prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — finns, edigt beslut avmimsterrådet , fre styrgrapper samt en rad arbetsgrapperK.4-kommittén rapporterar tUl rådet via Coreper som består av medlemsstetemasambassadörer i . Coreper skaU ste för den politiska koordinationen inför frågornas slutiiga avgörande i rådet. EG-komraissionendeltar i alla grapper under K.4-straktaren. har i anslutaingsförhandlmgen accepteratavdehiing VI i . I artUdama 3 och 4i anslutningsakten görs några ytterligare precisermgar. Edigt den förstaärandaartUceto förbinder sig att anslute sig till de mellan raedlerassteternaupprättede konventioner på rättsväsendetsoch inrUcespolitikens onuåden, som vid tiden för anslutningen är öppnaför undertecknande. Det viktigaste exemplet är den s.k. omasyl. Motsvarande gdler de konventioner sområdet har uterbetet på de nämnda områdena och rekonunenderatmedlerasländema att ante. Edigt anslutmngsakten förbinder sig att äventillttäda sådana raellan raedlemstetema mgångna konventioner som gällerömsesidigt erkännande och verkstellighet av domar ra.ra. (jfr artikel 220 iRorafördraget). Det viktigaste av dessa olUca konventionerbeskrivs i det följande. För en ytterligare precisering, bl.a. av vilkakonventioner det är frågan om, hänvisas till avsnittet om avtel medttedje land och mellan medlemsstetema (avsmtt 9). 29.2Invandrings- och asylpolitik 29.2.1 Alhnänt Invandrings- och asylpolitUc,dvs. regler för raedborgare från länder utanför den europeiska umonen, har inte ttaditionellt hört till uten har varit det enskUda medlemslandets angelägenhet. Regler för rörelsefrihet inomgeraenskapen för medlems ländemas medborgare har däremot tillhört EG:s grandtankar Utvecklmgen har emellertid fört raed sigett behov av att samarbete även vad gäller ttedjelandsmedborgare. Invandrmgs- och asylfrågor har 411 sålunda förts m somsamarbetsområde i avdelning VI i Maastticht- fördraget, samarbete i rättsliga och imUces frågor. I enrapport till stets- Prop. 1994/95:19 och regeringscheferna vid toppmötet i angav invandringsmimstrama två skäl för behovet avsamarbete på dette oimåde: 1. att uppnå målet i RomfördragetsartUcel 7 a, dvs. genomförandet av den ime marknaden vad gäller fri rörlighet för personer mål får konsekvenser för hiumedlemsstetema tiUämpar sin nationeUa lagstiftning och kommer att ytterligarenödvändiggöra samarbete dem emellan.Avskaffandet av de ime gränskonfroUema av personer aktudiserar behovetav att stärka de ytfre gränserna och att samarbete kring hur dessa skdlkonttolleras. Utgångspunkten för EU-samarbetet har varit att ett avskaffande avden ime personkonttollen inte skdl föra med sig en negativ utveckling i form avökad terrorism, Ulegal mvancfrmg,narkotUcasmuggling eller annan grov mtemationell brottslighet. I detfa avseende har man hittiUs utarbetet konventioneroch gemensamt antegit flera resolutioner, rekommendationer ochkonklusioner som har bäring på mvandrmgs- och asylområdet. 2. att kunna hantera det ökandemigrationsfrycket mot dia EU:s medlemssfater, vilket kräver geraensamma lösningar De enskilda EU-ländema kanuppenbarligen mte lösa dette var för sig, utan risk för sina EU-partoer. Måletär att göra problemen hanterbara för helagemenskapen vUket kräver en utvidgad form av samarbete raellan medlerasländema. De två ovan nänmda orsakema tUlsamarbete ledde till att följande områden av invandringspolitiken skallprioriteras: en harmomsering av vissa mvandringsregler bl.a. genom en geraensamvisumordnmg, utvecklmg av ett gemensamtförhållnmgssätt till Ulegal invandrmg, regler för arbetskraftsmvandrmgoch den socida stetas som legala invandrare från ttedje land åtajuter i deolUca EG-ländema. Bettäffandeasylpolitiken skall förtur ges åt arbetet med tUlämpningen av den s.k.Dublinkonventionen om vilket EU-land som skall vara ansvarigt för att i sakpröva en asylansökan, harmomsermgen av den materiellaasylrätten för att säkerstella en enhetiig tillämpning av Genévekonventionensflyktingbegrepp (procedurregler ses inte som så angelägna