prop · GH03158 · 1994-01-01 00:00:00 — Enligt gällande regler bekostas miljökonsekvensbeskrivningar av den som ansvarar för verksamheten eller den som skall vidta åtgärden. I de fall störningarna på miljön bedöms vara så stora att det finns behov av miljökonsekvensbeskrivningar bör också fiskerinäringen i likhet med övriga näringar själv bekosta dessa. Till skillnad mot flera av de sektorer som omfattas av miljökonsekvensbeskrivningar finns inom fisket ett stort antal små enskilda aktörer. Det är därför rimligt att, när det gäller dessa små aktörer, miljökonsekvensbeskrivningarna utförs och helt eller delvis bekostas av tillsynsmyndigheten. I de fall det blir aktuellt att i sådana fall låta den enskilde stå för kostnaden finns det utrymme för att ta ut en avgift för myndighetens verksamhet med stöd av fiske- lagens bestämmelse om avgift i ärenden enligt lagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Förslaget föranledar att en ny bestämmelse införs i fiskelagen (1993:788). Regeringens bedömning: Alla som fiskar lax har ett ansvar för att situationen för den naturligt reproducerande laxen förbättras. Regeringen har för avsikt att fortsätta sina ansträngningar att nå internationella överenskommelser om skydd för den naturreproducerande laxen. får i uppdrag att lämna en handlingsplan för det fortsatta arbetet med att skydda den naturligt reproducerande laxen. Utredningen har pekat på den allvarliga sjukdomssituationen för laxen i . Remissinstanserna: understryker behovet av snara och kraftfulla åtgärder för att rädda de utrotningshotade stammarna av naturligt reproducerande Östersjölax. Skälen för regeringens bedömning: Den omfattande utbyggnaden av vattenkraft har starkt begränsat förutsättningarna för naturlig reproduktion av lax i många av våra vattendrag. Den försämrade miljön och ett hårt fisketryck har också medverkat till detta. har sökt möta detta problem med utsättning av odlade laxungar. Denna verksamhet har varit framgångsrik. Av den havsfiskade laxen i är odlad. Utsättningen av lax förutsätter att det finns möjlighet att fånga avelslax när den vandrar tillbaka till sitt hemmavattendrag. En annan viktig förutsättning är att den genetiska mångfalden bland avels- laxarna bibehålls. Det minskade antalet vattendrag där naturlig reproduktion sker, det effektiva kust- och älvmynningsfisket och det starkt ökade havsfisket utgör allvarliga hot mot den vilda laxen. Till detta kommer starkt nedsatt fertilitet till följd av M-74. Situationen har markant för- värrats . Mycket tyder på att orsaken är förändringar i miljön. I vissa odlingar har av laxungarna dött. Också den naturliga reproduktionen har påverkats i varierande men i de flesta fall betydande omfattning. har tillsammans med , Skogs- och jordbrukets forskningsråd, och Världsnaturfonden inlett ett omfattande forskningsprojekt med syfte att undersöka orsakerna till M-74 samt finna åtgärder för att komma till rätta med överdöd- ligheten. har satsat i projektets inled- ningsskede och avser att bidraga med ca /95-1996/97 samt ett något lägre belopp under avslut- /98. Regeringen har i beslut medgivit att utnyttja av särskilda villkorsmedel utdömda enligt vattenlagen för forsknings- och undersökningsverksamhet rörande laxens bevarande. Det tidigare nämnda projektet avses att delvis finansieras med dessa medel. I övrigt används medlen för upp- följning av situationen för naturlaxen i älvarna och för genetiska undersökningar av lax. Genom M-74 har behovet av dessa undersökningar ytterligare accentuerats. har även inlett ett arbete med att bygga upp gen- banker för den vilda laxen. Verket samarbetar med kraftindustrin i denna fråga vad avser den odlade laxen. har en försöksverksamhet pågått med s.k. fördröjd utsättning av lax. Den har finansierats med prisregleringsmedel. Avsikten med verksamheten är att skapa underlag för utsättningar som präglar laxen till vissa avgränsade kustavsnitt. Detta skall möjlig- göra ett fiske där den naturreproducerande laxen inte