prop · GH03220 · 1994-01-01 00:00:00 — Detta beror på att som samordningstiden () löpte ut (räknat från ) slopades rätten till arbetsskadesjukpenning. Däremot utges livränta från arbetsskadeförsäkringen. Från TFA utges för skador som inträffat - ersättning för inkomstförlust motsvarande den tidigare arbets- skadesjukpenningen såväl före som efter . (Enligt försäkringsvillkoren har TFA att betala inkomstförlustersättning under förutsättning att skadan kvarstått minst vid olycksfall och minst vid arbetssjukdom) För skador som inträffat eller senare är läget oklart i avvaktan på ett nytt kollektivavtal. På det statliga området gäller att innehåller en regel om att ersättning endast lämnas i sådana fall där skadan förklarats vara en arbetsskada enligt LAF. De ändringar i LAF som gäller det skärpta arbetsskadebegreppet och sambandsregeln fick därmed genomslag för PSA. Beträffande effekterna av den slopade rätten till arbetsskadesjukpenning gäller följande. har genom ett förhandlingsprotokoll prolongerats fr.o.m. tills vidare med sju dagars ömsesidig uppsägningstid. Vissa ändringar har därvid beslutats. Bland annat har i fråga om ersättning för inkomstförlust som gäller skador som inträffat efter beslutats att sådan ersättning inte längre skall utges utom efter visandedagen för skadan. För skador som inträffat före tillämpas äldre regler som innebär att inkomstersättning också kan utges efter skadedagen. Från PSA utges således ersättning för inkomstförlust motsvarande den tidigare arbetsskadesjuk- penningen för skador som inträffat före såväl för tid före som efter . Socialavgifter och särskild löneskatt Vid bestämmande av underlag för socialavgifter bortses från sjukpenning och andra liknande förmåner. På ersättningar som utges från bl.a. arbetsskadeförsäkringen betalas därmed inte några socialavgifter. När det gäller ersättning för inkomstförlust som utbetalas från TFA-försäkringen är sådan ersättning såväl socialavgiftspliktig som förmåns- grundande om ersättningen är avsedd att täcka inkomstbortfall för akut tid. Detsamma gäller ersättning vid bestående arbetsoförmåga om beloppet avser att täcka inkomstförlust och det utges som en periodisk livränta, dvs. en livränta som utges för år och är avsedd att ge kompensation för mistad inkomst. I nu nämnda fall utgör ersättningen kompensation för mistad inkomst. När det gäller ersättning vid bestående arbetsoförmåga som inte kompenserar mistad inkomst utan avser framtida förlust av inkomst och som utges i form av engångsbelopp är ersättningen varken socialavgiftspliktig eller förmåns- grundande. På sådan ersättning uttas i stället särskild löneskatt. Genom den tidigare redovisade skiljedomen torde det vara klarlagt att trygghetsförsäkringen har att utge inkomstförlustersättning motsvarande vad som tidigare kunde utges i form av arbetsskadesjukpenning fr.o.m. för arbetsskador som inträffat före detta datum. Vidare torde det vara klarlagt att trygghetsförsäkringen har att utge ersättning för inkomstförlustersättning motsvarande såväl den tidigare arbetsskadesjukpenningen som livränta för skador som inträffat före men som anmälts till efter - under förutsättning att skadan uppfyller kriterierna för att godkännas enligt det gamla arbetsskadebegreppet. Det förhållandet att ersättning för inkomstförlust som utges till en person som ådragit sig en arbetsskada beläggs med socialavgifter när ersättningen utges från en trygghetsförsäkring har medfört att de aktuella förändringarna i arbetsskadeförsäkringen inneburit en icke förutsedd kostnadsökning för trygghetsförsäkringarna. Med hänsyn härtill och då någon inkomstförstärkning för det allmänna till följd härav inte beräknades i samband med ifrågavarande ändringar i LAF bör ersättningar för inkomstförlust som i fortsättningen kommer att utges från trygghetsförsäkring i stället för från arbetsskadeförsäkringen befrias från socialavgifter respektive särskild löneskatt. Regeringen föreslår därför att de ifrågavarande ersättningarna