prop · GH03138 · 1994-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens bedömning: I lagen (1970:498) om skydd för vapen och vissa officiella beteckningar samt förordningen (1976:100) om vissa officiella beteckningar stadgas att i näringsverksamhet får statsvapen, statsflagga eller annat statsemblem eller statlig kontroll- och garantibeteckning inte utan vederbörligt tillstånd användas i varumärke eller annat kännetecken för varor och tjänster. Detsamma gäller annan beteckning som hänsyftar på svenska staten och därigenom ger kännetecknet en officiell karaktär. Enligt (SÖ 1970:60) för skydd av den industriella äganderätten äger bestämmelserna motsvarande tillämpning på annan stats samt mellanstatlig organisations vapen, flagga, emblem, benämning eller förkortning för benämning i den utsträckning som framgår av bilaga till förordningen. Fråga om tillstånd att använda svensk officiell beteckning som avses i mönsterskyddslagen (1970:485) och ovanstående lag (1970:498) prövas vad gäller ovan nämnda emblem och beteckningar av . Under /93 prövades 30 sådana ansökningar av kollegiet. handlägger ärenden om bl.a. varumärken, mönster och registrering av kommunala vapen. Dessa ärenden har vissa sakliga samband med prövning av tillstånd att använda officiella beteckningar. Med hänvisning till att PRV därmed bedöms ha kompetens inom området samt att handläggning av ärendegruppen kan hållas samman i en myndighet finns starka skäl till att föra ansvaret för tillståndsprövning i fråga om rikssymboler till PRV. Skälen för regeringens förslag: Någon resursöverföring från kollegiet till PRV bedöms inte vara nödvändig för denna verksamhet. Däremot bör verksamheten, enligt regeringens bedömning, bl.a. som en anpassning till PRV:s övriga verksamhet, kunna finansieras genom avgifter så att full kostnadstäckning uppnås. Regeringen föreslår därför att godkänner att sådan avgift får tas ut i form av ansökningsavgift. Resursfrågorna redovisas närmare under avsnitten 4.10 och 5. 4.7 Taxa för yrkesmässig bostadsförmedling Regeringens bedömning: Ansvaret för taxan för yrkesmässig bostadsförmedling bör föras till Kammarkollegiet. Statskontorets förslag: Statskontoret föreslår att taxan avskaffas och ersätts med registrering av yrkesmässiga bostadsförmedlare samt tillsyn över dessa. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker Statskontorets förslag. Några av remissinstanserna påpekar dock att frågan om en registrerings- och tillsynsfunktion inte är tillräckligt utredd för ett ställningstagande. Skälen för regeringens bedömning: I förordningen (1978:313) om taxa för yrkesmässig bostadsförmedling föreskrivs att sådan ersättning av hyressökande för anvisning av bostadslägenhet som enligt jordabalken får uppbäras vid yrkesmässig bostadsförmedling skall utgå enligt taxa som fastställs av . Bestämmelserna innebär bl.a. att endast den som sysslar med yrkesmässig bostadsförmedling får ta betalt av den hyressökande för anvisning av bostadslägenhet. Bestämmelserna syftar till att den bostadssökande inte skall utnyttjas för ekonomisk av bostadsförmedlaren. Nämnda taxa anger det högsta belopp som får tas ut i ersättning för anvisning av bostad. gäller att högst får tas ut för omöblerad eller möblerad lägenhet i en- eller flerfamiljshus och högst för omöblerat eller möblerat rum. Kollegiets uppgift är att utarbeta och vid behov se över taxan. Verksamheten är av begränsad omfattning. togs de särskilda reglerna bort om skyldighet för en kommun att anordna avgiftsfri bostadsförmedling. En kommun får själv besluta om den skall bedriva bostadsförmedling och om vilka avgifter som skall tas ut för förmedlingens tjänster. Reglerna om avgifter för yrkesmässig bostadsförmedling skall dock tillämpas också i fråga om de kommunala bostadsförmedlingarna och de bostadsförmedlingar som drivs på uppdrag av kommunerna (prop. 1992/93:242, bet. 1992/93:BoU19, rskr. 1992/93:351). Frågan om att ersätta taxan med en registrerings- och tillsynsfunktion och konsekvenserna av en sådan åtgärd bör utredas ytterligare. Regeringen är därför inte beredd att nu ta ställning till frågan. Tills vidare bör den verksamhet som ansvarar för bibehållas. Verksamheten överförs till Kammarkollegiet. Ett belopp motsvarande kostnaden för denna verksamhet bör föras över från Kommerskollegiets anslag till Kammarkollegiets. Resursfrågorna redovisas närmare under avsnitten 4.10 och 5. 