berörs. I av- snittet Användning av återstående prisregleringsmedel föreslås att medel avsätts för detta ändamål även nästa budgetår. arrangerar inom ramen för för ett seminarium om fördröjd utsättning av lax. Regeringen och arbetar med åtgärder för att skydda den naturreproducerande laxen i . Fiskeri- verket har i etapper skärpt regleringen av älv- och kustfisket efter lax. Verket beslutade om före- skrifter för fisket i med angränsande sötvattenområden. Föreskrifterna innebär att regleringen av älv- och kustfisket efter lax skärps ytterligare. Havsfisket som i bedrivs av flera nationers fiskare kan inte regleras på samma sätt. Ensidiga svenska åtgärder för havsfisket får en begränsad effekt. Som regeringen har redovisat under avsnittet Fiske och miljö kommer ansvar för den biologiska mångfalden att förtydligas. Bevarandet av de svenska laxstammarna är en av de vikti- gaste frågorna på fiskets område som rör den biologiska mångfalden. Som nämnts i det föregående har gjort betydande insatser på området. Regeringen avser att uppdra åt att utvärdera de åtgärder som har gjorts för att skydda den naturreproducerande laxen i och lämna förslag till handlingsplan för det fortsatta arbetet. Uppdraget bör redovisas . Regeringen har genom för verkat för begränsningar av fiskeansträngningen av bl.a. havsfisket efter lax. Vid kommissionens senaste möte beslutades om en minskad laxkvot för . Regeringen avser att inom ramen för kommissionen verka för att sådana åtgärder vidtas som syftar till att förbättra efterlevnaden av beslutade regler och fastställda kvoter. Jordbruksministern kommer att stå som värd för ett möte med fiskeriministrarna i de länder som gränsar till . Övervakning och kontroll av bl.a. laxfisket i är en av frågorna under mötet. Enligt regeringens uppfattning är det ett gemensamt ansvar för alla som fiskar lax att medverka till att förbättra situationen för den naturligt reproducerande laxen. nya föreskrifter innebär att ytterligare åtgärder införs för att skydda den naturligt reproducerande laxen. Regeringen har å sin sida för avsikt att fort- sätta sina ansträngningar för att nå internationella överenskommelser om skydd för laxen. Regeringens bedömning: Frågan om den närmare utformningen av en kontrollorganisation för fisket bör tas upp i annat sammanhang. Tills vidare bör få disponera under /95 för kvalitetskontroll. Utredningens förslag: Resurserna för landningskontroll bör förstärkas. Inför /95 bör av resterande prisregle- ringsmedel avsättas för kvalitetskontroll. Remissinstanserna: Förslaget har fått ett blandat mottagande av remissinstanserna. Skälen för regeringens bedömning: Kontrollen på fiskets område aktualiseras genom och ett medlemskap i . Kustbevak- ningen svarar för kontrollen av det svenska och utländska fisket i den svenska fiskezonen. har varit det viktigaste underlaget för att kontrollera att fiskekvoterna inte överskrids. har ansett det vara mest rationellt att utföra större delen av kontrollen till sjöss. Endast en mindre del av kontrollen sker i samband med landningarna. fisk har fram till ansvarat för viss kon- troll av bl.a. storlekssortering av fisk. När prisregleringssystemet då avskaffades övergick ansvaret för denna kontroll till Fiskeri- verket. om kontroll på fiskets område är mer omfattande och detaljerade än dagens svenska regler. Det finns bl.a. krav på kontroll av producentorganisationer och deras försäljning av fisk och hantering av överskott. Vidare ställs krav på kontroll att fångsten ombord på fiskefartygen stämmer med uppgifterna i loggboken (landningskontroll) samt kontroll av den fisk som säljs (kvalitets- kontroll). har uppskattat behovet av nya resurser för kontroll på fiskets område till vid ett EU-medlemskap, varav hänför sig till kostnader för landnings- och kvalitetskontroll. Enligt verket skulle detta tillskott möjlig- göra en kontroll av av landningarna vilket är en väsentlig ökning jämfört med dagens landningskontroll. Den danska kontrollen har som mål att kontrollera