prop · GI03150 · 1994-12-31 00:00:00 — 1994/95 FiUl, rskr. 1994/95:145och 146) om ftiljande förändringar: den allmänna egenavgiften i sjukförsäkringen höjs fr.o.m.den 1 januari 1995, som avgiften om I % for finansiering avkontantförmåner vid arbetslöshet slopas. Nettoeffekten blir således en höjningmed , höjdgräns för reseavdrag från till fr.o.m. Prop.1994/95:150 , Bilaga 7 begränsaduppräkning av basbeloppet, fr.o.m. , vilket har inverkan påpensioner, gmndavdrag och särskilt gmndav-drag. Iregeringens proposition Vissa frågor om personlig assistans och omkostnadsansvar för insatser enligt lagen om stöd och service till vissafimktionshindrade (prop. 1994/95:77, bet. 1994/95 :SoU7, rskr. 1994/95: 107)anges att skatteplikt råder för den ersättning som personlig assistent erhållerfrån funktionshindrad. Iårets budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil.6) föreslogs sänkt folkpensionoch höjt pensionstillskott samt enhetliga regler för gifta folkpensionärerfr.o.m. Vidare föreslås att det särskilda grundavdraget förpensionärer trappas av mot kapitalinkomster års taxering. Vidutskottsbehandlingen har i stället för den sistnämnda åtgärden föreslagits attdet allmänna gmndavdraget sänks från av basbeloppet fr.o.m. den 1januari 1996. Regeringen har i proposition 1994/95:182 Beskattning av frihälso- och sjukvård samt vissa andra förmåner föreslagit bl a. att förmån avfri icke offentligfinansierad hälso- och sjukvård, tandvård och fria läkemedelskall tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. Regeringenhar lämnat en skrivelse till med meddelande om kommandeförslag om begränsning av avdragsrätten för privata pensionsförsäkringspremier.I föreliggande proposition föreslår regeringen vissa förändringar iarbetslöshetsförsäkringen liksom en sänkning av kompensationsnivån till isjuk-, föräldra- och arbetslöshetsförsäkringarna. Sammantagetiimebär de åtgärder som nämnts ovan att kommunemas och landstingensskatteinkomster beräknas minska med ca ochytterligare . Fr.o.m.den 1 januari 1995 höjs de särskilda löneskattema som enkonsekvens av de höjda allmänna egenavgiftema (prop. 1994/95:25, bet.1994/95:FiUl, rskr. 1994/95:145 och 146). i finansieringen av EU-inträdet består i att en allmän löneavgift på 1,5 %har införts och att de särskilda löneskatterna höjts i motsvarande gradfr.o.m. 1994/95:122, bet. 1994/95: SkU16, rskr.1994/95:149). Sammantaget innebär denna förändring att kommunsektorns kostnaderberäknas öka med ca . Skatteutjämnmgsbidragenför landsting följer automatiskt skatteunderlagets förändring, eftersom de ärknutna till medelskattekraften. Bidragsökningen blev80 högre än vad som har beräknats. 7 1994/95. Iavsnitt 1.4 föreslår regeringen att ett nytt system för konkurrenskorri- Prop. 1994/95:150 gering avseende kommunemas och landstingens kostnader föringående Bilaga 7 mervärdesskatt införs . Systemet skallbygga på självfinansiering. För att reglera denna förändring tillförskommuner och landsting som beräknas motsvara statensnuvarande kostnad. Iavsnitt 1.3.5. föreslås ett generellt statsbidrag till kommuner och landstingsom innebär att nuvarande avdrag från kommuners och landstings skatteinkomsterskall kvittas bort. Avdragen, som tas ut efter antal invånare, uppgår f.n. tilltotalt , varav för kommuner och 2,7miljarder kronor för landsting. Iavsnitt 1.3.5. föreslås också att två specialdestinerade statsbidrag inomSocialdepartementets område, nämligen del av vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen samt bidrag till missbmkarvård och ungdomsvård skallupphöra och i stället tillföras det generella statsbidraget till landstingrespektive kommuner. Vidfastställandet av statsbidragsnivån för görs en samman-vägning ochbedömning av alla ovan redovisade förändringar. Enligtvad regeringen har uttalat och har godkänt skall enekonomisk reglering mot kommunsektom göras för verksamhetsförändringar och förden allmänna löneavgiften till följd av EU-inträdet. Sammasak gäller förändringama till följd av ändrat system