undantas från sådana pålagor. Ersätt- ningarna som undantas från socialavgifter bör, i likhet med t.ex. sjukpenning och livränta enligt LAF, vara pensionsgrundande. Eftersom ersättning från arbetsskadeförsäkringen i flertalet fall inte utgavs som kompensation för inkomstbortfall efter det att skadan inträffat och inte heller utgavs för lönedelar över 7,5 basbelopp gäller vad sagts endast under förutsättning att ersättningen inte avser att ge kompensation för sådant bortfall. På ersättningar i form av lön eller annan ersättning för utfört arbete eller eljest med anledning av tjänsten som utges från statlig myndighet eller annat statligt organ utom affärsverken beräknas s.k. lönekostnadspålägg (LKP) enligt förordningen (1969:54) om beräkning och redovisning av lönekostnadspålägg. LKP är avsett att täcka såväl lagstadgade socialavgifter inklusive särskild löneskatt som avtalskostnader utöver lön. På ersättningar som utges enligt det statliga beräknas dock inte LKP. Inte heller är dessa ersättningar belagda med socialavgifter. Ersättningar från PSA som utges till anställda inom affärsverken är däremot belagda med socialavgifter i enlighet med reglerna i lagen om socialavgifter. Förslaget om undantag från socialavgifter kommer därmed att omfatta även sistnämnda ersättningar. Pensionsarbetsgruppen har i betänkandet (SOU 1994:20) Reformerat pensionssystem bl.a. föreslagit att ålderspensionsavgifter skall betalas av staten vad avser sociala ersättningar av olika slag. Mot bakgrund härav finns det skäl att i samband med beredningen av Pensionsarbetsgruppens förslag överväga om staten bör betala pensionsavgifter på de nu aktuella ersättningarna. Föräldraförsäkringen, som regleras i 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), består av två huvudförmåner, föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. Föräldrapenning är avsedd att täcka föräldrars behov av ersättning för det inkomstbortfall som uppkommer i samband med ett barns födelse eller ett adoptivbarns ankomst. För föräldrar som saknar inkomster skall föräldrapenningen ge en grundtrygghet. Tillfällig föräldrapenning utges vid mer akut uppkomna situationer då en förälder behöver ta ledigt från arbetet för att vårda barn. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges enligt nuvarande regler under sammanlagt för föräldrarna. betalas föräldrapenning med belopp motsvarande av förälderns sjukpenninggrundande inkomst delad med 365, dock lägst per dag (garantinivån). Under de återstående utges föräldrapenning på garantinivån. Föräldrapenning enligt sjukpenningnivå, dvs. , utges endast under förutsättning att föräldern varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån under minst före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför. För de , för vilka ersättning kan utges enligt sjukpenningnivå, gäller inte något sådant kvalifikationskrav. Förutom vissa föräldrapenningdagar som är förbehållna modern kan, såvitt föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet, dagarna i princip delas upp mellan föräldrarna efter deras egna önskemål. Av det totala antalet föräldrapenningdagar har vardera föräldern dock rätt till 90 egna dagar. kan på ett enkelt sätt överlåtas till den andra föräldern genom en skriftlig anmälan till . En förälder som ensam har vårdnaden om barnet har rätt att själv uppbära föräldrapenning . Den av föräldrarna som till huvudsaklig del vårdar barnet är berättigad till föräldrapenning. En förutsättning för rätt till tillfällig föräldrapenning är att föräldern behöver avstå från förvärvsarbete för vård av barnet. För rätt till föräldrapenning uppställs däremot inte något sådant krav. Motivet till denna skillnad är bl.a. att en icke förvärvsarbetande förälder har rätt till föräldrapenning. En förvärvsarbetande förälder kan således uppbära föräldrapenning för tid som föräldern, med eller utan löneförmåner från arbetsgivaren, är ledig från sitt arbete och vårdar barnet även om föräldern inte på grund