4.8 Ärenden rörande auktoriserade handelskammare Regeringens bedömning: Ansvaret för ärenden som rör stadgeändringar m.m. i fråga om handelskammare bör ligga kvar hos . Statskontorets förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som berör frågan tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Handelskamrarnas ställning är offentligrättsligt reglerad genom lagen (1990:515) om auktorisation av handelskamrar samt handelskammarförordningen (1990:733). En handelskammare har till ändamål att inom ett visst geografiskt verksamhetsområde främja handeln, industrin och det övriga näringslivet samt företräda dess intressen i förhållande till det allmänna. Auktorisation beslutas av regeringen. Stadgar skall då vara fastställda. Kommers-kollegiets uppgift är dels att ta emot och bereda ansökningar om auktorisation, dels att pröva frågor om fastställelse av stadgeändringar. I proposition (1989/90:134, bet. 1989/90:NU42, rskr. 1989/90:263) om auktorisation av handelskamrar behandlades bl.a. frågan om auktorisationsförfarandet. Därvid konstaterades att det finns flera skäl som talar för att frågor om auktorisation även framgent prövas av regeringen. Ett skäl är att detta torde stämma bäst med internationell praxis. Vidare anfördes som lämplig ordning att ansökningar i auktorisationsärenden inges till en myndighet som regeringen utser, vilken har att bereda ärendet och med eget yttrande överlämna detta till regeringen. befanns därvid vara den mest lämpade myndigheten. Handelskamrarna, som formellt är enskilda organ, har vissa uppgifter av myndighetskaraktär. Bl.a. utfärdar handelskamrar handlingar för att tillgodose krav i andra länders författningsföreskrifter beträffande kontroll av in- eller utförsel av varor. I nämnda proposition anfördes att denna verksamhet från allmän synpunkt är angelägen, eftersom den underlättar den svenska utrikeshandeln, bl.a. i fråga om importen till av en del avancerade industriprodukter. Bl.a. den omständigheten att handelskamrarna fullgör uppgifter för det allmänna, särskilt som utfärdare av olika intyg för den internationella handeln, låg till grund för att en statlig auktorisation bibehölls. Därigenom finns en koppling till Kommerskollegiets utrikeshandelsverksamhet. Regeringen ser ingen anledning att ompröva frågan utan finner att denna koppling är relevant. Regeringens bedömning: () bör ta över ansvaret för senator . Statskontorets förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: och har yttrat sig över detta förslag. SI förutsätter att fonden även i fortsättningen kommer att förvaltas av Kammarkollegiets fondbyrå och att erforderliga medel ur fonden får utnyttjas för att täcka institutets administrativa kostnader för verksamheten. Skälen för regeringens bedömning: Fonden har tillkommit genom en donation till av senator i Lybeck . Dess ändamål är att genom resestipendier ge yrkesverksamma svenskar tillfälle att studera tekniska och kommersiella förhållanden i . Enligt reglementet skall utlysa stipendier ur fonden. Vid beslut om utdelning skall avgörande vikt fästas vid sökandens duglighet och möjligheter att i sin yrkesverksamhet tillgodogöra sig de kunskaper och erfarenheter som kan inhämtas under studieresan. Efter genomförd studieresa skall stipendiemottagaren lämna en reseberättelse som kollegiet skall godkänna. Fonden förvaltas av