för återbetalning av mervärdesskattsamt kvittningen av skatteavdragen mot bidraget eftersom dessa ändringar ansesvara statsfmansiellt neutrala. Iföregående års kompletteringsproposition preciserades tillämpningen avfinansieringsprincipen på så sätt att den endast bör omfatta statliga beslutsom direkt tar sikte på den kommunala verksamheten. När det gäller åtgärder sominte direkt tar sikte på, men ändå får direkta ekonomiska konsekvenser förkommunsektom bör effektema istället beaktas vid den bedömning som görs av detskattefinansierade utrymmet. Regeringen anser inte attskatteunderlagsförändringar automatiskt bör regleras eftersom det skulle kunnaförta effektema av beslut som fattas i syfte att förbättra statens finanser,vilket bl.a. gäller höjningama av de avdragsgilla egenavgiftema. Denförstärkning som sådana förändringar iimebär behövs i första hand för attminska det statliga budgetunderskottet, vilket i ett samhällsekonomisktperspektiv även kommer att gynna kommunsektom. Iföljande tabell redovisas de nya statsbidragen för kommuner och landsting år1996. 1994/95:150 Bilaga 7 Statsbidrag 1995 tillkommer: Kompensation för allmän löneavgift och särskild löneskatt (EU) Bidrag till missbrukarvåtxl och ungdomsvård Regeringensförslag: Vid utbetalning av kommunalskattemedel för skallkommunalskattemedlen för kommunerna minskas med per invånare ikommunen . Vid utbetalning av landstingsskattemedel förandra skall skattemedlen för landstingen minskas med 252 kronorper invånare i . För de landstingsfria kommunemaskall kommunalskattemedlen för minskas med perinvånare i kommunen . Skälenför regeringens förslag: Som tidigare nämnts skall kommunsektom kompenserasför höjningen av den allmäima löneavgiften och de särskilda löneskattema sominfördes för att finansiera EU-inträdet. Likaledes skallsektom kompenseras för verksamhetsförändringar avseende år 1995.Verksamhetsförändringama redovisades i föregående avsnitt. Denallmänna löneavgiften och höjningen av de särskilda löneskattema motsvarar enkostnad om ca , som föreslås återföras tillkommunsektom. Regeringen föreslår att en del av dessa medel tas i anspråk föratt engångsvis bistå vissa kommuner med stora ekonomiska problem enligt vad somredovisas i avsnitt 1.5.7 och 1.5.8. Det sammanlagda bidraget till berördakommuner föreslås uppgå till . Resterandedel av kompensationen för den höjda allmänna löneavgiften och de särskildalöneskattema, , bör återföras till kommuner och landstinggenom en sänkning av det avdrag från skatteinkomstema som beslutats för år1995 och som avser ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektom. Avbeloppet förs till kommunema och tilllandstingen. Hänsynhar också tagits till de tidigare redovisade verksamhetsförändringama år 1995vilka innebär minskade kostnader om som skall föras frånkommunema till staten, samt ökningen av skatteutjämningsbidragen som nämndes iföregående avsnitt. Regleringen för år 1995uppgår till , varav avser regleringmot kommuner och reglering mot landsting. Tabell 1.6 Ekonomiska regleringar mellan staten ochkommuner och landsting 1994/95:150 Bilaga 7 VerksamhetsförändringarAllmän löneavgift Bidragsökning av skatteut-jänmingsbidrag till landsting 1.2.6 Ekonomiskaregleringar mellan staten och de kyrkliga kommunerna Regeringensförslag: De kyrkliga kommunernas skattemedelsfordran vid ingången av år 1996skall med avseende på ändringar som har påverkat det kommunala skatteunderlagetm.m. Dämtöver skall skattemedelsfordran minskas somersättning till staten för administrationen av församlingsskatten. Skälenför regeringens förslag: Regeringen uttalade i den ekonomiskpolitiskapropositionen (prop. 1994/95:25) att även de kyrkliga kommunema bör bidra tillsaneringen av statens finanser. Mot denna bakgmnd beslutade att dekyrkliga kommunerna skall ersätta staten för administrationenav församlingsskatten. Detta görs genom en reducering av de kyrkliga kommunemasskattemedelsfordran, utöver de ekonomiska regleringar som föranleds avändringar som påverkat