av vården av barnet behöver avstå från förvärvsarbete. Föräldrapenningens storlek är beroende av i vilken utsträckning föräldern avstår från förvärvsarbete. Hel föräldrapenning på sjukpenningnivå utges för vård av barn när föräldern inte förvärvsarbetar. Halv och fjärdedels föräldrapenning utges när föräldern arbetar högst hälften respektive högst tre fjärdedelar av normal arbetstid. Föräldrapenning på garantinivå får utges som hel, halv eller fjärdedels förmån när föräldern arbetar högst tre fjärdedelar av normal arbetstid. Vid beräkning av antalet dagar med rätt till föräldrapenning anses med halv och med fjärdedels föräldrapenning som . Föräldraförsäkringen innehåller inte några begränsningar av antalet ersättningsperioder eller regler om minsta antal ersättningsdagar . Rätten till föräldraledighet regleras i lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. Arbetstagare har rätt till hel ledighet under från barnets födelse. Utöver denna rätt till ledighet föreligger rätt till hel ledighet under tid då arbetstagaren uppbär hel föräldrapenningförmån och till förkortning av arbetstiden till hälften eller till tre fjärdedelar då arbetstagaren uppbär halv eller fjärdedels föräldrapenningförmån. Om arbetsgivaren inte går med på annat kan ledigheten delas upp på högst tre perioder för varje kalenderår. Enligt semesterlagen (1977:480) är tid då arbetstagaren uppbär föräldrapenning semesterlönegrundande (dock eller för ensamstående förälder ). Om semesterlönegrundande föräldraledighet infaller under semester skall, om arbetstagaren utan dröjsmål begär det, sådan dag inte räknas som semesterdag. Enligt 2 föreskrifter (RFFS 1988:3) om föräldrapenningförmåner utges föräldrapenning inte för tid om en eller som normalt är arbetsfri för en heltidsarbetande inom yrket, om inte föräldern uppbär föräldrapenningförmån i direkt anslutning till den arbetsfria tiden. 1993/94:148 om vårdnadsbidrag har regeringen lagt fram förslag om införande av vårdnadsbidrag fr.o.m. för barn mellan ett och . har föreslagits bl.a. att de som alltid ersätts enligt garantinivå skall slopas i samband med införandet av vårdnadsbidrag samt att garantinivån skall höjas per dag. Regeringen har vidare i prop. 1993/94:147 om jämställdhetspolitiken bl.a. föreslagit att antalet föräldrapenningdagar skall delas lika mellan föräldrarna samt att rätten att överlåta dagar begränsas så att inte skall få överlåtas till den andra föräldern. Vidare har föreslagits att ersättningsnivån för föräldrapenning skall sänkas till fr.o.m. med undantag för de som inte skall få överlåtas till den andra föräldern. För sistnämnda dagar skall enligt förslaget ersättning alltjämt utges . Vissa särregler föreslås gälla för bl.a. ensamstående förälder. 5.2 Föräldrapenning under arbetsfri dag Regeringens förslag: En ny bestämmelse införs i 4 kap. AFL med innebörd att hel föräldrapenning skall få utges för sådan tid som normalt är arbetsfri för föräldern endast om han eller hon i direkt anslut- ning till den arbetsfria tiden uppbär hel föräldrapenning. Motsvarande skall gälla för rätt till halv respektive fjärdedels föräldrapenning för dag som normalt är arbetsfri. Föräldrapenningförmåner skall inte kunna utges för dag under vilken föräldern är semesterledig. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget. Det gäller Försäkringsöverdomstolen, Kammarrätten i , Länsrätten i , , , , , , SAF och TCO. Av dessa förordar Kammarrätten, och att förutsättningarna för att få föräldrapenning för dag som normalt är arbetsfri skärps. har avstyrkt förslaget. har hänvisat till remissvar lämnade av och . tillstyrker förslaget medan anser att förslaget kommer att försämra och i vissa fall omöjliggöra för lärarna att få ersättning för inkomstbortfall på grund av ledighet för vård av barn. Enligt Försäkringsöverdomstolen skulle vissa skäl kunna anföras för att kravet sträcktes ännu längre och innebära krav på att föräldrapenning utgått såväl före som efter den arbetsfria tiden. Eftersom