa avseende visar att frånvaron av sådanabestämmelser ger en klarare och mer enhetiig författning. EES-lageninnehåller vidare ett avsmtt om konkurrensregien Genom dessa bestämmelser görsvissa EG-rättsakter raed EES-anpassningar till svensk lag. Rättsaktema ärsådana sora blfr dfrekt tiUärapliga i vid ett svenskt EU-raedleraskap,och bestämmelserna i kan i dennadel upphävas. Emellertid mnehåUer också detfa avsmtt några bestämmelsermera för uitemt svenskt brak. Det gdler bl.a. befogenheter för den behörigasvenska myndigheten" på konkurrensområdet och ett bemyndigande för regeringen att bestämma vUken svensk myndighet som skdlvara behörig. Även motsvarigheter till dessa bestämmelser kommer att behövasvid ett svenskt medlemskap i . Bestämmelserna i bör dock upphävas,och nya bestemmelser tos m på annat håU. Slutiigeninnehåller EES-lagen vissa bestänunelser ora verkan av domar och beslut samtbestämmelser om . Även dessa bestämmelser i börupphävas. Nya "EG-motsvarigheter" konuner dock att behövas. Sammanfattmngsvisbör således EES-lagen upphävas i sm helhet. De bestänunelser av raotsvarande slag som behövs vid ett medlemskap bör mföras i annan förfetttiing. Regeringen avser attåterkomma tUl rUcsdagen med de förslag till lagstiftnmg som kanföradedas av detto. \äd händer med EES? I EES-avtelet finns bestänunelser somgäller nya medlemssteter i EU. 35 1994/95. 1 saml Nr 19. artikel 128.1 föreskrivs att varje europeisk stet somblfr medlem av Prop. gemenskapen hos skdl ansöka om anslutning tiHEES-avtdet. IartUcel 128.2 stedgas att betingelserna och villkoren för en sådan anslutmng skall bli föremål för ett avtd mellan deavtelsslutande partema och denanslutende stoten. Avtolet skdl föreläggas samtiiga avtolsslutande parterför ratifikation eller godkännande edigt deras egna förfdranden. Även om sistnämnda bestämmelserinte i försto hand tor sUcte på länder som redan är parter i EES-avtolet bör en rimligutgångspunkt vara att ett liknande förfarande iakttos befräffande de länder påEFTA-sidan som anslutersig tUI EU. EES-avfalet kommer att behöva ändras inte bara genora att Sverigeinte längre blfr bimdet av avtolet i egenskapen av tidigare EFTA-land och deforraella och mstitationella justermgar detto medför, utan också därför att anpassningarna tillEG-rätten i stellet firamgår avanslutningsakten. Det kan i detto sammanhang ocksånoteras att edigt anslutningsakten skdl frånfräda, bland annat, EFTA-konventionenmed verkan från ochmed . Däreraot innehåller anslutningsakten inte några bestänunelser omjustermgar av EES-avtolet. Det beror på att samtiiga parter, dvs. även kvarvarande stoter påEFTA-sidan, raåste vara överens om sådana äncfringar. Ändringama kan därförvidtos först sedan detklarlagts vilka steter sora kommer att ansluto sig tiU EU. Hur EES-avtolets framtid konuneratt se ut är mot bakgrand av att så många EFTA-stoter nu ansökt ora EU-medleraskap osäkert.Man bör ändå än sålänge räkna med att EES-avtdet kommer att finnas kvar efter ett eventaellt svenskt medlemskap i . För svensk del föreligger enskyldighet att under ett medlemskap alltjämt tillämpa EES-avtolets regler gentemotkvarvarande EFTA-länder i EES. Skulle exempelvis endast ett land återste raåste avtdets bestänunelser fortsätta atttillämpas tiU förraån för det landet och dess medborgare. Som framgått skall det inte ske medstöd av EES-lagen uten av EES-avtelet som sådant eftersom del efter anslutntogen är gäUande här i på EG-rättsliggrund i edighet raed den svenska anslutningslagen. Svenska författdngar som genomfördfrektiv m.m. sora mgåri EES-avtelet kommer som framgår av avsmtt 41.1 till stora delar att finnas kvan De s.k. EFTA-avtelen, dvs.