av landningarna av industrifisk och av landningarna av konsumtionsfisk. I jämförelse med andra länder inom EU har en hög ambitionsnivå när det gäller fiskerikon- troll. disponerar för innevarande budgetår för kvalitetskontroll. Det behövs enligt regeringens uppfattning ytterligare underlag vad gäller bl.a. dimensionering av verksamheten, ansvarsfördelning mellan olika myndigheter samt bedömningar av vilka insatser som bör utföras av staten resp. näringen innan ställning kan tas till frågan om ytterligare resurser. Regeringen har mot denna bakgrund beslutat att uppdra åt Statskontoret att utreda dessa frågor. bör dock få disponera för kvalitetskontroll under /95. Regeringen har beräknat medel för detta i det anslagsförslag som närmare utvecklas i avsnittet Anslagsfrågor för /95. 7.8 Användning av återstående prisregleringsmedel Till följd av avskaffades prisregleringen på fisk inkl. prisregleringsavgiften från . Återstående medel i prisregleringskassan för fisk beräknas enligt utredningen uppgå till ca per . har godkänt att regeringen får disponera återstående prisregleringsmedel enligt de grunder som regeringen beslutar (prop.1992/93:184, bet. 1992/93:JoU21, rskr. 1992/93:331). Regeringen kommer senare att besluta om användningen av återstående medel i huvudsak enligt följande. Utsättningar av fisk har under en lång följd av år finansierats med medel från prisregleringskassan. Verksamheten bör under /95 fortsätta med samma omfattning som under innevarande budgetår. För överskottshanteringen av fisk inom ramen för fiskets producentorganisationer bör det avsättas . Vidare bör det för fiskets trygghetsförsäkring avsättas , varefter ansvaret för verksamheten övergår till näringen. Det stöd som avser exportfrämjande åtgärder och produktutveckling bör fort- sätta med samma omfattning och inriktning som under innevarande budgetår. Förbättrad selektivitet i fiskeredskap är ett angeläget insatsområde, som bl.a. syftar till att bättre utnyttja fiskresur- serna. För detta ändamål bör för /95 avsättas från prisregleringskassan. Härutöver bör medel reserveras för regionalt stöd. Regeringen uppdrog åt att i samråd med regleringsföreningen fisk, företrädare för fiskbranschen i vid bemärkelse och företrädare för konsumentintressena lämna förslag till organisationsform för och genomförande av informationsverksamhet till förmån för fiskkonsumtion. har redovisat sitt uppdrag och kompletterat redovisningen . Regeringen avser att besluta om ändring i förordning (1991:827) med instruktion för med innebörd att det till verket knyts ett råd för information och marknadsåtgärder på fiskets område. Det blir sedan rådets uppgift att närmare besluta om verksamheten. 20 § Ett nytt andra stycke införs om miljökonsekvensbeskrivningar. Regeringen har i avsnittet Fiske och miljö utvecklat varför ett sådant krav nu bör införas för fiskets del i fråga om fiskemetoder och utsättning av fiskarter. Bestämmelsen är i huvudsak uppbyggd enligt samma mönster som reglerna om miljökonsekvensbeskrivningar inom andra sektorer. 21 § Ett nytt andra stycke införs som gör det möjligt att göra använd- ningen av fiskefartyg tillståndspliktig för det yrkesmässiga fisket. 9 Anslagsfrågor för /95 1993/94:100 bil. 10 har regeringen föreslagit att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet, för /95 under angivna anslagsrubriker beräkna följande belopp: D 2. Främjande av fiskerinäringen D 3. Särskilda insatser för fisket D 4. Stöd till fiskare på syd- och ostkusten och på D 6. Bidrag till fiskevård Regeringen återkommer till dessa frågor. 