utom deansfrängnmgar som kan göras för att förkorta handläggningstidema samt för atteteblera minimigarantier för en rättvis behandlingav asylansökningar), harmomsermgen av avlägsnandepolicy, kartläggning avmottegningsvillkoren för asylsökande och kontinuerlig uppdatering avsådan information. Viseringsfrågornafördes genora Maasttichtfördraget in under traditionell EG-korapetens i artikel 100c av det reviderade . Bestenunelsema återfinns i den avdelnmg som handlar om tiUnärmning av nationell lagstiftnmg som dfrekt inverkar på den inre marknadens 412 Beslut oraviseringsplikt skall tes med enhällighet på förslag av kommissionen och i samråd medEuropaparlamentet. den 1 Prop. skaU den typen av beslut tas med kvdificeradmajoritet. Gemenskapen skall också ha befogenhetatt föreslå åtgärder för ett enhetiigt visum för EU-området. beslutsprocedur som följer av artikel 100c har Europaparlamentetstörre inflytande än under samarbetet i rättsliga och inrikes frågor,avdelnmg VI. EU:smedlemsländer har sedan mitten av 1980-tdet gjort gemensamma genomgångar av listan över de länder varsmedborgare är visumplUctiga vid imesa i samtiiga EU-länder. Listan harsuccessivt utvidgats och tecker 70-tdet länder. När Maasfrichtfördragetfrädde i kraft utayttjade kommissionen sin imtfativrätt under artUcel 100c och lade firam ett förslag tiU enförorchiing med förteckning över de länder utanför EU vars medborgaremåste ha visum vid imesa över medlemsländernas yttre gränser. I detteförordningsförslag föreslog kommissionencfrka 130 nationditeter som visuraplUctiga vid imesa i EU. Mmistertådethar ännu så länge endast idett sina diskussioner kring förslaget och beslutvänfas mte . Vad gdler andrafrågor på mvandrings- och flyktingpolitikens område ligger dessa under Maasfrichtfördragets avdelmng VI cx;h förklaras vara "frågor av gemensarat inttesse"vilka skaU vara föremål för antegande av gemensamma ståndpunkter, gemensammaaktioner eller utarbetende av konventioner Ett samarbete krmginvandrings- och flyktingpolitik har pågått sedan nutten av 1980-tolet. Ikonkrete termer har samarbetet hittUls lett till att två konventionstexterutarbetets. Den förste behandlar vilket EU-land som skall vara ansvarigt föratt i sak pröva en asylansökan (den redan nämndas.k. eller förste asyllandskonventionen). Konventionensätter upp kriterier för tUlämpningen av den s.k. förste asyUandsprmcipen.Den ancfra, ytae gränskonttollkonventionen, behandlar konfroller vid EU:s ytaegränser De båda konventionerna skildras i det följande. Ingen av dessa tvåkonventioner har ännu ttätt i kraft. Ett arbete har becfrivits med imUctning påatt förbereda den praktiska tUlämpnmgen av de två konventionerna. Två s.k.clearing houses har upprättets vid mimsterrådets sekretariat för informationsutbyte, analys och utvecklmg i asyl- ochgränskonfrollfrågor, CIREA och CIREFI. (CIREA ster för Centte forInformation, Discussion and Exchange on Asylum och CIREFI ster för Centte forInformation, Discussion and Exchange on the Crossing of Borders andImmigration.) Vidare hararbetet resulterat i en resolution om ett gemensarat förhållmngssätt tdl när ett land utanför EU-kretsen skall anses vara förste asylland. Resolutionen faststdler principer för användandet av förste asyllandsprmcipen vad gäller länder utenför EU-kretsen. Denna resolution kompletterar den resolution som tillkommit för att kunna bedöma när en asylansökan är uppenbart ograndad och därmed kan bli föremål för ett förenklat förfarande vid handläggningen. Man har också enats om principer för familjeåterförening för personer som inte är medborgare i något EU-land, men som lagligen befinner sig på geraenskapens territoriura . ' För att ytttegränskonttollkonventionen i praktiken skall kunna fungera krävs omfattandeinformationsutbyte mellan ländema cx;h ytterligare en Prop. 1994/95:19konvention är därför under ufarbetende som mnebär att ett europeisktinformationssystem, EIS skall sätfas upp. Konventionema behandlas närmare idet följande. VidEuropeiska rådets möte i