prop · GH03133 · 1994-01-01 00:00:00 — I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen, avsnitt 7.2, skall beslut överklagas till länsrätt i stället för till kammarrätt. Ett nytt sista stycke har lagts till som anger att det behövs prövningstillstånd för att få målet prövat i kammarrätt. 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna I ett nytt femte stycke föreskrivs att kammarrätten vid behandling av frågor om prövningstillstånd skall vara domför med två ledamöter om de är ense om slutet. Det innebär att ledamöterna kan ha olika meningar när det gäller motiveringen av beslutet. Om ledamöterna inte är ense, gäller huvudregeln om kammarrätts domförhet, dvs. att tre domare skall delta i beslutsfattandet. I första stycket slås huvudregeln fast, att länsrätt skall vara första dom- stolsinstans om ärendet skall prövas av allmän förvaltningsdomstol. I respektive materiell författning behöver det sedan bara anges att myndighetens beslutet kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Länsrättens behörighet kan även regleras i särskilda lagar. Så är fallet med de lagrum som anges i 14 § i dess nuvarande lydelse. Skall kammarrätt vara första domstolsinstans skall det enligt 8 § första stycket 1 föreskrivas särskilt. I andra stycket anges länsrätternas geografiska behörighet vid överklagande. Avgörande är här var det första beslutet fattas. (Se även avsnitt 5.2). För studiestödsmålen gäller att de flesta besluten fattas av region- eller lokalkontoren i namn. I likhet med den huvudregel som gäller för kammarrätt, jfr förordningen (1977:937) om kammarrätternas domkretsar m.m., skall i de fall ärendet prövats av två förvaltningsmyndigheter den länsrätt vara behörig inom vars län det första beslutet i ärendet har meddelats. Regeringen har emellertid möjlighet att föreskriva avvikelser från denna huvudregel. Slutligen har paragrafen ändrats så att möjligheten att flytta mål som har nära samband med varandra mellan länsrätter, utvidgas till att avse samtliga måltyper i länsrätterna. 12.3 Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Av ett tillägg i första stycket framgår vad en besvärshandling skall innehålla om prövningstillstånd krävs. Tillägget gäller i alla instanser där prövnings- tillstånd kan komma i fråga. En motsvarande bestämmelse, som dock enbart gäller prövningstillstånd i Regeringsrätten och Försäkringsöverdomstolen, finns i 37 § tredje stycket. Den bestämmelsen kan därför utmönstras. En ändring har gjorts i andra stycket. Av den framgår att också länsrättens beslut, och inte bara kammarrättens beslut, skall innehålla uppgift om den grund på vilka ett prövningstillstånd meddelas. Anmärkas kan att länsrätternas fullföljdshänvisning inte är avgörande för om prövningstillstånd skall krävas eller inte. Det är en fråga som det uteslutande ankommer på kammarrätterna att avgöra. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att kammarrättens beslut att meddela prövningstillstånd inte får överklagas. En motsvarande bestämmelse om full- följdsförbud över hovrätts beslut att meddela prövningstillstånd finns i 54 kap. 8 § RB. Motsatsvis följer att ett beslut om att inte meddela prövningstillstånd får överklagas till Regeringsrätten (med sedvanlig dispensprövning). Paragrafen som är ny, liksom rubriken närmast före den, innehåller bestämmelser om prövningstillstånd i kammarrätt. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.3.1. I anslutning härtill har rubriken närmast före 35 § ändrats. Enligt första stycket får kammarrätt om det är särskilt föreskrivet pröva överklagande från länsrätt endast om kammarrätten har meddelat prövningstillstånd. I förvalt- ningsprocesslagen regleras således inte närmare vilka mål eller målgrupper som bör omfattas av krav på prövningstillstånd. Sådana regler tas i stället in i de materiella författningarna (jfr t.ex. förslaget till lag om ändring i studiestödslagen, avsnitt 12.4). I andra stycket regleras förutsättningarna för att