prop · GH03250 · 1994-01-01 00:00:00 — Utredningsarbetet bör syfta till att utarbeta ett system som innebär att frivilliga, individuella pensionsförsäkringar och medel på pensionssparkonto enligt lagen om individuellt pensionssparande fortsättningvis skall ingå i bodelningen efter äktenskapsskillnad, i huvudsak enligt de regler för pensions- försäkringar som gällde . När det gäller övriga former av pensionsrättigheter bör utarbetas förslag och tekniska lösningar som innebär att de framöver skall kunna tas i beaktande vid en bodelning - inte regelmässigt men i speciella situationer - nämligen om det med hänsyn till makarnas förhållanden i det enskilda fallet är uppenbart oskäligt att undanta dem från bodelningen. En sådan ordning skulle alltså kunna gälla beträffande pensionsrättigheter inom det hittillsvarande allmänna pensionssystemet och inom avtalspensioneringarna. Den skulle även kunna ta sikte på det reformerade pensionssystemet (för situationer där makarna inte har använt sig av delningssystemet). Utgångspunkten bör härvid vara att pensionsrättigheter endast i undantagsfall skall kunna beaktas vid en bodelning mot en av makarnas vilja. Detta skall kunna ske bara när fördelningen av makarnas respektive pensionsskydd sammantaget framstår som uppenbart orimlig, bl.a. i relation till makarnas förhållanden under äktenskapet och de framtida möjligheterna att påverka pensionsskyddet. Även frågan om hur pensionsrättigheterna skall kunna påverka bodelningen bör penetreras närmare. I princip bör pensionsrättigheterna inverka endast på fördelningen av annan egendom i stort och pensionsrättigheterna som sådana bör alltså inte föras över från en make till en annan. 8.1 Regler för uttag Regeringens förslag: Ålderspension inom den reformerade pensioneringens fördelningssystem skall kunna tas ut som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels pension tidigast . Vid uttag därefter växer pensionen efter de försäkringsmässiga principer som gäller inom det reformerade systemet för som den lämnas outtagen. Ett uttag av ålderspension kan återkallas helt eller delvis när den försäkrade så önskar. Han eller hon kan sedan när han eller hon så vill på nytt bör- ja uppbära hela eller del av pensionen. Pensionsarbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna välkomnar förslagen till flexibel pensionsålder, bl.a. , , och Statens löne- och pensionsverk. () instämmer i arbetsgruppens uppfattning att ingen fast angiven pensionsålder behövs i det reformerade pensionssystemet. Genom att pensionens storlek med automatik anpassas till den faktiska pensioneringstid- punkten ger systemet en naturlig flexibilitet. För den enskilde blir pensione- ringstidpunkten ett val, en prioritering mellan tidig pensionsavgång och högre pension. RFV anser det emellertid vara viktigt att konstatera att möjligheten till fritt val inte finns för alla försäkrade. Inom de grupper som har fysiskt slitsamma jobb finns många som inte orkar vara kvar i förvärvslivet till och än mindre kan välja en senare pensionsavgång. Även framhåller att uttag av ålderspension sannolikt kommer att höra till ovanligheterna, eftersom pensionen minskas mer än . Tillstyrkan lämnas också av Försäkringsöverdomstolen, som emellertid menar att bestämt ställningstagande kan tas först när det gjorts klart hur den framtida förtidspensioneringen skall utformas. Även i , (), och LO tillstyrker för- slaget. framhåller LO vikten av att socialförsäkringssystemen är så utformade att ingen på grund av sjukdom eller arbetslöshet skall känna sig tvungen att göra ett tidigt uttag av ålderspension. Förslagen vinner anslutning också hos AMS, som menar att de bör kunna påverka arbetskraftsutbudet i positiv riktning. AMS betonar att dagens höga arbetslöshet ej får påverka ett nytt lång- siktigt pensionssystem utan menar att utgångspunkten i stället måste vara att hög arbetslöshet ej är tolerabel. Förslaget lämnas utan invändningar också av PRO. Inte heller () invänder mot huvuddragen i arbetsgruppens förslag även om man pekar på en del problem som kan uppkomma. Däremot saknar KI en analys av de anpassningssvårigheter som arbetsmarknaden kan komma att ställas inför om arbetskraftsutbudet i åldersgruppen ökar markant till följd av reformen. En del remissinstanser framhåller att möjligheten till flexibel pensionsålder uppåt i praktiken främst kommer att utnyttjas av grupper med arbeten som inte utsätter arbetstagaren för hårda fysiska och psykiska förslitningar. Detta görs av bl.a. , som tror att denna möjlighet i allmänhet inte kommer att kunna användas av låginkomsttagare. Liknande synpunkter anförs av FKF. Några av remissinstanserna är negativa till förslaget eller delar av det. TCO uttrycker kritik och menar att det måste skapas förutsättningar för verkligt flexibel pensionsålder och att pensionsåldern i praktiken måste vara lika flexibel nedåt som uppåt. och Samhälle ifrågasätter det rimliga i den stora höjningen av pensionerna i åldern . Förbundet förordar i stället en rörlig pensionsålder från 61 till och då med de förmåner som föreslagits för åldersgruppen . Negativt är också , som