Kammarkollegiets fondbyrå. Fondens disponibla avkastning skall, sedan därav lagts till kapitalet och vissa kostnader för Kommerskollegiets arbete med fonden avräknats, användas till stipendier. Avkastning som inte används visst år får reserveras för utdelning . SI har stor erfarenhet när det gäller att förmedla stipendier till utländska medborgare för studier i och till svenskar för studier i utlandet. Institutets stipendieverksamhet avseende är viktig inte minst som komplement för svenska studerande inom EG:s utbildnings- och forskningsprogram, bl.a. i . Den kompetens och de erfarenheter rörande stipendieverksamhet som finns inom utgör, enligt regeringens bedömning, starka motiv till att föra senator till institutet. Ett genomförande av förslaget kräver permutation av stipendiefondens reglemente. Sådan fråga prövas av Kammarkollegiet. Kostnaderna för verksamheten bör kunna finansieras på samma sätt som . Någon resursöverföring är, enligt regeringens bedömning, inte aktuell. Resurs-frågorna behandlas närmare under avsnitten 4.10 och 5. 4.10 Personal- och ekonomiska konsekvenser Redovisningen och förslagen i föregående avsnitt innebär att ansvaret för de olika verksamheterna inom Kommerskollegiets näringsrättsliga byrå förs från kollegiet till länsrätt, , samt Kammarkollegiet. Förslagen bör genomföras . Därmed blir det en uppgift för de mottagande myndigheterna eller motsvarande att bedöma vilka personalresurser som behövs för att verksamheten skall kunna drivas vidare i den nya organisationen. Det är angeläget att förändringarna kan genomföras så att eventuell kompetensförlust och andra störningar i verksamheten minimeras. Regeringen utgår ifrån att de nya huvudmännen skall kunna rekrytera tjänstemän från kollegiets personal, som har kompetens och erfarenhet från verksamheten. Kollegiets näringsrättsliga verksamhet sysselsätter drygt 20 årsarbetskrafter. Den totala kostnaden för verksamheten beräknas under /94 uppgå till ca . I det följande avsnittet redovisas sammantaget de anslagsmässiga konsekvenserna av de här redovisade förändringarna. För /95 har följande belopp beräknats för de olika verksamheterna, inkl. pris- och löneomräkning samt del av de tekniska justeringar och besparingar som påverkar anslaget E 1. De angivna intäkterna redovisas på statsbudgetens inkomsttitel. Kostnaderna för revisorsverksamheten beräknas till totalt . Intäkter av avgifter i verksamheten uppskattas till ca . Verksamheten skall ligga kvar under kollegiets ansvar tills vidare. Följaktligen görs inte någon omfördelning av medlen för denna verksamhet . Kostnaderna för tolk- och översättarverksamheten beräknas uppgå till totalt . Intäkter av avgifter i verksamheten kan uppskattas till ca . För resegarantiverksamheten beräknas kostnaderna till totalt . För de verksamheter som överförs till Kammarkollegiet, inkl. uppgiften att fastställa taxa för yrkesmässig bostadsförmedling, bör totalt föras över till trettonde huvudtiteln, anslaget B 2. Kammarkollegiet: Myndighetsuppgifter. För övrig verksamhet som förs från , dvs. ärenden rörande bolag, handel med skrot, officiell beteckning i näringsverksamhet samt , beräknas kostnaderna uppgå till totalt ca . Detta belopp förs bort från anslaget. Större delen av beloppet motsvarar avgifter i bolagsverksamheten. Dessa avgifter har förts på inkomsttitel men kan hos den nye huvudmannen föras till verksamheten. När det gäller Kommerskollegiets avveckling av den näringsrättsliga verksamheten kan konstateras att den exakta omfattningen av administrativa förändringar kan fås först efter organisations-förändringarnas genomförande. Eventuell övertalighet, uppsägningstider, förändrat lokalbehov m.m. har därvid avgörande betydelse. Regeringen kommer att följa upp effekterna av avvecklingen. 