kom EU-ländema överens om principersom skall vara vägledande för medlemsländernas migrationspolitik och verka förett minskat immigrationstryck på EU-området. EU-ländema skall verka för fredoch frånvaro av väpnad konflikt i omvärlden, respekt för mänskliga rättigheteroch rättssäkerhet samt upprättandet avdemokratiska samhällen och adekvate sociala vilUcor i ursprangsländema.En liberd handelspolitUc som kan förbätaa de ekonomiska vUUcoren iursprungsländerna mgår också bland det man skallverka för. Samarbete krmg ufrUcespolitiska åtgärder, ekonomiskt samarbete och invancfrings- och asylpolitikmellan gemenskapen och medlemsländerna ses som en nödvändighet.Biståndsinsatser skaU göras i de länder varifrån många asylsökande kommer,bland annat för att skapa arbetstillfåUen och lindra hungersnöd. Gemensammaåtgärder för att motverka Ulegal invandring betonas också. Mot bakgrand avatt varken Dublmkonventionen eller den ytae gränskonttoUkonventionen har frätti kraft ville EU:s stets- och regeringschefer ge ny fart åt arbetet och antogdärför vid sitt möte ettomfattande arbetsprogram för som i stort sert bekräftade detidigare prioriteringarna. EG-kommissionenlade i febraari 1994 fiam ert meddelande om mvandrings-och asylpolitik. Promemorian avser att to ett imtiativ tiU att sätto enram för framtida diskussioner har sedan Maasttichtfördragetfrädde i kraft fått möjlighet att föreslå åtgärder på mvandrmgs- ochflyktingpolitikens område. Promemorian behandlar ämnet på ett övergripande sättoch defimerar tte nyckelelement: -åtgärder för bekämpande av grandorsakema till det ökade migrationstrycket mot - detto skall ske isamarbete med ursprungsländerna -mvandrmgskonttoll så att mvandrmgenkan hållas inom hanterbara gränser, särskUt vad gäller Ulegal invandring- bettäffande asylfrågor diskuteras bl. a. tUlfälliga uppehållstillstend -fördjupad mtegration av legalainvandrare - förbätfra för dem sora redan har uppehållstillstend iEU-området. Invandrings- och asylpolitik böredigt koramissionen integreras i vad gäller handel, u-hjälp, humamtert bistend och mänskliga rättigheter (jfr Edinburghdeklarationen). EU-ländema måste vidare defimeraCK:h tUlämpa en gemensam poUtik vad gäller tillstend föranställda, egenföretegare och smdenter från ttedje land och harmomsera politiken föruppehållstillstånd av hunaamtära skäl. Effektivare åtgärder för att te ita med illegal invandring genom förebyggande måste också vidtes.Det anses också nödvändigt att ge legala invandrare rättighetersom mer lUcnar dem som tilUcommer EU-raedborgaraa, när det gälleranstellningsvillkor, utbildning och information.Kampen mot socfal diskriminermg och alla former av rasism 414 och främlingsfientiighet betonasockså. Befräffande asylfrågorna ärkommissionens angreppsvinkel en annan. 1994/95:19 Det gäller attförsäkra sig om att beredningen av en asylansökan sker på ett rättvist ocheffektivt sätt i alla EU-ländema. Dublinkonventionensfulla benämning är Konventionen för bestämmande av vUken stet som äransvarig för att pröva en asylansökan som gjorts i någon av medlemsstetema i deeuropeiska gemenskaperna. I dagligt td kdlas konventionen förDublinkonventionen eUer försfa asyllandskonventionen. Konventionenhar, som fiamgår av namnet, till syfte att identifiera vUket av raedlemsländemasom i sak skaU pröva en asylansökan. Man hargenom bestämmelserna i konventionen velat komma tiU rätfa raed att personersöker asyl i flera länder cx;h att asylsökande inte får sin ansökanprövad i något land. Konventionen skall dltså säkerstdla att en ansökan prövasi sak och att ett medierasland identifieras som ansvarigt för denna prövning.Konventionen är färdigförhandlad och undertecknad av de nuvarande medlerainamai EU, dock har ännu inte dia raedlemssteter ratificerat konventionen.Konventionen beräknas fräda i kraft tidigast under slutet av ellerbörjan av . fömtsätter ingen harmomsermgav nationeUla asylregler Varje medlemsland har dessutom rätt att prövaen asylsökan även om ansvaret för prövningen edigt kriteriema i