prövningstillstånd skall få beviljas i kammarrätt. Dispensgrunderna är desamma som dem som gäller vid dispensprövning i hovrätt. (Jfr 49 kap. 13 § RB). Av tredje stycket framgår att länsrättens beslut står fast om prövningstillstånd inte meddelas av kammarrätten och att kammarrättens beslut skall innehålla en erinran om detta. Bestämmelsen motsvarar den som gäller beslut om prövningstill- stånd som meddelas av Regeringsrätten (35 § andra stycket FPL). Av skäl som angetts i den allmänna motiveringen, avsnitt 9.3, har den ändringen gjorts att prövningstillstånd krävs enligt första styckets huvudregel i sekretessmål. Bestämmelsen i tredje stycket kan utgå eftersom den omfattas av den ändring som gjorts i 4 § första stycket. 12.4 Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1973:349) 8 kap. 25 § Paragrafen reglerar möjligheterna att överklaga Centrala beslut. I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen, avsnitt 6.2, skall Centrala beslut överklagas till länsrätt i stället för till kammarrätt med fördelning mellan olika länsrätter beroende på vilken ort beslutet har fattats på. I ett nytt andra stycke anges att det krävs prövningstillstånd för att få målet prövat i kammarrätt. 12.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid Paragrafen reglerar möjligheterna att överklaga beslut enligt lagen. I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen, avsnitt 7.2, skall beslut överklagas till länsrätt i stället för till kammarrätt. I ett nytt sista stycke anges att det krävs prövningstillstånd för att få målet prövat i kammarrätt. 12.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt I paragrafen föreskrivs om möjligheterna att överklaga beslut enligt lagen. I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen, avsnitt 7.2, skall beslut överklagas till länsrätt i stället för till kammarrätt. I ett nytt sista stycke anges att det krävs prövningstillstånd för att få målet prövat i kammarrätt. 12.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandling av häktade Paragrafen reglerar möjligheterna att överklaga beslut enligt lagen. I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen, avsnitt 7.2, skall beslut överklagas till länsrätt i stället för till kammarrätt. I ett nytt sista stycke anges att det krävs prövningstillstånd för att få målet prövat i kammarrätt. 12.8 Förslaget till lag om ändring i körkortslagen (1977:477) I 40 § finns bestämmelser om i vilka fall länsrätten prövar kökortsfrågor som första instans. I och med att länsstyrelserna tar över dessa uppgifter kan paragrafen upphävas. Det allmännas talan i länsrätt, kammarrätt och Regeringsrätten skall föras av , jfr 47 §. Eftersom funktionen allmänt ombud tas bort, skall 48 § upphöra att gälla. Paragrafen anger i vilka körkortsfrågor beslutar. Tillägget innebär att är behörig att pröva även frågor om återkallelse av körkort, körkortstillstånd och traktorkort, om nedsättning av spärrtid efter återkallelse och om vägran att godkänna ett utländskt körkort, allt i enlighet med vad som anförts i avsnitt 8.2. Paragrafens första stycke innehåller regler om hur ett körkorts- mål anhängiggörs hos länsrätten. I och med att länsrätten skall bli överinstans behövs inte första stycket. skall utan dröjsmål pröva om ett körkort eller traktorkort skall återkallas tillsvidare eller återställas om det är omhändertaget enligt 23 § första stycket 1-3. Bestämmelsen gäller inte för de fall att körkortet eller traktorkortet är omhändertaget på grund av att det är återkallat, jfr 23 § första stycket 4. I 41 § andra stycket har därför gjorts ett förtydligande i detta hänseende. I övrigt har i paragrafen ordet länsrätten bytts ut mot . I paragraferna föreskrivs om bl.a. rättens möjlighet att förelägga den enskilda parten att ge in läkarintyg eller bevis om godkänt förarprov, att förordna om nytt förarprov samt att meddela särskilda villkor för körkortet. Denna möjlighet som länsrätt, kammarrätt och Regeringsrätten nu har skall