5 Anslagsfrågor för /95 1993/94:100 (bil. 4) har regeringen under anslaget E 1. föreslagit att i avvaktan på en särskild proposition i ämnet till för /95 beräknar ett ramanslag på . Regeringen återkommer till dessa frågor. E. Utrikeshandel och exportfrämjande 1992/93 Utgift 50 074 022 1993/94 Anslag 47 230 000 1994/95 Förslag 41 740 000 är central förvaltningsmyndighet med uppgift att handlägga frågor om handelspolitik och utrikeshandel samt vissa frågor i samband med näringsrättsliga regleringar och inrikeshandel. Kollegiets generaldirektör är chef för myndigheten. har ca 100 anställda. Det övergripande målet för Kommerskollegiets handelspolitiska verksamhet är att med frihandel som grundprincip bidra till att intressen i handeln med omvärlden tas till vara. På det handelspolitiska området är det kollegiets uppgift dels att tillhandahålla utredningar och underlag för regeringens ställningstaganden, dels att utföra vissa myndighetsfunktioner. På det näringsrättsliga området är det kollegiets uppgift att inom sitt ansvarsområde medverka till att utbyte av varor och tjänster sker i enlighet med allmänna intressen. är också funktionsansvarig myndighet vad gäller funktionen Utrikeshandel enligt bilagan i beredskapsförordningen (1993:242). Inkomster vid , som redovisas på statsbudgetens inkomstsida under inkomsttitel, beräknas till sammanlagt ca för /95 (1992/93 ca ). har i sin årsredovisning i de delar som avser resultatredovisningen redovisat verksamheten i verksamhetsområdena utrikeshandel och handelspolitik resp. näringsrätt. För dessa verksamhetsområden har de övergripande målen definierats. Verksamhetsområdena är uppdelade i delområden och aktiviteter. För vart och ett av dessa har kollegiet lagt fast delmål. Resultatredovisningen indikerar att målen i verksamheten har uppnåtts. Några slutsatser avseende produktivitet och styckkostnad har inte dragits när det gäller utrikeshandel och handelspolitik med hänvisning till verksamhetens karaktär. Styckkostnader har dock beräknats för de olika delarna av den näringsrättsliga verksamheten. I redovisningen påpekas att kollegiet har satsat på att höja kvaliteten på sina produkter. Kvalitetsbedömningar med ledning av synpunkter från de olika verksamheternas avnämare har gjorts för resp. delområde. Årsredovisningen indikerar också att de ekonomiska resultaten i verksamheten är tillfredsställande. Jämfört med föregående budgetår har kostnaderna i löpande priser sjunkit med . Anslagssparandet uppgår till , vilket utgör av det tilldelade ramanslaget. I den avgiftsbelagda verksamheten har målet om full kostnadstäckning inte uppnåtts. För revisorsverksamheten och för de s.k. bolagsärendena har täckningsgraden beräknats till . För tolk- och översättarverksamheten, för vilken full kostnadstäckning inte krävs, är täckningsgraden . RRV:s revisionsberättelse innehåller inga invändningar. I sin anslagsframställning anför kollegiet att osäkerhet råder om vilka resurser kollegiet kommer att behöva för att kunna bemästra den ökande mängd delvis nya uppgifter som kan komma att läggas på kollegiet, bl.a. som resultat av ett EU-medlemskap och av gjorda och pågående utredningar. Hänvisning görs bl.a. till utredningen om Utrikesdeparte-mentets handelsavdelnings organisation och dess förhållande till i ett EG-medlemskapsperspektiv, utredningen om renodling av som handelspolitisk myndighet och ändrad organisationstillhörighet för kollegiets näringsrättsliga verksamhet (Statskontoret 1993:30) och utredningen om kontrollen över export av strategiskt känsliga varor (SOU 1993:56). I avvaktan på beredningen av dessa utredningar anser kollegiet att gällande planeringsram kan tas som utgångspunkt för beräkning av anslaget för /95. De övergripande mål som gäller för kollegiets handelspolitiska verksamhet för treårsperioden /92-1993/94 bör ligga fast. Regeringen har och beslutat att de riktlinjer och övergripande mål som gäller för perioden skall utsträckas till att omfatta även budgetåren 