det kommunala skatteunderlaget m.m. beslutadedärför att de kyrkliga kommunemas skattemedelsfordran vid ingången av år 1995skulle minskas i stället för av tidigare beslutade 3,2 %.Denna ytterligare reducering beräknades motsvara . Iårets finansplan gjorde regeringen bedömningen att de kyrkliga kommunema börkunna bidra till att ytterligare förstärka statsbudgeten. De årligaförstärkningama av statsbudgeten med avseende på dessa kommuner borde därförkunna ökas till . anmäldeavsikten att återkomma till denna fråga i kompletteringsproposi- Prop.1994/95:150 tionen. Idet följande redovisar regeringen hur en sådan budgetförstärkning i huvudsakkan åstadkommas. Regeringen är medveten om att förslaget kan innebära enansträngande ekonomisk situation för en del kyrkliga kommuner. För dessa börmöjlighet finnas att i viss utsträckning erhålla extra utjämningsbidrag frånKyrkofonden. Regeringen avser att beakta detta vid fastställelsen avKyrkofondens budget för . Förde kyrkliga kommunema görs ett avdrag från skattemedelsfordranavseende ändringar som påverkat det kommunala skatteunderlaget m.m. Beloppetberäknades i föregående års kompletteringsproposition till 252 miljonerkronor. Fördessa kommuner får de ändringar som påverkade skatteunderlagetinte genomslag , men då med dubbel effekt eftersom både förskottoch slutavräkning påverkas. Detta beror på att utbetalningssystemet förkommunalskattemedel till de kyrkliga kommunema inte har ändrats på motsvarandesätt som för kommuner och landsting, Isammanställningen nedan redovisas tillkommande ändringar som bör föranleda enekonomisk reglering mellan staten och de kyrkliga kommunema år 1996.Sammantaget uppgår de tidigare beslutade () och de nedanredovisade regleringarna () till . Dettaberäknas motsvara en reducering av de kyrkliga kommunemas skattemedelsfordranvid ingången av . Till detta kommer den nedan föreslagnaskatteadministrationsersättningen om . Tillskillnad mot vad som redovisats beträffande kommuner och landsting ingår intenågon kompensation för den införda allmänna löneavgiften samthöjningen av de särskilda löneskattema med anledning av finansieringen avEU-medlemskapet. Detta är ett led i den ovan nämnda avsedda förstärkningen avstatsbudgeten. Den ekonomiska effekten bedöms till förvardera . Tlibell 1.7 Sammanställning av är 1996 tillkommandeekonomiska regleringar Prop. 1994/95:150 mellan staten och de kyrkliga konmiunerna n-iono n Miljoner kronor öliaga / Karensdag och sänkta ersättningsnivåer Somnämnts i det ovanstående har beslutat att de kyrkliga kommunemafr.o.m. skall ersätta staten för administrationen avförsamlingsskatten. Regeringen anser det vara skäligt att denna ersättningframdeles bör utgöra av de kyrkliga kommunemas skattemedelsfordran. Dettaberäknas för motsvara . har i en skrivelse (dnrFi95/1808) framfört synpunkter med innebörden att Kyrkofonden ger etttillfälligt bidrag i syfte att förstärka statsfinanserna i stället för att enskatteadministrationsersättning tas ut. Förbundet anser dessutom attersättningen inte bygger på korrekta underlag. Motsvarande synpunkter har ocksåunder hand framförts från . 1.3 Ett nytt bidrags- och utjämningssystem för kommuneroch landsting Storaförändringar genomfördes avseende den kommunala ekonomin (prop.1991/92:150 del II, bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345, prop.1992/93:36, bet. 1992/93:FiU2, rskr. 1992/93:119, prop. 1992/93:123, bet.1992/93:FiU2, rskr. 1992/93:119). har även beslutat om vissaändringar och kompletteringar i förhållande till besluten (prop.1992/93:150, bil. 6 , bet. 1992/93:FiU29, rskr. 1992/93:430, prop. 1993/94:150bil. 7, bet. 1993/94:FiU29, rskr. 1993/94:442). Förändringamaår 1993 av den kommunala ekonomin innebar i huvudsak följande: avskaffande av ett antal specialdestinerade statsbidrag i syfte att minska denstatliga detalj stymingen och tydliggöra att statens styrning av verksamheten ikommuner och landsting främst skall ske via lagstiftning. införandeav ett generellt statsbidrag i syfte att öka