i fortsättningen även länsstyrelse ha. Eftersom skall ges utredningsbefogenheter enligt 42 § som tidigare tillkommit rätten, har paragrafen ändrats så att beslut enligt 42 § inte får överklagas särskilt utan endast i samband med talan mot det beslut varigenom ärendet avgörs. gällde motsvarande för rättens förelägganden. I paragrafen (tidigare 47 a §) regleras det allmänna ombudets möjlighet att utfärda varningsföreläggande. Ett förenklat handläggningsför- farande skall alltjämt finnas för om denna anser att varning är en tillräcklig åtgärd. I stället för varningsföreläggande skall kunna utfärda ett preliminärt beslut för godkännande. beslut i i frågor om återkallelse av körkort, körkortstillstånd och traktorkort, nedsättning av spärrtid efter återkallelse och om vägran att godkänna ett utländskt körkort överklagas till länsrätt i enlighet med vad som anförts i avsnitt 8.3. har enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223) möjlighet att ändra beslut som den meddelat (omprövning) om den finner att beslutet är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning. skall föra det allmännas talan i domstol och funktionen med allmänna ombud tas bort. skall ha samma möjlighet att föra talan även till den enskilda partens förmån som allmänna ombudet har . För att få målet prövat i kammarrätten skall det krävas prövningstillstånd. Paragrafen har ändrats eftersom funktionen allmänt ombud försvinner och det allmännas talan skall föras av . Den särskilda besvärstid som tidigare tillkom de allmänna ombuden skall i stället ha när den överklagar ett domstolsbeslut. Även språkliga ändringar har gjorts. 12.9 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Andra stycket i 15 kap. 7 § har ändrats, eftersom det i de flesta fall skall krävas prövningstillstånd för att Regeringsrätten och skall pröva sekretessmål som överklagats (se avsnitt 9 och den nya lydelsen av 35 § FPL). Lag om ändring i körkortslagen[1] (1977:477) Härmed föreskrivs i fråga om körkortslagen (1977:477) dels att 39, 41, 42, 43, 44, 46, 47, 48 och 49 §§ skall ha följande lydelse, dels att 40 och 47 a §§ skall upphöra att gälla. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 39 § prövar frågor om meddelande av körkortstillstånd och utfärdande av traktorkort. prövar prövar också andra frågor om vidare frågor om åter- körkort. Dessa framgår avkallelse av körkort, föreskrifter som re- körkortstillstånd och geringen beslutar. traktorkort, om nedsättning av spärrtid efter återkallelse och om vägran att godkänna ett utländskt körkort. prövar också andra frågor om körkort. Dessa framgår av före- skrifter som regeringen beslutar. Om finner anledning anta att någon inte bör ha körkort eller traktorkort på grund av sina nykterhetsförhållanden, får höra socialnämnden, om nämndens yttrande har betydelse för ärendets avgörande. 41 § Mål som avses i 40 § anhängigörs i länsrätten genom ansökan. Om ett körkort eller Om ett körkort eller traktorkort är omhänderta- ett traktorkort är omhän-get enligt 23 §, skall dertaget enligt 23 §, utan dröjsmål skall länsrätten utan pröva om körkortet eller dröjsmål pröva om körkortettraktorkortet skall eller traktorkortet återkallas tills vidare skall återkallas tills eller återställas. vidare eller återställas. 42 § I mål enligt denna lag I ärenden enligt denna får rätten förelägga den lag får enskilda parten att ge förelägga den enskilda in läkarintyg eller parten att ge in läkarin- bevis om godkänt förar- tyg eller bevis om prov. Rätten får också, godkänt förarprov. under de förutsättningar som anges i 39 § tredje stycket, höra socialnämn- den. Beslutar rätten om Beslutar återkallelse, får rätten om återkallelse, får förordna att ett godkänt förarprov förordna att ett godkänt skall avläggas innan kör-förarprov skall avläggas kort eller traktorkort innan körkort eller lämnas ut. Om det begärs,traktorkort lämnas ut. Om skall rätten också pröva det begärs, skall frågan om ett sådant också pröva medgivande som avses i frågan om ett sådant med- 2 § tredje stycket. givande som avses i 2 § tredje stycket. 