1994/95 och 1995/96. Förslag och ställningstaganden rörande den näringsrättsliga verksamheten redovisas under avsnitt 4. Ramanslag 1994/95 1994/95 1995/96 Anslaget uppgår /94 till . Beloppet har reducerats dels med med anledning av det slopade arbetsgivarinträdet, dels med som en del av beslutade besparingar under tredje huvudtiteln. Pris- och löneomräkningen samt vissa tekniska justeringar har beräknats till och återlägg för räntor och amorteringar avseende låneramen i har beräknats till totalt . Kommerskollegiets årsredovisning visar att verksamheten bedrivs med en lämplig inriktning i förhållande till uppsatta mål. Regeringen konstaterar att kollegiet fortlöpande utvecklar sitt uppföljningssystem. Kollegiets ekonomiska resultat visar att myndigheten väl har klarat att rationalisera sin verksamhet enligt givna förutsättningar. Regeringen konstaterar att () inte har haft några invändningar i revisionsberättelsen avseende . Sammantaget innebär bedömningen att de riktlinjer avseende Kommerskollegiets handelspolitiska verksamhet som lades fast budgetproposition och preciserades budgetproposition i huvudsak bör gälla även för budgetåren 1994/95 och 1995/96. har viktiga uppgifter på det handelspolitiska området vad gäller beslutsunderlag, utredningsverksamhet och tillämpningen av regelverket. Dessa uppgifter kommer att öka i betydelse i ett EU-medlemskap. Regeringen har tidigare i denna proposition redovisat att en allmän strävan mot effektivisering inom statsförvaltningen ligger bakom avsikten att renodla till en handelspolitisk myndighet. Enligt regeringens mening talar också ett EU-medlemskap för att kollegiets resurser bör koncentreras på de handelspolitiska funktionerna. Möjligheterna att överföra kollegiets uppgifter på det näringsrättsliga området har därför på regeringens uppdrag utretts av Statskontoret . Regeringens ställningstaganden och förslag med anledning av Statskontorets rapport (1993:30) näringsrättsliga verksamhet - ny organisationstillhörighet redovisas under avsnitt 4. I föreliggande budgetförslag har hänsyn inte tagits till resursbehov som kan uppstå som resultat av den avslutade Uruguayrundan och som en följd av ett EU-medlemskap, t.ex. vad gäller utökad utredningsverksamhet och hantering av importlicenser. Dessa frågor kommer att behandlas , när underlag för ställnings-taganden föreligger. Härvid avser regeringen också överväga frågan om arbetsfördelning mellan och . I utredningen om handelsavdelnings organisation och dess förhållande till i ett EG-medlemskapsperspektiv (Ds 1993:99), som presenterades den 30 novem-ber 1993, finns bl.a. förslag om ett system för långsiktig planering av kollegiets utredande verksamhet, riktlinjer för utredningsverksamhetens fördelning, remissförfarande och kontakter med näringslivet. Utredningen är under beredning. I betänkandet Kontrollen över export av strategiskt känsliga varor (SOU 1993:56) föreslås bl.a. att beslut i utförselärenden enligt lagen om strategiska produkter i princip bör delegeras till en myndighet. I första hand skulle denna ordning gälla de ärenden som avser export till sådana länder, som själva deltar i de internationella exportkontrollregimer, som ligger till grund för den svenska regleringen. I betänkandet föreslås att skall ansvara för dessa frågor. Regeringen avser återkomma till dessa frågor. Under avsnitt 4 har regeringen redovisat ställningstaganden och förslag med anledning av en renodling av som handelspolitisk myndighet. Till Kammarkollegiet förs verksamhet rörande auktorisation och tillsyn av tolkar och översättare, resegarantiärenden samt uppgiften att fastställa taxa för yrkesmässig bostadsförmedling. De medel som har beräknats för dessa verksamheters kostnader, , föreslås föras över till detta anslag från tredje huvudtiteln, anslaget E 1. Sammanfattning av förslagen i Statskontorets rapport (1993:30) näringsrättsliga