övervakningsavtelet, kommittéavtelei och parlamenterikeravtelet, som EFTA-ländema träffatsinsemellan för att UppfyUa skyldigheterna edigt EES-avtelet, innehåller bestemmelserom att en EFTA-stelsom ansluter sig till EU skall upphöra att vara part i avtolen sanuna dag somanslutningen blfr gällande. EFTA-ländema har när det gäller EFTA-institationerna förberett en särskildöverens-kommelse ora viss tillärapning övergångsvis av övervakningsavtelet som kan visa sig nödvändig för att färdigbehandla pågåendeärenden m.m. Åtskilliga av de EG-regler som blfr tiUämpliga i Sverigeoch andra " EFTA-länder som ansöker om medlemskap i har smmotsvarighet Prop. En övergång från EEStiU EU iimebär därmed att samma regelverk som gäller edigtEES-avfalet på centtda områden blfr tUlärapligt även efter enansluöung. Skillnaden blfr på dessa områden firamförallt att övervaknmgen av reglemas efterlevnad efter anslutningen ankommer på EG-komraissionen isteUet för som under EES-avtdet på Isiste hand blfr det som har att bedöma hittuvida ett vissthandlande slår i strid med reglema. När det gäUer tUlämpningen av EES-lagen har enutgångspunkt för regermgen varh att enskUcfa, företog och andra inte skdlförlora sma rättigheter edigt EES-avtelet. Avtolet kan ge upphov tiUrättigheter och skyldigheter för enskilda i förhållande tUl andra enskUdaeUer det allmänna. Sådana rättigheter och skyldigheter som är gäUande edigtEES-lagen bör beste i svensk rätt även om de aktadiseras efter ett svensk mecUemskap i EU. EES-lagens regler omavtols ogUtighet på konkurrensområdet skaU exerapelvis även fortsättningsvistillärapas på avtd sora föll under lagennär den var i kraft. LUcaså bör t.ex. en person sora med stöd avEES-lagens bestämmelse ora lika lön väcker tdan raot sm arbetsgivare, ha kvarmöjligheten att granda anspråk mot denne sora hänför sig till tiden före år1995. Det bör således mföras en övergångsbestämmelsetill EES-lagen av innebörd att den upphävda lagen skall fortsätfa atttUlärapas på förhållanden som lagen var tUlämplig på . Sora konuner att fraragå av det följande innebäransluöungsfördragets bestenunelser i vissa fall att EG-regler tiUämpasdfrekt efter anslutningen, vilket påverkar och därmed övergångsbestämmelsen. Innebörden är attkommissionen far över vissa ärenden från EFTA:s övervakningsmyndighetoch vid sin handläggning av dem tillämparmotsvarande närraast identiska regler inora EU. Någon skiltoad för övrigt i rättsligt eller sakligthänseende konuner detto mte att medföra. Övergångsbestämmelsen bettäffande EES-lagenpåverkas i försto hand av att det iartUcel 172 i anslutmngsakten finns bestänunelser som rör övergången från EES till EU. Bestenunelsema avserfrärasl förfarandena mom områdena för konkurrens, stotsstöd ochupphandlmg och riktas i förste hand till denya medlerasstetema. EnskUda berörs dock också av dessa övergångsbestenunelsergenora att kommissionen överter ärenden från EFTA:s övervakmngsmyndighet ochgenom att de fleste beslut av övervakntogsmyndigheten avses fortsatteatt gälla också i ett medlemskap. I övergångsbestenunelsen bör finnas en särskUdföreskrift ora dette. Anslutrangsfördragets bestämmelser om övergångenhar tiUkommit för att underlätte övergången från EES till EU. En av tankama har varit att relevante anraälntogar m.ra. från anslutende EFTA-länder och enskUda som redan gjorts edigt EES-avtelets tillärapliga regler tdl EFTA:s övervakiungsrayndighet inte skall behövagöras på nytt till kommissionen. Vidare skall, som sagts, beslut som fattels av EFTA:s övervakntogsmyndighet edigt motsvarande regler i prmcip alltjämt vara 547 Övergångsbestenunelsemainnehåller i kortoel följande. Edigt artUcel 172.1 skdl de nya medlemsstetema se tUlatt Prop. 1994/95:19 konumssionen får deanmähiingar och upplysmngar av relevans som de lämnat tiU och den ständiga komraittén för EFTA-stetema föreanslutnmgen. Överlämnandet tUl kommissionen skaU bettaktes som anmälningar ochupplysmngar edigt motsvarande EG-bestämmelsen Bestämmelsen riktar sigaUtså dl de nya medlemsstetema och bör intepåverka EES-lagens övergångsvisa tiUämpning i . ArtUcel 172.2 gäller ärenden somär under handläggning hos EFTA:s övervakningsmyndighetenligt EES-avtelets bestemmelser om konkurrens,stetsstöd och offentiig upphandling. Huvudregeln är här att vid anslutnmgen pågående ärenden skaU överlämnastUl kommissionen för fortsatthancUäggning edigt motsvarande EG-bestämmelser, även ora de fdctiska omständigheterna mttäffat föreansluöiingen. Stelsstöds- och upphandlingsreglemarikter sig främst tiU stetema medan mål och ärenden på konkurrensområdet mer dfrekt berör enskUda.