44 § Om rätten i ett mål om Om i ett återkallelse av körkort, ärende om återkallelse av körkortstillstånd eller körkort, körkortstillstånd traktorkort beslutar eller traktorkort att återkallelse inte beslutar att återkallelse skall ske, får rätten inte skall ske, får meddela särskilda meddela villkor för körkortet särskilda villkor för eller traktorkortet körkortet eller traktor- eller besluta att en kortet eller besluta att förnyad personutredning en förnyad skall göras vid en sena- personutredning skall re tidpunkt. Gäller måletgöras vid en senare återkallelse av ett kör- tidpunkt. Gäller ärendet kortstillstånd, får rättenåterkallelse av ett förlänga giltighetstiden körkortstillstånd, får läns- för tillståndet. styrelsen förlänga giltig- hetstiden för tillståndet. 46 § Ett föreläggande som Ett föreläggande som avses i 42 § får avses i 42 § får överklagas överklagas endast i endast i samband med samband med talan mot talan mot det beslut det beslut varigenom varigenom ärendet avgörs. målet avgörs En fråga om förlängning av giltighetstiden för ett körkortstillstånd får inte överklagas. 47 § Det allmännas talan i beslut sådana mål som avses i 40 §enligt denna lag får över- förs av allmänt ombud. klagas till länsrätten. Det allmänna ombudet har samma befogenheter som rätten har enligt denna lag. Det allmänna ombudet får föra talan även till den enskilda partens förmån. 48 §[2] Regeringen eller den Om den enskilde myndighet som överklagar ett beslut, regeringen bestämmer för-förs det allmännas talan i ordnar för varje län en länsrätten, kammarrätten eller flera personer och regeringsrätten av att vara allmänt ombud . och ersättare för dem. 49 §[3] Besvär av det allmänna Om länsrättens och ombudet skall anföras kammarrättens beslut över- från den klagas av , dag då det överklagade skall överklagandet ha beslutet meddelades. kommit in från den dag då det överklagade beslutet meddelades. Denna lag träder i kraft . Mål som har anhängiggjorts i länsrätten före ikraftträdandet prövas enligt äldre bestämmelser. **Fotnot** [1] Lagen omtryckt 1980:977. [2] Senaste lydelse 1986:373. [3] Senaste lydelse 1985:431. Sammanfattning av promemorian Prövningstillstånd i kammarrätt I betänkandet Domstolarna inför 2000-talet Arbetsuppgifter och förfaranderegler (SOU 1991:106) diskuterar frågan om att införa regler om prövningstillstånd i ledet länsrätt-kammarrätt. Tanken på sådana regler har vunnit anslutning vid remissbehandlingen av betänkandet. Detta innehåller dock inga lagförslag i denna del. I denna promemoria lämnas förslag om hur generella regler om prövningstillstånd i kammarrätt bör utformas utan att ställning tas till vilka målkategorier som skall omfattas av en sådan ordning. Enligt förslaget får prövningstillstånd beviljas i kammarrätten om det finns anledning att ändra länsrättens avgörande (ändringsdispens), om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överprövning sker (prejudikatdispens) eller om det annars finns synnerliga skäl till överprövning (extraordinär dispens). De nya bestämmelserna om prövningstillstånd i kammarrätten skall enligt förslaget tas in i förvaltningsprocesslagen och är i huvudsak utformade på samma sätt som reglerna om prövningstillstånd i hovrätt. Förvaltningsprocesslagen skall enligt förslaget inte innehålla närmare bestämmelser om vilka mål eller målgrupper som skall omfattas av krav på prövningstillstånd. Regler om detta skall i stället tas in i den materiella lagstiftningen. Frågan om vilka målgrupper som skall omfattas av krav på prövningstillstånd i kammarrätt skall övervägas målgrupp för målgrupp parallellt med att olika målgrupper flyttas ner i instanskedjan. Det föreslås att kammarrätten - liksom hovrätten - vid dispensprövningen skall vara domför med tre lagfarna ledamöter. Förslaget föranleder en ändring i lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Lagändringen föreslås träda i kraft . 