konventionenåligger en annan mecUemssfat. Vidare har varje medlemsland rätt att, i edighetmed nationell lagstiftning och bestänunelsema i , sända enasylsökande tUl ett fredje land. För att bestemma vUket medlemsland sora skallpröva en asylansökan stdler konventionen upp ett antel kriterier har sora tidigare nämnts ännuinte ttätt i kraft. Av konventionenframgår att ett informationsutbyte raellan raedlemsländema föratsätts vidtillämpningen av den. VUket medlemsland som i sak skaU pröva en asylansökan edigt konventionen måsteavgöras mom en viss tidsgräns. För att underlätte tillämpdngen avkonventionen har ett standardformulär utarbetets som skall fyllas i av denasylsökande. Uppgiftema i formuläret ligger sedan till gmnd för tillämpdngen avkonventionen. Något gemensamt datoriserat informationssystem finns inte. InomEU pågår en diskussion sora gäller huravida asylsökandes fingeravtryck skall kunna registteras. Systeraetsom kallas EURODAC existerar inte . ufreds om detkrävs en konvention för att kunna upprätfa ett sådant system. behandlar alltså försfaasyllandsprmcipen. tUlämpar denna prmcip. Den lagliga granden återfinns i 3 kap. 4 § andra stycket punkt 4 utiäimingslagen. Edigt sfadgandet anses behov av asyl inte föreligga om den asylsökande har eller hade kunnat få skydd i något annat land som han uppehållit sig i under färden till . En viss skiltoad mellanutiänningslagen och föreligger i det att utiännmgslagen föreskriver att en asylsökande skall ha visfats i det försfa asyllandet.Någon motsvarighet till detfa finns mte Prop. 1994/95:19 SärskUt uttdad iDublinkonventionen. kan utan problem anslufa sig tiU EU:spågående samarbete på invandrmgs- och asylområdet. Det bör understrykasatt EU:s arbete på detfa område ännu inte lett fram tUl några omfattandekonkrefa resulfat sora vid ett svensktinfräde i den europeiska unionen omgående måste tUlämpas i . Det somligger närmast till hands är ett eventaellt Ucraftttädande avDublinkonventionen. Som fiamgår ovan har alla nuvarandemedlemsstoter undertecknat konventionen och flertalet av dem har även ratificerat den. I ansluöiingsfördragethar accepterat . Det är i dagslägetsvårt att i detdj fömtse ett eventaellt framtida behov av lagändringar. Ettikraftttädande av kan komma att aktudisera vissa smärreändringar i utiänningslagen. Det bör i detto sammanhangunderstrykas att mycket av det saraarbete sora becfrivs inom EU på detasyfrättsliga området har sora mål att mföra regler som i mångt och mycket lUmar dem i dagslägetredan har Ett exempel på detto är den s.k. försto asyUandsprincipen somDublinkonventionen har tiU mål att genomföra. Denna princip finns redan iutiänmngslagen. Om det blfr aktaellt med lagändringar får regeringen återkomraai dessa delar. 29.3 Kontroll av gemenskapensyttre gränser 29.3.1 Konventionen angående kontroUer av personer som passerar yttre gränser (yttregränskontrollkonventionen) Sedan EG-ländema gemensamtantegit Palmadokumentet påbörjades ett arbete på mellanstetiig dvå förupprättendet av ett område uton inregränser i edighet med artUcel 7a i . Ett förslag till konventionom passage vid de ytae gränserna utarbetodes. I jum 1991 var man överens omprincipema för denna konvention men undertecknandethar hmdrats av oemghet raellan Storbritaimien och Spadenrörande konventionens territoriella giltighet vad gäller . I december 1993umyttjade EG-konunissionen emellertid sin nyvunna initiativrätt i fråga orarättsliga och mrUces frågor och presenterade ett nytt, reviderat utkast tUl ytfre gränskonttoUkonvention. Kommissionensmål har varit att bevara den politiska de facto - överenskommelse som uppnåttsoch kommissionen har därför föreslagit en text som anpassats tiU den nya ramsora avdelning VI i Maasfrichtfördraget utgör Kommissionens nya text skUjer sig endast i detdjerfrån uflcastet . Först och främst lar den tUl vara de mstimtionellaäncfringar som Maasfrichtförcfragetför med sig och lyfter ut de delar om harmomsering av visermgspolitiken som återfinns iartikel 100c i . Domstolen föreslås