1992/93 Utgift 4 784 319 Reservation 1 083 134 1993/94 Anslag 4 084 000 1994/95 Förslag 3 684 000 Anslaget används för bidrag till främjande av fiskerinäringen och för att täcka kostnader för forskning, utvecklingsarbete och försöks- verksamhet på fiskets område. Anslaget bör föras upp med oförändrat belopp. Behovet av forsknings- och utvecklingsinsatser bör beaktas särskilt inom områdena fisksjukdomar, redskapsutveckling, produktutveckling och fiskeriekonomi. Ett FoU-program för utveckling av kust- och insjöfisket vad avser både biologiska och tekniska aspekter bör tas fram. De remissinstanser som har behandlat frågan är i stort positiva. Regeringens överväganden och Skogs- och jordbrukets forskningsråd () svarar tillsammans för ett sammanhållet FoU-program på fiskets område. uppgift är att främja forskning och bedriva undersök- ningsverksamhet på fiskets område. uppgift är att stödja grundforskning och tillämpad forskning. I syfte att utveckla kust- och insjöfisket är det nödvändigt att öka kunskaperna om både de biologiska förutsättningarna och det tekniska kunnandet vad gäller exempelvis fångstmetoder, beredning och distribution. Det är Fiskeri- verkets och uppgift att inom ramen för nuvarande FoU-program bedöma behovet och inriktningen av insatser på dessa områden. Anslaget bör minskas med för delfinansiering av medverkan i EG:s tredje ramprogram för forskning avseeende det agroindustriella forskningsprogrammet . En viktig del av program- met är insatser på fiskets område. Regeringen föreslår att anslaget förs upp med . Som vi redovisat tidigare under avsnittet Användning av återstående prisregleringsmedel kommer särskilda insat- ser att göras för bl.a. produktutveckling och redskapsutveckling. Särskilda insatser för fisket 1992/93 Utgift 134 416 085 1993/94 Anslag 26 391 000 1994/95 Förslag 26 391 000 1Anslagen Isbrytarhjälp åt fiskarbefolkningen, Bidrag till fiskets rationalisering m.m., Täckande av förluster vid statlig kreditgaranti till fiske. Från anslaget lämnas bidrag till investeringar i fiskeföretag, vid fångstbegränsning, vid stillaliggande med fiskefartyg, vid skrotning av fiskefartyg, vid skador på fiskeredskap samt till lånegarantier. Bestämmelserna om detta finns i förordning (1993:382) om statligt stöd till yrkesfisket m.m. Från anslaget lämnas också ersättning i samband med isbrytning för fiskets och fiskarbefolkningens behov. Anslaget täcker vidare kostnaderna för förluster på grund av statlig garanti för lån till fiskeföretag och fiskberedningsföretag enligt nämnda förordning. Från anslaget betalas utgifter för kontroll på fiskets område. Anslaget bör föras upp med oförändrat belopp. Statligt stöd bör beviljas dels för byte till redskap med bättre selektivitet, dels för stormskador på vattenbruksanläggningar. De remissinstanser som har behandlat frågan är i stort positiva. skall verka för en ansvarsfull hushållning med fisk- tillgångarna. Förbättrad selektivitet i fiskeredskap är ett viktigt inslag i detta arbete. Det finns mot denna bakgrund skäl för staten att stödja byte till redskap med större selektivitet. Stödet bör dock ges endast om investeringen är av större omfattning för det enskilda fiskeföretaget. Som redovisats i avsnittet Främjand av vattenbruket bör bidrag också kunna lämnas vid stormskador på vattenbrukets anläggningar enligt det system som gäller för fasta fiskeredskap. Systemen bör dock hanteras var för sig. Regeringen föreslår att anslaget förs upp med oförändrat belopp. 1992/93 Utgift 4 201 600 Reservation 185 417 1993/94 Anslag 3 612 000 1994/95 Förslag 3 612 000 Från anslaget lämnas bidrag bl.a. till fiskevård och till kostnader för bildande av fiskevårdsområden enligt förordningen (1985:440) om statsbidrag till fritidsfisket. Anslaget bör föras upp med oförändrat belopp. På regeringens uppdrag har lämnat förslag till åtgärder som syftar till att avsluta verksamheten som rör bildande av fiskevårdsområden före utgången av /96. föreslår dels att ytterligare villkor skall ställas för att statsbidrag för bildande av fiskevårdsområde skall utgå, dels att ytterligare medel ställs till verkets förfogande. Flera omständigheter motiverar att förslag om en allmän fiskevårds- avgift läggs fram eftersom behovet av medel för fiskevård är fortsatt stort och utredningen inte kan finna några alternativa finansierings- former. Den nya fiskelag som gäller från lägger en än större vikt vid fiskevårdsområdenas