antalet dagar med föräldrapenning är begränsat bör man emellertid i avvaktan på erfarenheter av den nu diskuterade lagändringen kunna avstå från en sådan ytterligare skärpning. Kammarrätten, som är positiv till att man försöker motverka missbruk, ifrågasätter om förslaget är tillräckligt långtgående. Kammarrätten förordar en skärpning av villkoret, t.ex. genom att föreskriva att föräldern skall uppbära hel föräldrapenning såväl före som efter den arbetsfria tiden. Länsrätten efterlyser en övergångsregel för att undvika icke önskvärda följder för föräldrars pågående uttag av föräldrapenning. Även menar att förslaget inte är tillräckligt långtgående. Skälet till att en förälder som normalt inte vårdar barnet väljer att ta ut högre föräldrapenning under veckosluten är enligt verket inte i första hand att föräldern har högre föräldrapenning än den andra föräldern utan att han dessutom har full lön under veckosluten. I de statliga kollektivavtalen görs inget löneavdrag för arbetsfria dagar om inte arbetstagaren varit tjänstledig på båda sidor om ledigheten. Verket föreslår att bestämmelsen utformas så att föräldrapenning endast utges för arbetsfri tid om föräldrapenning har utbetalats i direkt anslutning till den arbetsfria tiden både före och efter den arbetsfria perioden. avstyrker samtliga förslag då arbetsgruppen inte närmare bedömt omfattningen av de olika uttagen och även enligt verket har avstått från att bedöma de ekonomiska effekterna av förslagen. Dessutom anser verket att komplexiteten i försäkringen ökar. anser att den föreslagna regeln även bör tillämpas på föräldrar som är arbetslösa. Enligt SAF bör man införa en regel med innebörd att en arbetstagare har rätt till föräldrapenning endast om han gått miste om lön och andra anställningsförmåner till följd av att han vårdat barn. En sådan regel bör gälla vid kortare vårdperioder än . Vid längre perioder bör föräldrapenningen kalenderdagberäknas. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av vad som redovisats i det föregående är föräldrapenningsystemet mycket flexibelt. Det ger möjlighet för föräldrarna att planera föräldraledigheten på det för familjen mest ändamålsenliga sättet även ur ekonomisk synpunkt. Föräldrarna ges möjlighet att avlösa varandra i vården av barnet. Föräldrarna kan, beroende av arbetsinsats och ekonomiska möjligheter, omväxlande uppbära hel, halv eller fjärdedels föräldrapenning eller växla föräldrapenning på sjukpenningnivå med föräldrapenning på garantinivå. Föräldrapenning kan utges under semester. Föräldrarna kan också förlänga den tid som de kan vara hemma med barnet genom att under föräldraledigheten göra avbrott för semester eller genom att inte alltid ta ut föräldrapenning för veckans samtliga dagar. Denna flexibilitet i föräldrapenningsystemet medför att föräldrarna kan dela upp rätten till föräldrapenning exempelvis på så sätt att den förälder som har lägst föräldrapenning - i de flesta fall modern - uppbär föräldrapenning under fem av veckans dagar medan den förälder som har högst föräldrapenning tar ut föräldrapenning under de dagar som är arbetsfria för denna förälder, vanligtvis . En förälder kan också välja att förlägga sin föräldraledighet till semestertid eller till helgdagar. Om båda föräldrarna är hemma hos barnet torde det i de flesta fall vara omöjligt för att kontrollera vem av föräldrarna som huvudsakligen vårdar barnet och därmed är berättigad till föräldrapenning. Bestämmelsen i 2 RFFS 1988:3 har tillkommit för att i viss mån motverka att föräldrapenning utges till en förvärvsarbetande förälder som inte gör någon inkomstförlust i anledning av det till anmälda vårdfallet. I bestämmelsen anges inte något om storleken på den föräldrapenning som skall uppbäras i direkt anslutning till den arbetsfria tiden. Därmed finns det inte något som hindrar att en förälder uppbär fjärdedels föräldrapenning före eller efter den arbetsfria tiden och hel föräldrapenning under hela den arbetsfria tiden. Det