det kommunala Prop. 1994/95:150 ansvaret för verksamhetens utformning och prioritering inom och Bilaga 7 mellanverksamhetsområden samt att ge staten ett instmment att styra kommunsektornsfinansiella utrymme, omläggning av utbetalningssystemet förkommunalskattemedel i syfte att skapa bättre planeringsfömtsättningar och attöver tiden få en bättre överensstämmelse i fråga om nivån på inkomster ochutgifter, införande av finansieringsprincipen. Förkommunema infördes ett nytt utjänmingsbidrag med syftet att åstadkomma enlångtgående inkomst- och kostnadsutjämning. För landstingen bibehölls ihuvudsak samma bidragssystem som gällt tidigare, dvs. skatteutjämningsbidragoch särskilda ersättningar till sjukvårdshuvudmännen. Tankenmed statsbidragsomläggningen var att den skulle bidra till en utjämningav de ekonomiska fömtsättningama mellan kommuner respektive landsting samt förbättring av planeringsfömtsättningama och en ökad stabilitet över tiden.Omläggningen var dock omfattande och har, i kombination med den kraftigalågkonjunkturen, skapat problem och osäkerhet . Det äremellertid synnerligen angeläget att förändra bidrags- och utjämningssystemetså att det blir långsiktigt stabilt och i övrigt uppfyller viktiga krav för attskapa goda fömtsättningar för den kommunala verksamheten. Statsbidragsomläggningengenomfördes trots att flera betydande problem var olösta. Några avdessa redovisas i det följande. den valda metoden för utjänming för stmkttirelltbetingade kostnadsskillnader blev starkt kritiserad. Detta problem löstestillfälligt genom särskilda övergångsregler , den valda modellen för inkomstutjämning omfattadeinte de kommuner som hade den högsta skattekraften, för landstingen föreslogs endast marginellaförändringar, vilket bl.a. skapade problem i samband medhuvudmannaskapsförändringar. Motbakgmnd av de nämnda problemen genomfördes tre särskildautredningar, nämligen (SOU 1993:53), utredningenKommunal inkomstutjämning - altemativa modeller (Ds 1993:68) ochLandstingsekonomiska utredningen (SOU 1994:70). Alla tre utredningarna harremissbehandlats. Mot bakgmnd av att remissopinionen var mycket splittradbeslutade den dåvarande regeringen att tillsätta enparlamentarisk beredning med uppgift att väga samman de tre utredningsförslagentill ett samlat förslag till nytt bidrags- och utjänmingssystem för kommuneroch landsting att träda i kraft . Beredningens arbete skullevara slutfört . beslutades att statsbidragen tillkommuner för skulle utgå med samma nominella belopp som för ,vilket i praktiken innebar att utjämningssystemet för kommuner upphörde i ochmed utgången av . Regeringsskifteti föranledde ingen förändring i beredningens uppdrag. Arbetet avslutadesdärför med oförändrade direktiv och oförändrad parlamentarisk sammansättning. Beredningensförslag presenterades i betänkandet Utjämning av kostnader ochintäkter i kommuner och landsting (SOU 1994:144). Beredningens sammanfattningav förslaget återfinns som bilaga 7.1.2. Förslaget har remissbehandlats. Enförteckning över remissinstanserna har lagts som bilaga 7.1.1. Ensammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi95/3888). Regeringen kommer i detföljande att föreslå ett nytt bidrags- och utjämningssystem för kommuner ochlandsting, vilket avses kunna träda i kraft . Förslagetbygger i allt väsentligt på de förslag som beredningen har presenterat.Regeringen föreslår dock vissa ändringar när det gäller kostnadsutjänmingen ochinförandereglema jämfört med beredningens förslag. 