1 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs i fråga om förvaltningsprocesslagen (1971:291) dels att 4, 31, 33 och 37 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 35 § skall lyda "Prövningstillstånd i Re- geringsrätten och Försäkringsöverdomstolen", dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 34 a §, samt närmast före denna en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § I ansöknings- eller I ansöknings- eller besvärshandling eller besvärshandling eller därmed jämförlig handlingdärmed jämförlig handling skall anges vad som skall anges vad som yrkas samt de yrkas samt de omständigheter som åbero-omständigheter som åbero- pas till stöd härför. I pas till stöd härför. I besvärshandling anges besvärshandling anges dessutom det beslut mot dessutom det beslut mot vilket talan föres. vilket talan föres. Om prövningstillstånd behövs, skall även anges de omständigheter som åberopas till stöd för att ett sådant tillstånd skall meddelas. Sökande eller klagande bör vidare uppge bevis som han vill åberopa och vad han vill styrka med varje särskilt bevis. 31 §[1]Beslut, varigenom rätten avgör målet, skall tillställas part genom handling som fullständigt återger beslutet och skiljaktig mening, där sådana förekommit. Beslut som kan överklagas skall dessutom innehålla upplysning om vad den skall iakttaga som vill anföra besvär över beslutet. Kräves särskilt tillståndKrävs särskilt tillstånd för prövning av besvär för prövning i högre rätt, till Regeringsrätten skall beslutet innehålla eller Försäkringsö- uppgift om det och om de verdomstolen, skall grunder på vilka jsådant kammarrättens eller för- tillstånd meddelas. säkringsrättens beslut innehålla uppgift härom och om de grunder på vilka sådant tillstånd meddelas. **Fotnot** [1] Senaste lydelse 1982:125. 33 §[2] Mot länsrätts beslut förs talan hos kammarrätt. Mot kammarrätts beslut förs talan hos Regeringsrätten, om inte annat följer av särskilda bestämmelser. Talan förs genom besvär. Talan får föras av den som beslutet angår, om det gått honom emot. Kammarrättens beslut att meddela prövningstillstånd får inte överklagas. 34 a § I de fall det är särskilt föreskrivet får kammarrätt pröva överklagande från länsrätt endast om kammarrätten har meddelat prövningstillstånd. Meddelas inte prövningstillstånd, står länsrättens beslut fast. En erinran om detta skall tas in i kammarrät- tens beslut. Prövningstillstånd meddelas om 1. det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre rätt, 2. det finns anledning till ändring i det slut vartill länsrätten kommit, eller 3. det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. 37 §[3]I mål, vari prövningstillstånd kräves, får omständighet eller bevis, som klaganden åberopar först i Regeringsrätten, beaktas endast om det föreligger särskilda skäl. Föreskrifter om hinder mot att beakta eller anföra nya omständigheter i vissa mål finns i 10 kap. 10 § kommunallagen (1991:900) och 22 kap. 1 § tredje stycket kyrkolagen (1992:300). Klaganden bör i besvärshandlingen ange de skäl som han åberopar till stöd för sin begäran om prövningstillstånd. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [2] Senaste lydelse 1991:211 (jfr 1991:363). [3] Senaste lydelse 1992:343. Ändringen innebär att tredje stycket upphör. 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna Härigenom föreskrivs att 12 § (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar[1] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 §[2]Kammarrätt är domför med tre lagfarna ledamöter. Fler än fyra lagfarna ledamöter får ej sitta i rätten. När det är särskilt föreskrivet att nämndemän skall ingå i rätten, är kammarrätt domför med tre lagfarna ledamöter och två nämndemän. Fler än fyra lagfarna ledamöter och tre nämndemän får i sådant fall ej sitta i rätten. Kammarrätt är dock domför utan nämndemän. 