är vidare att märka att fjärdedels föräldrapenning kan utges oavsett anledningen till förkortningen av arbetstiden. Det kan alltså vara fråga om inarbetad tid, flextid eller motsvarande. Arbetsgruppen har redovisat resultatet av en undersökning av fäders uttag av föräldrapenning . Undersökningen är mycket begränsad och visar endast hur fäder 1993 hos en viss försäkringskassa tagit ut föräldrapenning. Av undersökningen framgår att 601 fäder hade tagit ut föräldrapenning . För av dessa hade föräldrapenning utbetalats enbart för veckoslut (och ) och dagar i anslutning till veckoslut (eller ). av fäderna hade tagit ut föräldrapenning under fyra veckoslut. Som arbetsgruppen framhållit är det inte möjligt att av denna enda undersökning dra några slutsatser om hur vanligt det är bland fäder i allmänhet att ta ut föräldrapenning i anslutning till och under veckoslut. Undersökningen visar mer på förekomsten än på omfattningen av denna företeelse. Även om den av arbetsgruppens redovisade undersökningen av fäders föräldrapenninguttag är mycket begränsad finns det emellertid skäl att anta att föräldraförsäkringen kommit att tillämpas på ett sätt som inte varit direkt förutsedd vid dess tillkomst. Enligt regeringens uppfattning utgör redan det faktum att denna typ av föräldrapenninguttag som undersökningen avser förekommer tillräckliga skäl för att införa en bestämmelse som motverkar att föräldrar utnyttjar föräldraförsäkringssystemet i annat syfte än att vårda barn. Regeringen anser därför att - på sätt som arbetsgruppen föreslagit - hel föräldrapenning bör kunna utges för tid som normalt är arbetsfri endast om föräldern uppbär hel föräldrapenning i direkt anslutning till den arbetsfria tiden och att motsvarande bör gälla för rätt till halv respektive fjärdedels föräldrapenning för dag som normalt är arbetsfri. Regeringen föreslår att en regel med denna innebörd införs i 4 kap. AFL. En förutsättning för att en sådan regel skall få avsedd effekt är dock att de som alltid utbetalas på garantinivå slopas såsom föreslagits i prop. 1993/94:148. Det finns skäl som talar för en ytterligare skärpning av reglerna. I remissbehandlingen har framhållits bl.a. att det i de statliga kollektivavtalen inte görs något löneavdrag för arbetsfria dagar om inte arbetstagaren varit tjänstledig på båda sidor om de arbetsfria dagarna och att detta inte är någon ovanlig avtalskonstruktion för anställda med månadslön. Den ändring som i så fall skulle kunna övervägas är att föräldrapenning utges för arbetsfri tid endast om föräldrapenning uppbärs såväl före som efter den arbetsfria perioden. Regeringen har emellertid stannat för den av arbetsgruppen valda lösningen. Motivet härtill är att det från arbetstagarens sida trots allt kommer att fordras att han eller hon avstår från förvärvsarbete och därmed lön under i vart fall en hel dag för att få föräldrapenning under arbetsfri dag. Om den andra föräldern är föräldraledig och inte har möjlighet att återgå i arbete den dagen torde detta motverka den ifrågavarande typen av uttag. Med arbetsfri dag avses dag som, oavsett om föräldern är tjänstledig eller inte, är arbetsfri inom den bransch eller på den arbetsplats där föräldern är anställd. De dagar det är fråga om är framför allt dagar för veckovila (vanligtvis och ) samt helgdagar och vissa helgaftnar. Som exempel på andra sådana dagar kan vad gäller lärare nämnas dagar då de är ferielediga. På de arbetsplatser där företaget håller stängt för semester är även semesterdagar normalt arbetsfria dagar. Som framgår av det följande förslås dock att det införs en särskild bestämmelse som innebär att föräldrapenning inte skall få utges för semesterdag. När det gäller frågan om föräldrapenning under semesterledighet kan som tidigare nämnts föräldrapenning utges under semesterledighet. Enligt 15 semesterlagen (1977:480) skall sådan dag då arbetstagaren är oförmögen till arbete på grund av sjukdom och som infaller under semesterledighet inte räknas som