verksamhet - ändrad organisationstillhörighet Inför bedömningen av lämpliga placeringar av de verksamheter som näringsrättsliga byrå svarar för har Statskontoret ställt upp ett antal kriterier som bedömningsgrund. De kriterier som ställts upp för utredningsarbetet är följande. - De förslag som lämnas skall syfta till långsiktiga permanenta lösningar. - Är det möjligt att avreglera verksamhetsområdet i fråga eller kan det förenklas på annat sätt utan att för den skull bakomliggande intentioner med regleringen äventyras? - Skall verksamheten i fråga bedrivas i statlig regi eller kan den ske i andra former? - En grundläggande princip bör vara att ansvaret för en verksamhet så långt möjligt bör ligga hos en myndighet tillhörande det departement som förvaltar lag och förordning, som reglerar verksamheten. - En större grad av avgiftsfinansiering skall eftersträvas. Mot bakgrund av dessa kriterier och de överväganden som gjorts föreslår Statskontoret: * att regeringen i första hand prövar möjligheterna till ökad grad av självreglering avseende auktorisation, godkännande och tillsyn av revisorer. Om självreglering inte bör komma till stånd föreslår Statskontoret att övertar de uppgifter som ansvarar för i fråga om revisorsverksamheten. * att ansvaret för auktorisation av tolkar och översättare förs till . * att resegarantiverksamhet tills vidare stannar kvar som en uppgift för kollegiet i avvaktan på resultatet av den översyn av verksamheten som har aviserat. * att ansvaret för ärenden rörande bolag, filialer m fl läggs på . * att regeringen bör pröva om lagen om handel med skrot kan avvecklas. Om detta inte är möjligt föreslår Statskontoret att överklagandeärenden rörande handel med skrot prövas i domstol av länsrätt och att prövningstillstånd införs för prövning i Kammarrätten. * att ansvaret för handläggning av ärenden rörande tillstånd att använda officiell beteckning i näringsverksamhet övergår till . * att taxa för yrkesmässig bostadsförmedling avvecklas och ersätts med registrering av yrkesmässiga bostadsförmedlare samt tillsyn av dessa. * att ges fortsatt ansvar för ärenden rörande stadgeändringar m.m. i fråga om handelskamrar. * att ansvaret för senator förs till . Detta förutsätter permutation av stipendiefondens reglemente. Sammanfattning av förslagen rörande auktorisations- och tillsynsverksamhet för revisorer i Betänkandet (SOU 1993:69) Revisorerna och EG Statlig verksamhet eller självreglering För auktorisation, godkännande och tillsyn av revisorer svarar som tillsynsmyndighet. Utredningen har i enlighet med sina direktiv prövat frågan om auktorisation och tillsyn av revisorer helt eller delvis kan administreras av någon annan myndighet eller organ än . Denna prövning har i huvudsak omfattat ett antal andra statliga verk nämligen , , , () och samt några privata alternativ innefattande medverkan av revisorernas organisationer Föreningen () och (). Ett tungt vägande skäl mot en helt privat lösning är att SRS motsätter sig en sådan, främst på den grunden att den inte säkerställer ett tillräckligt externt inflytande och torde förutsätta obligatoriskt medlemsskap i någon av revisorsorganisationerna. Från FAR:s sida har framförts alternativet samverkan i stiftelseform mellan FAR, SRS och staten. Även mot en sådan lösning har SRS riktat vissa invändningar. Utredningen har på de nu angivna och vissa andra skäl inte funnit det meningsfullt att föreslå en privat eller delvis privat lösning. Utredningen har kommit fram till att PRV och kan sägas vara ungefär lika lämpliga. I valet mellan dem har utredningen förordat om lokalisering i är det alternativ PRV kan erbjuda och i annat fall PRV. Statskontorets rapport (1993:30) näringsrättsliga verksamhet - ändrad organisationstillhörighet Betänkandet (SOU 1993:69) Revisorerna och EG Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1993/94:138 m.m.