1. vid prövning av besvär över beslut som ej innebär att målet avgöres, 2. vid förordnande rörande saken i avvaktan på målets avgörande samt vid annan åtgärd som avser endast måls beredande, 3. vid beslut varigenom domstolen skiljer sig från målet utan att detta prövats i sak. Handlägges mål som avses i andra stycket gemensamt med annat mål, får nämndemän deltaga vid handläggningen även av det senare målet. Om domförhöret vid behandling av vissa mål finns bestämmelser i fas- tighetstaxeringslagen (1979:1152) och lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram. Bestämmelser om domförhet vid behandling av kommunalbesvärsmål finns i 13 a §. Vid behandling av frågor om prövningstillstånd är kammarrätten domför med tre lagfarna ledamöter. Vid beslut om avskrivning av mål efter återkallelse är kammarrätten domför med en lagfaren domare. Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål får utföras av en lagfaren ledamot i kammarrätten eller, om de inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna ledamöter, av en annan tjänsteman i kammarrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om detta meddelas av regeringen. Denna lag träder i kraft . promemoria, Prövningstillstånd i kammarrätt, sändes ut på remiss . Remisstiden gick ut . Följande 16 instanser anmodades avge yttrande; ombudsmän, , Hovrätten över och , samtliga kammarrätter och länsrätterna i , , , och , Västernorr- lands, , , och . Samtliga har avgivit yttrande. 2.1 Allmänt om prövningstillstånd i kammarrätt Samtliga remissinstanser, utom Länsrätten i , tillstyrker att prövningstillstånd införs i kammarrätt. Länsrätten i anser att om kammarrätten skall vara domför med tre ledamöter vid dispensprövning är det inte troligt att någon effektivisering kan erhållas. Mot bakgrund bl.a. därav anser länsrätten inte att det föreligger skäl att i förvalt- ningsprocesslagen införa de nu föreslagna reglerna om prövningstillstånd. 2.2 Dispensgrunder och lagteknisk lösning Samtliga remissinstanser tillstyrker att reglerna om prövningstillstånd i kammarrätt utformas efter mönster av vad som gäller för prövningstillstånd i hovrätt, dvs. med ändringsdispens, prejudikatdispens och extraordinär dispens. Samtliga remissinstanser, utom Länsrätten , anser att de grund- läggande bestämmelserna om prövningstillstånd i kammarrätt bör tas in i förvaltningsprocesslagen samt att de regler om vilka mål eller målgrupper som skall omfattas av krav på prövningstillstånd inte bör tas in i förvaltningspro- cesslagen utan tas in i den materiella lagstiftningen. Länsrätten anser även att förslaget strider mot gällande författningsteknik och medför en sämre överskådlighet och större textmassa än om alla frågor om prövningstillstånd medtogs i förvaltningsprocesslagen eller i bilaga till denna. 2.3 Kammarrättens sammansättning vid dispensprövningen Endast , länsrätterna i , och tillstyrker förslaget med tre ledamöter vid dispensprövningen. Kammarrätten i godtar förslaget men anser att dispensprövningen skall kunna företas av två lagfarna ledamöter i enklare mål av typen massmål. Övriga instanser av- styrker förslaget och förordar att dispensprövningen skall ske med två ledamöter. Som skäl härför betonas bl.a. skillnaden mellan hovrätts och kammarrätts handläggningsregler med avseende på muntliga förhandlingar. I och med att den största delen av kammarrättsmålen avgörs av tre domare utan muntlig förhandling uppstår inga rationaliseringsvinster om dispensprövningen skall göras av tre domare. Från rättssäkerhetssynpunkt möter det inget hinder att prövningen görs av två domare, eftersom målen normalt kommer att vara prövade av både en förvaltningsmyndighet och länsrätt innan det når kammarrätt. Bl.a. Kammarrätten i förordar i denna del att som en ytterligare rättssäkerhetsgaranti bör den ena ledamoten vid dispensprövningen vara en kam- marrättslagman eller ett kammarrättsråd, tillika vice ordförande. **Fotnot** [1] Lagen omtryckt 1981:1323. [2] Senaste lydelse 1993:513. Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m.