dessutom få rätt att tolkakonventionen och slito vissa tvister Edigt kommissionen är detberättigat för att säkerstella en enhetiig tolkning av konventionen. Konventionenshuvudsakliga syfte är att slå fast geraensamma principer 416 för det praktiska genomförandet avyttte gränskonttoller Konventionen mnehdler bl.a. regler om vUUcorsom en resande skall uppfylla för att Prop. 1994/95:19 tillåfas imesa påmedlemsländemas område. En gemensam förteckning över fredjelandsmedborgare somär oönskade på medlemsländemas tertitorium på grund av att de utgör hot mot dendlmänna ordmngen och säkerheten skall upprätfas. Vissa visermgsbestäraraelser,som inte tecks av artikel 100c, tes också upp i konventionen. Det gäUer tUlexempel vUUcor för utfärdande av denenhetiiga EU-viseringen. Det bör uppmärksammas att förslaget tiUkonvention också innehåller bestänunelser om uttesekonfroll gentemot fredjeland. Konventionsförslagetinnehåller vidare bestänunelser sora rör det så kdlade ttansportöransvaret. Medtransportöransvar avses det ansvar som transportörer har för att se tUl attresenärerna har de dokument som krävs för imesa på destinationsorten. Frågan omavlägsnande, dvs. avvisning eller utvisning, fas också upp i konventionen. en fredjelandsraedborgareUlegalt far sig in i ett medieraslandeller mte längre uppfyUer villkoren för uppehållstUlstend, måste han iprincip lämna medlemsstetemas territorier Sker det inte frivilligt skaUpersonen avlägsnas i edighet med nationell lagstiftning. EU-ländema har ocksågemensamt antegit rekommendationer om avlägsnande. Gränskonfrollenskall, edigt konventionen, ske vid auktoriserade gränsövergångar. Det är enuppgift för resp. raedlerasland att bestämma om auktoriserade gränsövergångar.I praktiken handlar det ora att bestämma på vilka platser utefter en landgräns,som utgör ytae gräns, gränspassage skaU få ske samt ora att bestämma vUkahamnar och flygplatser sora får ha ufrUces trafik. Gränsövergångsstellenaskall ste under ständig konfroll genora medlerasstetemas försorg. Varjegränspassage skall konfroUeras. Syftet med konttoUen är att förhindra passageav personer vars vistelse skulle kunnamedföra fara för den allraäima ordningen cx;h säkerheten eller för stolenssäkerhet. Passagerare frånfredje land skall bli föremål för pass- och bagage-konttoll vid ankomsten då detransiterar till en flyglmje mom EU. Utefter denytfre gränsen skdl bedrivas övervakning med mobUa enheter eller andra effektivaövervakmngsraedel. Övervakningen skall vara lika effektiv överallt. Konfrollen vidden ytae gränsen skall göras av behörig myndighet i resp. land i edighet med denationella lagama och konventionens bestemmelser Övervakningsenhetema skallsamarbete med sina motsvarigheter i andra raedlerasländer Kontrollen skall skei alla medlemsländers inttesse. Mmisterrådetskall beslute de bestemmelser som är nödvändiga för tUlämpnmgen avkonventionen. 27 1994/95. 1 saml Nr 19. 29.3.2 Yttregränskontrollkonventionen och Prop.1994/95:19 Ikommissionens utkast till ytae gränskonfrollkonvention defimeras vUka personersom skall anses falla under gemenskapsrätten och här ingår, föratomEU-medborgare, även medborgare i EES-ländema. innebär att EES-medborgamaendast har skyldighet att styrka sitt medborgarskap i ett EES-land och att deinte skall anses vara fredjelandsmedborgarei yttte gränskonfrolUconventionens mening. Det finns därför t.ex. intenågon raöjlighet att föra upp en EES-raedborgare på den liste över personer somav säkerhetsskäl är oönskade på EU-medlemsländemas territorier som föratsätts ikonventionen. Att införa den ytfre gränskonfrolUconventionens skyldigheter påmedborgare i EFTA-länder som anslutit sigtiJl EES-avtelet skuUe också sfrida mot EES-avtdets (och EG-rättens)förbud mot all diskriminering på grand av nationditet. Någon lUcnande rättighetför EU-medborgare som reser in i ett EFTA-land över en ytae gräns följer förnärvarande inte av EES-avtdet och den ytae gränskonttollkonventionen. Regler om viUkor för imesa samt passkonfroll iSverige återfinns