semesterdag om arbetstagaren utan dröjsmål begär det. Detsamma gäller dag som enligt 17 semesterlagen är semesterlönegrundande. Enligt detta lagrum är frånvaro från arbetet semesterlönegrundande när det är fråga om bl.a. ledighet för vilken föräldrapenning utges i den mån frånvaron inte överstiger eller för ensamstående förälder . Dagar då tillfällig föräldrapenning utges är alltid semesterlönegrundande. En arbetstagare kan ha rätt till semesterledighet som inte alls eller endast till en del täcks av intjänad semesterlön. Enligt 4 semesterlagen har dock arbetstagare rätt att avstå från rätt till semesterdag som inte är förenad med semesterlön. Det finns enligt regeringens uppfattning inte något skäl för att för- äldrapenning skall kunna utges under semesterledighet. Detta gäller såväl semesterledighet med som utan semesterlön och oavsett om föräldrapenning utges som hel, halv eller fjärdedels förmån. Föräldrapenning bör därför inte kunna utges under semesterledighet. Regeringen föreslår att en bestämmelse med denna innebörd införs i 4 kap. 17 AFL. Genom att ta in bestämmelsen i detta lagrum blir den tillämplig även på den tillfälliga föräldrapenningen. För rätt till tillfällig föräldrapenning krävs som nämnts att föräldern behöver avstå från förvärvsarbete för vård av barnet. En förälder har således inte under semesterledighet rätt till tillfällig föräldrapenning om inte semesterledigheten byts ut mot ledighet för vård av barn. Någon skillnad i sak uppkommer därför inte om den föreslagna bestämmelsen blir tillämplig även på denna förmån. Enligt 12 andra stycket lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring utges inte dagpenning under tid då den arbetslöse uppbär föräldrapenning. Dagpenning utges inte heller för lördag eller söndag. En arbetslös förälder som uppbär dagpenning har således möjlighet att ta ut föräldrapenning under veckosluten. Det föreslås inte någon särskild bestämmelse som tar sikte på arbetslösa föräldrar. Många föräldrar som studerar uppbär någon form av studiestöd. En förälder som uppbär studiestöd har enligt gällande regler alltid rätt till föräldrapenning enligt den sjukpenninggrundande inkomst som föräldern hade då studierna påbörjades. Vissa former av studiestöd är samordnade med föräldrapenningförmånen på så sätt att sådant stöd inte utges som föräldrapenning eller minskas med det belopp som utbetalats i föräldrapenning. Detta gäller bl.a. dagpenning enligt förordningen (1987:406) om arbetsmarknadsutbildning och utbildningsbidrag enligt förordningen (1976:536) om utbildningsbidrag för dokto- . Andra former av studiestöd som kan utges som föräldrapenning minskas däremot inte med utbetald föräldrapenning. Detta gäller bl.a. studiemedel och särskilt vuxenstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349). Regler om samordning även för dessa fall skulle kunna medföra en viss spärr mot sådana uttag av föräldrapenning som till huvudsak är betingade av en önskan att förstärka familjens ekonomi. En ändring av reglerna för hur föräldrapenning för studerande föräldrar beräknas, dvs. de regler som ger föräldern rätt till föräldrapenning enligt den sjukpenninggrundande inkomst som gällde då studierna påbörjades, skulle kunna vara ett annat sätt att motverka sådana uttag av föräldrapenning. Arbetsgruppen, som har pekat på dessa möjligheter, har dock valt att avstå från att lämna några sådana förslag. Enligt regeringens uppfattning skulle det föra för långt att föreslå regler som tar sikte på att ändra de studerandes försäkringsskydd. Eventuella förslag med denna inriktning får övervägas i ett annat sammanhang. Regeringens förslag: En ändring görs i 4 kap. 6 AFL så att om kvinnan på nytt blivit gravid innan barnet uppnått och nio månaders ålder skall - om förälderns sjukpenninggrundande inkomst (SGI) sänkts då barnet uppnått - förälderns för- äldrapenning fortsättningsvis beräknas lägst enligt den SGI som gällde innan sänkningen, anpassad efter löneutvecklingen inom yrkesområdet.