1994/95:150 Bilaga 7 1.3.2Principiella utgångspunkter för ett nytt bidrags- och utjämningssystem Regeringensbedömning: Huvudsyftet med ett nytt bidrags- och utjänmingssystem är att skapalikvärdiga ekonomiska fömtsättningar mellan kommuner respektive landsting.Detta sker genom en långtgående utjänming av skillnader i beskattningsbarainkomster och för stmkturellt betingade kostnadsskillnader. Systemetbör vara överskådligt och möjligt att förklara och analysera i sinabeståndsdelar. Det bör vara så flexibelt att det kan anpassas till väsentligaförändringar i den kommunala verksamheten. Bidrags-och utjämningssystemet får en likartad uppbyggnad för såväl kommuner somlandsting. Därmed underlättas framtida ändringar av huvudmannaskap. Bådeinkomst- och kostnadsutjämningen sker genom en omfördelning av skatteinkomstermellan kommuner respektive landsting, och blir därigenom i princip oberoende avstatliga tillskott. Statsbidragentill kommuner och landsting används inte för utjämning utan fördelas i huvudsakefter antalet invånare i respektive kommun eller landsting, och kan därmedockså fungera som instmment för ekonomiska regleringar mellan staten ochkommuner respektive landsting. Införandetav systemet sker på ett sådant sätt att omedelbara omfördelningar avstatsbidrag undviks. Beredningensbedömning: Beredningens principiella utgångpunkter överensstämmer i alltväsentligt med regeringens. Remissinstanserna: Många kommuner och landsting ochi stort sett allaremissinstanser på central nivå instämmer i beredningens utgångs- Prop.1994/95:150 punkter för ett nytt system och är i stora drag positiva till förslaget. Detfinns också ett antal remissinstanser som inte helt delar beredningens syn påutgångspunktema. Dessa kan indelas i två huvudgrupper. Denena gmppen, som är störst och som till mycket stor del utgörs av kommuner ochlandsting i de mindre tätbefolkade länen, ifrågasätter om det är en rimligambition att med objektiva mätmetoder försöka skapa likvärdiga fömtsättningarför kommuner och landsting och menar att innebörden av detta i stället kan bliatt man förlorar i helhetssyn på den kommunala verksamheten. Dessa remissinstanserförespråkar en mer tydlig "politisering" av bidragsgivningen, och attbidragsfördelningen bör ske utifrån enklare kriterier med tydliga inslag avpolitiska bedönmingar. Enligt dessa remissinstanser bör t.ex. regional- ochsysselsättningspolitiska aspekter vägas in i betydligt större utsträckning vidbidragsfördelningen. Denandra gmppen, som främst består av kommuner och landsting i tätbefolkadeområden, ifrågasätter den mycket långtgående utjämningen, framför allt avinkomster, som beredningen föreslår. Skälenför regeringens bedömning: Valet av system för statsbidrag och utjämning byggerpå en avvägning mellan olika krav. En sådan avvägning gäller å ena sidanönskemålet om kommunalt självbestämmande och mångfald och å andra sidanstatens möjlighet till styming av den kommunala verksamheten. Denkommunala självstyrelsen har stärkts i och med övergången frånspecialdestinerade till generella, utjämnande statsbidrag i kombination med denavreglering av verksamhet som skett . Kommuner ochlandsting har därigenom fått kraftigt förbättrade möjligheter att på etteffektivt sätt bedriva verksamheten utifrån sina egna fömtsättningar.Regeringen anser därför att principen om generella bidrag ("påsen") ihuvudsak måste ligga fast. Detta fömtsätter också en utveckling och förbättringav statens målstyrning, uppföljning och utvärdering av olika verksamheter. Enstrategisk fråga när det gäller statsbidrag och utjämning är vilkautgångspunkter som skall ligga till gmnd för den fördelningsmodell somföreslås. Det finns två principiellt skilda synsätt - dels ett som innebär attfördelningen styrs utifrån mer politiska mål och uttalade ambitioner att styraden kommunala verksamhetens utveckling i viss riktning och dels ett synsätt somiimebär att man söker ge alla kommuner och landsting likvärdiga fömtsättningaratt ge service till sina medborgare. Det senare synsättet fömtsätter att manhar bra metoder och objektiva gmnder för fördelningen utifrån målet likvärdigafömtsättningar. Detnuvarande systemet för kommuner kan sägas vara en blandning av tvåbidragssystem. Det ena, som gällde , innehöll starka inslag av detförstnänmda synsättet. Det andra, som infördes i begränsad omfattning ,syftade mot en inriktning enligt det andra synsättet. Det finns enligtregeringens uppfattning starka indikationer på att den bidragsfördelning som nugäller inom kommunsektom, och som är en