i utiänmngslagen(1989:529) och i utiänningsförordningen (1989:547). TUl stor del byggerdessa regler på den nordiska passkonfroll-överenskommelsen. I princip krävs attden sora mte är svensk medborgare skall ha pass. Regeringen får dock föreskrivaom undanteg från denna regel. Ett genereUtundantog görs för medborgare i de övriga nordiska ländema när de reserinom . Vidare skall en utiänning som reser in i edigt huvudregelnha visertng. Övriga undanteg från krav påvisering framgår av utiännmgsförordningen. Bl.a. undantes medborgare ide västeuropeiska ländema från kravet på visering. Den nordiska passkonfrollöverenskomraelseninnebär att icke-nordbor kan resa dfrekt från en nordisk stet tUl enannan nordisk stet utan att undergåpasskonttoll, föratsatt att gränspassagen sker vid gcxlkäntgränsövergångsstelle. Överenskommelsen innebär också att de nordiska stetemaskall eftersttäva en likarted praxis bettäffande visermg. Även regler orattansportörsavtel återfinns i utiänmngslagen. Där föreskrivs att ttansportören vid avlägsnande är ansvarig för kostoadenför utiänmngens resa från samt resekostaaden för den bevaknings-personalsom följer raed ora utiänmngen saknar pass eller de tillstend sora krävs föruuesa tiU . 29.3.3 Deteuropeiska informationssystemet (EIS) I yttte gränskonttollkonventionenföratsätts att ttedjelandsmedborgare som av hänsyn tiU den allmänna ordningenoch säkerheten inte bör få resa in i EU skall förtecknas på en gemensara"spärtliste". En konvention ora ett europeisktinformationssystem (EIS) håller på att uterbetes inom den särskUda grappen för ADB-frågor Den dåvarande koordinatorsgrappen för personers fria rörlighet uttalade att och ytae gränskonttollkonventionen ster i så nära sammanhang med varandra att de bör ttäda i kraft . EIS är avsett art bl.a. svara förden nänmda "spänliste" sora föratsätts i den ytaegränskonfrolUconventionen. Däratöver konuner EIS att Prop. 1994/95:19 innehållaandra uppgifter som är av betydelse för det mtemationella polissamarbetet närdet gäller att bekämpa grov mtemationell brottslighet, bl.a. uppgifter orapersoner sora är efterlyste eller sora annars kan misstänkas för grova brott.EIS avses te över de uppgifter som ankommer på ()edigt Schengenavtdets tUlämpningskonvention. FrankrUce avses få ansvar förupprättandet av EIS gemensanuna stödfunktion, som lokaliseras till Sttasbourg.Målsättningen är att ha konventionstexten färdig års utgång. Viktigafrågor återster emellertid att lösa. Ett informationsutbyte inom ramen för EIS kan geett mycket värdefullt bidrag bl.a. tUl den svenska polisenskriminalundertättelsetjänst. Bl.a. bör polisen få ett bätfre underlag än i dagför att avslöja efterlysfa personer eller andra grova intemationella förbryfaresora uppehåller sig i landet.RUcspolisstyrelsen tillmäter en svensk ansluttimg till ett framtida EISmycket stor betydelse. Praktiskt tordeinformationssystemet vid en svensk ansluöiing konuna att hanteras avRikspolisstyrelsen och eventaeUt Sfatens invandrarverk. Det föratsätter en radåtgärder på myndighetsmvå, såsora systera-konsttuktion, upphandling, utbildnmgoch metodutveckling. Att lösa dessa uppgifter ankommer i försfa hand påRikspolisstyrelsen. 29.3.4 Nuvarande svensk ordning Den nuvarande gränskonttollen förpersoner regleras genom bestemmelser i utiänmngslagen (1989:529),utiänningsförordningen (1989:547) och ilagen (1991:572) ora särskild utiänningskonfroll. Av betydelse är ocksåden nordiska passkonöollöverenskommelsen, publiceradi kungörelsen (1958:122) angående tiUämpning av en mellan ,, och ttäffad överenskommelse ora upphävande avpasskonfrollen vid de mtemordiska gränsema. Polisen svarar för personkonfroUen vid gränsema.Tullverket och kan medverka i konttollen, varvid dendeltegande personalen har befogenhet som polismän. Konttollenavser i förste hand imesa till . Uttesekonttoll tillämpas numera interatinmässigt. Edigt utläniungsförordmngen kan dockuttesekonfroll ske för att förebygga eller beivra brott eller för att upprätdiållaallmän ordnmg och säkerhet.