prop · GH03220 · 1994-01-01 00:00:00 — Ledighet under tid då Ledighet under tid då arbetstagaren uppbär arbetstagaren uppbär föräldrapenning eller föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenningtillfällig föräldrapenning enligt 4 kap. 4 andra enligt 4 kap. 4 andra stycket, 10, 10 a eller stycket, 10, 10 a, 11 11 lagen (1962:381) om eller 11 a lagen allmän försäkring får delas(1962:381) om allmän upp utan hinder av be- försäkring får delas upp stämmelserna i första utan hinder av be- stycket. stämmelserna i första stycket. Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1979:645. 2 Senaste lydelse 1993:396. 3 Senaste lydelse 1993:396. Lag om ändring i semesterlagen (1977:480) Härigenom föreskrivs att 17 semesterlagen (1977:480) skall ha följande Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 17 1 Frånvaro från arbetet är semesterlönegrundande, när fråga är om 1. ledighet på grund av sjukdom, i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger eller om frånvaron beror på arbetsskada, 2. ledighet enligt 2. ledighet enligt lagen (1978:410) om rätt lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård avtill ledighet för vård av barn, m.m. dels under barn, m.m. dels under tid för vilken havande- tid för vilken havande- skapspenning utges skapspenning utges enligt 3 kap. 9 lagen enligt 3 kap. 9 lagen (1962:381) om allmän (1962:381) om allmän försäkring, dels under försäkring, dels för vilken föräldra- för vilken föräldrapenning penning utges i an- utges i anledning av ledning av barns födelse barns födelse eller eller adoption enligt 4 adoption enligt 4 kap. 3 kap. 3 och 5 samma och 5 samma lag, i den lag, i den mån frånvaron mån frånvaron för varje för varje barn, eller barn, eller vid fler- vid flerbarnsbörd sam- barnsbörd sammanlagt, manlagt, icke överstiger icke överstiger eller för eller för ensamstående ensamstående förälder, 180förälder, , dels dagar, dels under tid under tid för vilken för vilken tillfällig för-tillfällig föräldrapenning äldrapenning utges utges enligt 4 kap. 10, enligt 4 kap. 10 och 11 10 a, 11 och 11 a samma samma lag. 3. ledighet på grund av risk för överförande av smitta, om arbetstagaren är berättigad till ersättning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare, i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger , 4. ledighet för utbildning, som ej enligt annan lag medför rätt till semesterlön, om arbetstagaren erhåller korttidsstudiestöd, vuxenstudiebidrag eller utbildningsarvode enligt studiestödslagen (1973:349) eller om utbildningen till väsentlig del avser fackliga eller med facklig verksamhet sammanhängande frågor, i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger , 5. ledighet på grund av sådan i 27 värnpliktslagen (1941:967) eller med stöd därav föreskriven tjänstgöring om , som ej är beredskapsövning och ej heller direkt ansluter sig till grundutbildning, eller ledighet på grund av motsvarande vapenfri tjänst, i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger , 6. ledighet på grund av att arbetstagaren efter det kalenderår då han fyllt fullgör tjänstgöring i civilförsvaret än då civilförsvarsberedskap råder eller beredskapsövning får anordnas vid för- 1 Senaste lydelse 1992:1491. svarsmakten, i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger , 7. ledighet enligt lagen (1986:163) om rätt till ledighet för svensk- undervisning för invandrare, eller 8. ledighet enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, i den mån frånvaron under intjänandeåret inte överstiger . Vid tillämpning av första stycket 1 skall frånvaro av frånvaroperiod ej i något fall anses bero på arbetsskada. Har arbetstagare av anledning som anges i första stycket 1 varit oavbrutet frånvarande från arbetet under två hela intjänandeår, grundar därefter infallande dag av frånvaroperioden icke rätt till semesterlön. I frånvaroperiod som avses i första stycket inräknas även dagar då arbetstagaren icke skulle ha utfört arbete. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. Härigenom föreskrivs att 18 lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 Den som saknar Den som saknar tillstånd får ej här i tillstånd får inte här i landet tillverka, landet tillverka, överlåta överlåta eller inneha eller inneha eller till eller till landet införa landet införa apparat, apparat, som kan som kan användas för till- användas för tillverkningverkning av sprit av sprit (destillationsapparat) (destillationsapparat) eller föremål som uppen- eller föremål som uppen- barligen är avsett att barligen är avsett att ingå i en sådan apparat ingå i en sådan apparat (apparatdel). Vad som (apparatdel). Vad som sagts nu gäller inte sagts nu gäller ej 1. staten, 1. staten, 2. den som har 2. den som har tillstånd att tillverka tillstånd att tillverka sprit, sprit, 3. apotek, kommunalt 3. apotek, kommunalt laboratorium eller laboratorium eller läroanstalt som står under läroanstalt som står statlig tillsyn, under statlig tillsyn, 4. sådant sjukhus som 4. sådant sjukhus som avses i 5 hälso- och avses i 2 sjukvårdslagen (1982:763) sjukvårdslagen eller 2 kap. 4 lagen (1962:242) eller 2 kap. (1962:381) om allmän 4 fjärde stycket lagen (1962:381) om allmän för-försäkring. I fråga om rätt att hantera oförtullade destillationsapparater och apparat- delar gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. Härigenom föreskrivs att 7 och 8 lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 1 Visar någon att han i Visar någon att han i den omfattning som den omfattning som anges anges i andra stycket i andra stycket har köpt har köpt prisnedsatta prisnedsatta eller andra eller andra läkemedel läkemedel som avses i 3 som avses i 3 eller eller har erlagt har erlagt patientavgift för öppen patientavgift för hälso- och sjukvård som läkarvård eller annan ombesörjs av staten, ett sjukvårdande behandling landsting eller en kom- som avses i 2 kap. 2 mun som inte tillhör ett lagen (1962:381) om landsting eller för vård allmän försäkring eller föreller behandling enligt vård eller behandling lagen (1993:588) om hus- enligt lagen (1993:588) läkare, lagen (1993:1651) om husläkare, lagen om läkarvårdsersättning (1993:1651) om eller lagen (1993:1652) läkarvårdsersättning ellerom ersättning för lagen (1993:1652) om sjukgymnastik är han ersättning för befriad från att därefter sjukgymnastik är han betala för utskrivna befriad från att därefterläkemedel. Befrielsen betala för utskrivna gäller som läkemedel. Befrielsen återstår av , räknat gäller som från det första återstår av , räknatvårdtillfället, från det första behandlingstillfället vårdtillfället, eller läkemedelsinköpet. behandlingstillfället eller läkemedelsinköpet. För kostnadsbefrielse enligt första stycket fordras att prisnedsatta läkemedel har inköpts för eller patientavgifter erlagts med sammanlagt . Om ett landsting eller en kommun som inte ingår i ett landsting har beslutat att för sin del tillämpa ett lägsta belopp som understiger , skall i stället det beloppet gälla för kostnadsbefrielse enligt första stycket för den som är bosatt inom respektive kommunen. Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, får barnen gemensamt kostnadsbefrielse när utgifterna för vårdtillfällen, behandlingstillfällen och läkemedelsinköp för barnen sammanlagt uppgår till vad som sägs i andra stycket. Kostnadsbefrielse gäller som avses i första stycket även för barn som fyller . Med förälder avses även fosterförälder. Som förälder räknas även den med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift eller har eller har haft barn med föräldern. 8 2 Rätt till förmåner enligt denna lag har den som är försäkrad enligt 1 kap. 3 första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. 1 Senaste lydelse 1993:1658. 2 Senaste lydelse 1989:223. förmåner enligt 1 och 3 - 5 har även den som, utan att vara bosatt i , har anställning i allmän eller enskild tjänst här. Lagen gäller inte för Lagen gäller inte för den som får sjukhusvård, den som får sjukhusvård, som avses i 2 kap. 4 som avses i 5 hälso- och lagen (1962:381) om sjukvårdslagen (1982:763) allmän försäkring. eller i 2 kap. 4 lagen (1962:381) om allmän För en försäkrad som är bosatt utom gäller förmånerna enbart när han vistas här. Denna lag träder i kraft . För kostnadsbefrielse enligt 7 får beaktas patientavgifter enligt lagrummets tidigare lydelse som erlagts före ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning Härigenom föreskrivs att 9 och 20 lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 Läkarvårdsersättning Läkarvårdsersättning lämnas inte till en lämnas inte till en läkare läkare som är anställd i som är anställd i något något landstings hälso- landstings hälso- och och sjukvård. sjukvård eller i ett bolag eller annan juridisk person inom hälso- och sjukvården som har ett rättsligt bestämmande inflytande i. Ersättning kan dock lämnas om läkaren är tjänstledig och vikarierar för en annan 20 Till en läkare som etablerar sig på en ort inom stödområdena 1 eller 2 enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd eller inom kommunerna i , i eller , eller i skall lämnas arvoden enligt 15 med tjugo procents förhöjning. Vad nu sagts gäller dock inte om läkaren tagit över en motsvarande praktik. Arvodeshöjning enligt första stycket skall betalas av . från etableringen skall höjningen minskas ner till . Till en läkare som har sin verksamhet inom de områden eller kommuner som anges i första stycket skall lämna särskild ersättning för telefonkon- sultationer och medicinskt motiverade hembesök. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik Härigenom föreskrivs att 9 och 20 lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 Sjukgymnastikersättning Sjukgymnastikersättning lämnas inte till en lämnas inte till en sjukgymnast som är sjukgymnast som är anställd i något anställd i något landstings hälso- och landstings hälso- och sjukvård eller i ett sjukvård. bolag eller annan juridisk person inom hälso- och sjukvården som har ett rättsligt bestämmande in- flytande i. Ersättning kan dock lämnas om sjukgymnasten är tjänstledig och vikarierar för en annan sjukgymnast. 20 Till en sjukgymnast som etablerar sig på en ort inom stödområdena 1 eller 2 enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd eller inom kommunerna i , i eller , eller i skall lämnas arvoden enligt 15 med tjugo procents förhöjning. Vad nu sagts gäller dock inte om sjukgymnasten tagit över en motsvarande verksamhet. Arvodeshöjning enligt första stycket skall betalas av . från etableringen skall höjningen minskas ner till . Till en sjukgymnast som har sin verksamhet inom de områden som anges i första stycket skall lämna särskild ersättning för telefonkonsultationer och behandlingsmässigt motiverade hembesök. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) Härigenom föreskrivs i fråga om tandvårdslagen (1985:125) dels att 7 skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 15 a , och närmast före 15 a en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 1 Folktandvården skall svara för 1. regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar till och med det år då de fyller , 2. specialisttandvård för vuxna, 3. övrig tandvård för 3. övrig tandvård för vuxna i den omfattning vuxna i den omfattning som landstingskommunen som bedömer bedömer lämplig. Tandvård som avses i första stycket 1 skall lämplig. vara avgiftsfri för patienten. Uppkommer kostnad med anledning av att en sådan patient uteblivit från ett avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som landstings- kommunen bestämmer. Vårdavgifter 15 a Tandvård som avses i 7 första stycket 1 skall vara avgiftsfri för patienten. Uppkommer kostnad med anledning av att en sådan patient uteblivit från ett avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som bestämmer. Av patienter som får tandvård som avses i 7 första stycket 2 och 3 får ta ut vårdav- gifter enligt grunder som bestämmer, om inte något annat är särskilt föreskrivet. Vid oralkirurgisk behandling och un- 1 Senaste lydelse dersökningar för sådan 1991:949. behandling som ges vid en specialisttandpoli- klinik eller motsvarande och som inte ersätts till någon del enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring gäller be- stämmelserna om vårdavgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Denna lag träder i kraft . För tandvård som har givits före ikraftträdandet gäller fortfarande äldre bestämmelser. 3 Ärendet och dess beredning I detta lagstiftningsärende tar regeringen upp skilda frågor på socialför- säkringens och andra områden. Till följd av vissa ändringar i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och de därav föranledda konsekvenserna för vissa avtalsbundna trygghetförsäkringar vid arbetsskada föreslås att ersättningar som utges från sistnämnda försäkringar i vissa fall skall undantas från skyldigheten att betala socialavgifter och särskild löneskatt. På föräldraförsäkringens område läggs förslag fram som avser såväl föräldrapenning som tillfällig föräldrapenning. Till grund för de föreslagna ändringarna i föräldraförsäkringen ligger en departementspromemoria (Ds 1994:12) Vissa frågor rörande föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. En sammanfattning av departementspromemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En samman- ställning av remissyttrandena finns i bilaga 3. I övrigt föreslås dels vissa ändringar rörande arvoden till privat- praktiserande läkare och sjukgymnaster, dels att möjlighet införs för föräldrar som är gifta eller sammanboende med varandra och som har gemensam vårdnad om barnet att dela vårdbidrag. Propositionen innehåller också en bestämmlse som gäller rätten till folk- pension utomlands. Till grund för detta förslag ligger en skrivelse från . Propositionen innefattar vidare regeringens bedömning av kompensationsnivån rörande privat sjukförsäkring. Lagförslagen i lagen (1981:691) om socialavgifter och i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster avser sådana ämnen som faller inom Lagrådets granskningsområde. Regeringen anser att förslagen är så brådskande att den fördröjning av ärendet som granskning skulle medföra, skulle vara till avsevärt men. Även förslagen till ändring i lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. och semesterlagen (1977:480) faller inom Lagrådets granskningsområde. Sistnämnda lagförslag är dock av enkel och okomplicerad beskaffenhet. Ett yttrande av Lagrådet i denna del skulle enligt regeringens bedömning inte tillföra ärendet något av betydelse. 