produktav detta blandade system, inte motsvarar de krav som ställs Prop.1994/95:150 på den kommunala verksamheten. Bidragsfördelningens betydelsehar Bilaga 7 självfallet ökat i och med de senaste årens svaga utveckling avde reala resursema i kommunsektom. Detfinns stora skillnader i ekonomisk situation mellan enskilda kommuner respektiveenskilda landsting. Dessa kan i och för sig bero både på skillnader i ekonomiskhushållning och på skillnader i ekonomiska fömtsättningar som är mer ellermindre påverkbara. Som exempel kan nämnas storstadsområdena, där många kommuneridag har stora problem och kostnader kopplade till i det kortaretidsperspektivet delvis opåverkbara faktorer som social segregation,arbetslöshet och en stor andel invandrare i befolkningen. Dessa kommuner harsamtidigt en vikande skattekraftsutveckling. Det finns exempel på andrakommuner och landsting som inte har motsvarande problem och vilka har en mycketgynnsam ekonomisk situation, med möjligheter att hålla en god service ochsamtidigt konsolidera sig. Sådana skillnader som nämnts fångas inte itillräcklig grad upp av det nuvarande bidragssystemet, vilket riskerar att ökaklyftorna mellan olika delar av landet. Ettbidrags- och utjämningssystem som inte bygger på ett objektivt underlag somavser att fånga stmkturella skillnader utan i stället fömtsätter en löpande politiskbedönming av fördelningen skulle riskera att bli instabilt och skapa storaspänningar. Enligt regeringens mening bör systemet i stället byggas med siktepå målet att alla kommuner och landsting ges samma ekonomiska möjligheter atterbjuda sina medborgare en god service. Motbakgmnd av vad som sagts bör det nya bidrags- och utjämningssystemet sålångt möjligt skapa likvärdiga fömtsättningar för kommuner och landsting attbedriva de verksamheter som utgör en viktig del av välfärdens käma. Det iimebäratt alla kommuner respektive landsting efter utjämningen skall kurmatillhandahålla sina medborgare en verksamhet av genomsnittlig omfattning ochkvalitet oavsett skattekraft och stmktur i övrigt. Om kommunen ellerlandstinget avviker från genomsnittet när det gäller service- elleravgiftsnivå, effektivitet eller ekonomiskt resultat får det ta sig uttryck i enannan skattesats än den genomsnittliga. Enviktig komponent i det föreslagna systemet är en ännu mer långtgående utjämningav skatteinkomster än i det system som infördes . Regeringen anser attalla kommuner och landsting måste inordnas i utjämningen. var det trekommuner som inte omfattades av den statliga inkomstutjänmingen till följd avatt deras skattekraft översteg den garanterade skattekraften iutjänmingssystemet. Av samma skäl är det fyra landsting och landstingsfriakommuner som inte omfattas av skatteutjänmingssystemet 1995.Med det förslag som regeringen presenterar i det följande får alla kommunerrespektive landsting efter utjämningen en lika stor beskattningsbar inkomsträknat per invånare, och en sådan utjänming får betraktas som mycketlångtgående. Enannan mycket viktig komponent i utjänmingssystemet är utjäm- Prop. 1994/95:150ningen för stmkturellt betingade kostnadsskillnader. För vissa typer av Bilaga7 kommuner har kostnadsutjänmingen en ännu större ekonomisk betydelse äninkomstutjämningen. Regeringen vill framhålla att utformningen avkostnadsutjämningen innefattar ett antal svåra avvägningsproblem, både när detgäller vilken typ av stmkturella förhållanden som skall vägas in i systemet ochhur dessa skall mätas. Det är också kostnadsutjämningen som i första hand harvarit föremålet för den offentliga debatten . Kostnadsutjämningenhar bl.a. en mycket stor betydelse för resursfördelningen mellan olika delar avlandet och mellan olika typer av kommuner och landsting. Kostnadsutjämningensutformning måste också harmoniera med inkomstutjämningen. Den måste bl.a.kompensera för kostnader för sådana verksamheter som skapar fömtsättningar förden höga skattekraft som skall finansiera inkomstutjämningen. Ett exempel ärbarnomsorgen, där sambandet är mycket tydligt.