ansvar för fiskevården. Vidare har prisregleringen slopats, vilken har finansierat delar av fiskevården. Flertalet av de remissinstanser som har berört förslaget om en allmän fiskevårdsavgift är positiva till en sådan. Genom den nya fiskelagen ges fiskevattenägarna ett ansvar för fiske- vården i sina egna vatten. Kostnaderna för denna bör finansieras med exempelvis inkomster av fiskekortförsäljning. Regeringen uttalade i budgetpropositionen 1993 (prop. 1992/93:100 bil. 10, bet. 1992/93:JoU13, rskr. 1992/93:231) att någon allmän fiskevårdsavgift inte bör införas. Regeringen är inte beredd att ändra sin inställning i frågan. Frågan om fiskevårdens långsiktiga finansiering bör emellertid bli föremål för fortsatta överväganden. Särskilt bör därvidlag beaktas de möjligheter till finansiering av fiskevårdande åtgärder som står till buds vid ett medlemskap i . Regeringen beslutade att uppdra åt att, med utgångspunkt i vad jordbruksutskottet anförde i betänkandet 1991/92:JoU20 Reglering av priserna på fisk m.m., utreda förutsätt- ningarna för införande av en särskild fiskevårdsavgift för . har redovisat sitt förslag . Verket föreslår att en särskild fiskevårdsavgift införs i . Frågan bereds inom . Sammanfattning av betänkandet Svenskt fiske (SOU 1993:103) Betänkandets första del innehåller en bred beskrivning av den svenska fiskerinäringen. Andra delen tar upp den aktuella situationen för näringen utifrån den pågående internationella integrationen och den rådande beståndssituationen. Utredningen föreslår bl.a. följande. Begränsning av fångstansträngningen bör spela en större roll i regleringen av det svenska fisket, först som ett komplement till nuvarande system med nationella kvoter, i ett längre perspektiv allt mer som ett huvudinstrument. Med ett sådant system bör det vara möjligt med en anpassning till de biologiska resurserna som fångststopp undviks. Den nya fiskelagen, som träder i kraft , bör kompletteras med krav på tillstånd för användning av fiskefartyg över viss storlek. Härigenom underlättas erforderliga begränsningar av fångstansträngningen. Genom i första hand omprioriteringar inom befintliga resursramar bör FoU-insatserna öka bl.a. inom områdena fisksjukdomar, kust- och insjöfiske samt bevarande av biologisk mångfald. Ekonomiskt stöd bör införas till förvärv av fiskeredskap med större selektivitet, dvs. redskapstyper som ger mindre bifångster än dagens redskap. Åtgärdsprogram bör komma till stånd för att främja yrkesmässigt kustnära fiske och insjöfiske. Dessa program bör innefatta bl.a. fiskevård, beståndsprognoser, skattemässig jämställdhet mellan bensin och diesel, fiskeregler som gynnar småskaligt yrkesfiske samt åtgärder för att underlätta för yrkesfisket att få tillgång till enskilda vatten. Åtgärdsprogram bör komma till stånd för att främja vattenbruket. Det bör bl.a. innefatta stormskadeförsäkring, bidrag till enskilda fiskodlare ur de s.k. foderavgiftsmedlen, exempelvis för övergång till året-runt-slakt, ökade satsningar på att förebygga fisksjukdomar samt skattemässig likställighet mellan fisk i odling och djur i jord- bruk. En översyn bör göras av skattereglerna för fiskare och fiskeföre- tag, bl.a. genom att schablonavdraget vid vistelse till sjöss höjs. Prisregleringen på fiskets område upphör . Återstående medel ur prisregleringskassan bör användas på följande sätt, i huvudsak under /95: Regionalt stöd till ost- och sydkusten Reserv, bl.a. produkt- och redskaps- utveckling Behovet av medel för fiskevård, inkl. bildande av fiskevårdsom- råden, har ökat . Utredningen ser ingen annan möjlighet att finansiera nödvändiga fiskevårdsåtgärder än genom en allmän fiskevårdsavgift. Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet Svenskt fiske (SOU 1993:103) Refererade delar av remissyttrandena är i huvudsak ordagrant åter- givna. I stort sett har alla som har yttrat sig tagits med i samman- ställningen men det är de mest representativa yttrandena som återges vid resp. rubrik. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av Kommers- kollegium, , , (), (), Statskontoret, (), (), (), (), (), (), Länsstyrelserna i och , och med bifogat yttrande från och kommuner, och vattenbrukares förening, Länsstyrelserna i och , Konsumentberedningen (KoB), (), (), , (), husbehovsfiskares förbund, () samt Utredningen om förutsättningarna för en levande skärgård. skogs- och lantbruksakademien och i har kommit in med yttranden. : Några problemområden som inte diskuterats men som för en del fiskare framstår som växande är skador orsakade av säl och skarv. anser det vara nödvändigt att åtgärder vidtas för att minska inverkan på fisket. Det är främst i laxfisket utefter som sälen utgör en konflikt till fisket. har allt större summor betalats ut av till fiskare för skador som orsakats av säl. När det gäller skarv har det främst varit kolonierna i sund som ansetts orsaka skada på fisket. har emellertid allt fler uppgifter kommit till om problem med skarv. I och i insjöar i och i vissa delar av finns så stora bestånd av skarv att de enligt fiskarena utgör en olägenhet för fisket. : Det är positivt att utredningen i så stor omfattning tar upp frågan om fisket och den allmänna miljö- och naturvården samt naturresurshushållningen. Med hänsyn till de olika samhällssektorernas ansvar för miljön är det angeläget att fiskeri- näringen utvecklar sitt miljöansvar, som skall syfta till att för- bättra miljön inte enbart för fiskarter som fiskas kommersiellt utan också för andra fiskarter och organismer. Biotopskydd, naturvård, rekreation och friluftsliv m.m. bör också beaktas. För att ekonomiskt kunna stödja en högre prioritering av dessa åtgärder bör en fiske- vårdsavgift införas. Fiskets påverkan på miljön har kommit att uppmärksammas i ökande grad. Det gäller bl.a. olika slag av fiskemetoder och bifångster. Kraven på åtgärder för att begränsa dessa effekter har vuxit både nationellt och internationellt. Fiske kan ge upphov till olika effekter på miljön. Trålning, speciellt bottenrålning, har tydliga effekter på bottenfaunan och på fiskpopulationerna. Trålfiskegränsen utgör en viktig gräns för att skydda det kustnära fisket och de kustnära fiskbestånden. Trålningens långsiktiga effekter beror på bl.a. populationsdynamik, artbeteenden och trålningsfrekvens. För att kunna studera dessa långsiktiga effekter bör trålningsfria områden skapas, där också övrigt fiske är begränsat. Ett system av områden skyddade mot fiske bör etableras lämpligen i samarbete med våra grannländer. Studier av effekter av minskat fisketryck i sådana områden bör genomföras av . vill i detta sammanhang även erinra om det pågående arbetet med att avsätta reservat. För den framtida faunavården är det viktigt att risken av bifångster beaktas. Det gäller inte bara bifångster av fisk utan även sjöfågel, sälar och småvalar. Det behövs därför en teknikutveckling för att modifiera befintliga fångstredskap eller för att utveckla nya som anpassas för att minimera dessa pro- blem. Konflikten laxvård-sälvård bör belysas. Skyddet av de naturliga laxstammarna kräver minskat internationellt drivgarns- och drivkroks- fiske. I stället införs kustnära fiske med fasta redskap. Det kustnära fisket har lett till att konflikten sälar-fiske ökat längs den svenska kusten, framför allt vid de norra kusterna. Om de nuva- rande laxfiskeredskapen inte omkonstrueras, kommer antagligen kon- flikten mellan yrkesfisket och sälskyddet att utvidgas. Arbetet med att bevara den biologiska mångfalden inom bl.a. fiskets område håller på att intensifieras. Regeringen uppdrog åt att i samråd med bl.a. utarbeta en svensk landstudie om biologisk mångfald. I propositionen (1993/94:30) om en strategi för biologisk mångfald framhåller före- draganden att bl.a. bör utarbeta en aktionsplan för bevarande och hållbart utnyttjande av biologisk mångfald inom sitt ansvarsområde. Planen bör utarbetas med utgångspunkt i den ovan nämnda landstudien och bör ange åtgärder för att genomföra den svenska strategin på detta område.