4 Undantag från skyldigheten att betala socialavgifter m.m. i vissa fall Regeringens förslag: Vid bestämmande av underlag för beräkning av socialavgifter skall bortses från ersättning för arbetsskada som avser tid efter om ersättningen utbetalas på grund av ansvarighetsförsäkring som åtnjuts enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer. Vad nu sagts gäller endast under förutsättning att skadan inträffat och att ersättningen inte avser efter det att skadan inträffat och inte heller bortfall av lönedelar som överstiger 7,5 basbelopp. Vidare skall bortses från ersättning på grund av sådan försäkring som avser skadefall som inträffat före utgången av under förutsättning att skadan anmälts som arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring efter och att ersättningen inte avser efter det att skadan inträffat och inte heller bortfall av lönedelar som överstiger 7,5 basbelopp. På sådana ersättningar skall inte heller betalas särskild löneskatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Skälen för regeringens förslag: Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) omfattar anställda, uppdragstagare och egenföretagare och ger ersättning för inkomstbortfall till den som drabbas av skada i sitt arbete. LAF omfattar skador enligt ett generellt arbetsskadebegrepp. Som arbetsskada ansågs före skada till följd av olycksfall eller annan skad- lig inverkan i arbetet. Även olycksfall vid färd till eller från arbetsstället räknas som olycksfall i arbetet, om färden föranleds av och står i nära samband med arbetet. För skada som framkallats av smitta gäller särskilda regler. Om en försäkrad varit utsatt för olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet skulle enligt de gällande reglerna skada som han ådragit sig anses vara orsakad av den skadliga inverkan om inte betydligt starkare skäl talade mot det. har kravet på skadlighet hos en arbetsmiljöfaktor höjts från sannolikhet till hög grad av sannolikhet. har kravet på orsakssamband mellan skadlig inverkan i arbetet och den försäkrades skada skärpts så att samband skall anses föreligga om övervägande skäl talar för det. För skador som inträffat före och som anmälts till tillämpas dock alltjämt äldre lag (prop. 1992/93:30, bet. 1992/93:SfU8, rskr. 1992/93:142, SFS 1992:1698). Arbetsskadeförsäkringen var tidigare samordnad med den allmänna sjukförsäkringen på så sätt att ersättning utgavs från sjukförsäkringen (före ) efter det att skadan visade sig, den s.k. samordningstiden. Från arbetsskadeförsäkringen utbetalades efter samordningstidens slut ersättning för sjukvårdskostnader inkl. resor och andra till skadan hänförliga kostnader liksom arbetsskadesjukpenning. Hel arbetsskadesjukpenning för dag utgjorde 1/365-del av den sjukpenninggrundande inkomsten. gäller att rätten till arbetsskadesjukpenning har slopats för den som är sjukförsäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Vidare utges från samma tidpunkt inte längre ersättning från arbetsskadeförsäkringen för andra kostnader än för sjukvård utom riket, tandvård och särskilda hjälpmedel (prop. 1992/93:178, bet. 1992/93:SfU15, rskr.1992/93:335, SFS 1993:357 ). För den som ådragit sig en arbetsskada föreligger således numera i regel endast rätt till arbetsskadelivränta, dvs. ersättning vid bestående nedsättning av arbetsförmågan. Sådan livränta kan också utges till efterlevande. Arbetsskadeförsäkringen tar sikte på den faktiska nedsättningen av den försäkrades förmåga att skaffa sig inkomst genom förvärvsarbete. Ersättning för arbetsskada i form av livränta skall i princip utgöra skillnaden mellan den inkomst som den försäkrade kan antas ha haft om han inte hade skadats och den inkomst som han trots skadan kan beräknas få. Livräntan ersätter en årlig inkomstförlust upp till samma inkomsttak som gäller för ATP, dvs. 7,5 gånger basbeloppet, vilket för motsvarar . Det försäkringsskydd som arbetsskadeförsäkringen ger kompletteras för flertalet anställda av förmåner som arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer kommit överens om genom kollektivavtal. Trygghetsförsäkring vid arbetsskada (TFA) lämnar ersättning enligt försäkringsvillkor som tillkommit genom kollektivavtal mellan SAF, LO och PTK. På det kommunala området respektive för landstingsanställda finns TFA-KL och på det statliga området gäller avtalet om ersättning vid personskada (PSA). För Systembolagets försäljningspersonal finns överenskommelse i kollektivavtal mellan och med innebörd att överenskommelsen mellan om trygghetsförsäkring (TFA) gäller samt att bolaget inte är skyldigt att teckna försäkring om detta. TFA administreras av ett konsortium av försäkringsbolag, AMF-trygghetsförsäkring. I konsortiet ingår , och . Försäkringspremien betalas av arbetsgivare i egenskap av försäkringstagare och baseras på utgiven lönesumma. AMF prövar ersättningsanspråk enligt TFA och TFA-KL. Ersättningsanspråk enligt PSA prövas av . AMF hand- lägger genom uppdragsavtal skaderegleringen för PSA. Skaderegleringen för Systembolagets anställda handhas av bolaget självt. Syftet med TFA och övriga trygghetsförsäkringar är att den som drabbats av personskada i arbetet skall kunna få ersättning enligt skadeståndsrättsliga normer för sådana anspråk som inte ersätts genom arbetsskadeförsäkringen utan att behöva bevisa att arbetsgivaren eller någon annan genom vårdslöshet är skadeståndsskyldig. har TFA haft störst betydelse när det gäller ersättning för ideell skada, dvs. sveda och värk, lyte och men samt för olägenheter i övrigt. Begreppet arbetsskada och regeln för sambandsbedömning definierades i TFA-villkoren fram till på i princip samma sätt som i LAF i dess lydelse . Villkoren stämde således till sitt innehåll överens med vad LAF föreskrivit om vad som skulle anses som en arbetsskada. Till följd av de ändringar som skedde inom arbetsskadeförsäkringen fr.o.m. (skärpt arbetsskadebegrepp) har försäkringsvillkoren för TFA anpassats så att för skadefall som inträffat denna dag eller senare gäller för rätt till TFA-ersättning samma arbetsskadebegrepp och regler för sambandsbedömning som enligt de i LAF fr.o.m. denna tidpunkt gällande reglerna (förhandlingsprotokoll mellan SAF, LO och PTK). Motsvarande anpassning av TFA-KL har gjorts genom en överenskommelse . Till följd av ändringen i LAF fr.o.m. (slopad arbets- skadesjukpenning) har avtalet om TFA-försäkring i de delar som gäller ersättning för inkomstförlust sagts upp med verkan fr.o.m. samma tidpunkt. För TFA-KL gäller detta fr.o.m. . De beskrivna förändringarna i LAF aktualiserade frågan i vad mån ansvaret enligt TFA-försäkringen påverkas av förändringar i den allmänna försäkringen inklusive arbetsskadeförsäkringen och ledde till att skiljeförfarande inför påkallades angående tolkning av ersättningsbestämmelser i kollektivavtal om trygghetsförsäkring vid arbetsskada. Genom en skiljedom avslogs det i framförda yrkandet att nämnden bl.a. skulle fastställa att de mellan SAF, LO och PTK träffade överenskommelserna om TFA och försäkringsvillkoren för TFA innebar att en försäkrad som omfattas av TFA inte hade rätt till ersättning ur denna försäkring motsvarande dels den ersättning som inte utges ur LAF till följd av det i denna lag införda arbetsskadebegreppet, dels den ersättning för inkomstförlust som till följd av ändringar i 3 kap. 1 LAF inte utges efter . Skiljedomen kan sägas innebära att det förhållandet att ersättningsrätten enligt LAF ändrats med tillämpning även på skadefall som redan inträffat för lagändringarnas ikraftträdande inte medför att TFA-försäkringen kan undandra sig skyldigheten att lämna ersättning enligt de då skadan inträffade gällande försäkringsvillkoren. De av regering och riksdag vidtagna ändringarna i LAF kan till följd av den nämnda skiljedomen i korthet sägas innebära följande med avseende på arbetsskadeförsäkringen respektive trygghetsförsäkringen. För skador som inträffat före och som anmälts till gäller det gamla mer generösa arbetsskadebegreppet i LAF. Det innebär att betalar arbetsskadesjukpenning t.o.m. samt livränta (reglerna för livränta är oförändrade). Från TFA-försäkringen torde ersättning för inkomstförlust upp till samma nivå som gällde för den tidigare arbetsskadesjukpenningen () utges fr.o.m . För skador som inträffat före men anmälts till efter utges från - i de fall skadan inte godkänns enligt det nya arbetsskadebegreppet - vare sig arbetsskadesjukpenning eller livränta. Från TFA däremot torde ersättning för inkomstförlust motsvarande den tidigare arbetsskadesjukpenningen utges såväl före som efter samt livränta, under förutsättning att skadan uppfyller kriterierna för att godkännas enligt det gamla arbetsskadebegreppet. För skador som inträffat eller senare och som godkänns som arbetsskada av utges inte någon arbetsskadesjukpenning.