framhåller att förslaget om flexibilitet i åldersintervallet 61 - inte är ekonomiskt genomförbart för den enskilde pensionstagaren. Även framför kritik och hävdar att systemet med flexibel pensionsålder skapar orättvisor för dem som är verksamma i branscher med dåliga arbetsmiljöer. kvinnopolitiska utskott anser att det inte går att ta ställ- ning till frågan om rörlig pensionsålder förrän förtidspensioneringen är utredd. De av Pensionsarbetsgruppen föreslagna reglerna för uttag av ålderspension tillstyrks av PRO. TCO godtar att det inte uppställs någon övre gräns för uttag av ålderspension men anser att den nedre gränsen bör vara . RFV konstaterar att det med ett pensionssystem utan fast pensionsålder är nödvändigt att ha ett ansökningsförfarande för uttag av ålderspension. Verket ser emellertid ingen anledning till att ta bort ansökningsförfarandet och menar att principen med ett obligatoriskt ansökningsförfarande bör gälla vid alla åldrar. Skälen för regeringens förslag: Reglerna för ålderspension bör präglas av flexibilitet och medge ett väsentligt mått av valfrihet för de försäkrade att själva välja tidpunkt för övergång från förvärvsarbete till ålderspension. Bland remissinstanserna förekommer kritik mot den flexibla pensionsåldern i den meningen att det för de flesta i praktiken är ekonomiskt orealistiskt att ta ut pensionen före . En viktig princip med vårt förslag är emellertid att pensionskapitalet står i direkt relation till de inbetalade avgifterna och att man därmed får ut lika mycket i pension som man har tjänat in. Ju tidigare uttaget görs desto lägre blir därför pensionen. Den som börjar tjäna in pensionsrätt tidigt hinner å andra sidan tjäna in en viss pensionsnivå snabbare och kan därmed ta ut pensionen tidigare än den som börjar tjäna in sin pension . Därmed uppnås en klart större möjlighet till flexibilitet jämfört med vad som gäller i dagens system. Däremot anser vi inte att systemet kan göras så flexibelt så att var och en kan ta ut pensionen vid utan ekonomiska uppoffringar. För att detta skulle vara möjligt skulle avgiftsuttaget och därmed den ekonomiska uppoffringen behöva vara betydligt större. Dessutom torde den genomsnittliga pensionsåldern sjunka, vilket ytterligare skulle försämra försörjningskvoten, dvs. färre yrkesverksamma skall betala pensionerna för fler pensionärer. Liksom bör det inte ställas några krav på att den försäkrade avstår från förvärvsarbete för att rätt skall föreligga till ålderspension. Inte heller i övrigt bör ske någon prövning mot t.ex. den försäkrades inkomster vid beviljandet av inkomstrelaterad ålderspension. Den inkomstrelaterade ålderspension som enskilda individer intjänar rätt till inom det allmänna pensionssystemet kommer att bestå av två olika beståndsdelar: pension från fördelningssystemet och pension från premiereservsystemet. I stor utsträckning skall enligt vårt förslag samma regler gälla för uttag av ålderspension inom båda dessa system. I viss utsträckning bör dock speciella bestämmelser gälla avseende rätten att utnyttja premiereservdelen. Dessa särskilda regler, som syftar till att ytterligare öka valmöjligheterna för den enskilde, redogör vi för under avsnitt 8.4. En förutsättning för rätt till inkomstrelaterad ålderspension inom för- delningssystemet är att den försäkrade har intjänat rätt till sådan pension under åtminstone . I övrigt bör som villkor för ålderspensionsuttag gälla att den försäkrade har uppnått en viss bestämd nedre åldersgräns. Denna gräns föreslår vi skall bestämmas till . Rätt till ålderspension skall alltså föreligga tidigast fr.o.m. den månad varunder den försäkrade fyller . Om den intjänade pensionen tillsammans med rätt till garantipension under- stiger en viss fastställd nivå, skall ålderspensionen av administrativa skäl kunna utges som ett engångsbelopp i stället som en periodisk förmån. Inom det reformerade pensionssystemet behövs inte någon allmän pensionsålder som i dagens allmänna pensionssystem. För att hantera andra delar av pensions- systemet måste dock en normaltidpunkt för övergång till ålderspension - en s.k. garantipensionsålder - finnas. En sådan tidpunkt är t.ex. nödvändig för att avgöra när en förtidspension skall övergå till ålderspension. Regeringen delar arbetsgruppens bedömning att denna tidpunkt skall vara . Garantipensionsåldern kommer också att tillämpas som lägsta pensionsålder för personer som har en så låg inkomstrelaterad pension att den tillsammans med garantipension inte skulle nå upp till grundskyddets lägsta nivå. Om en sådan begränsning inte skulle finnas, skulle uttag före kunna subventioneras med en högre garantipension. Vi anser därför att inkomstrelaterad ålderspension aldrig får tas ut före fyllda om den inkomstrelaterade pensionen tillsammans med garantipension vid det aktuella tillfället är lägre än grundskyddets lägsta nivå. Detta behandlas närmare i avsnitt 9.2. Vid uttag av inkomstrelaterad ålderspension från fördelningssystemet bestäms den årliga pensionen till ett belopp som beräknas på grundval av det då aktuella beloppet på fördelningskontot och ett visst delningstal. Tas pensionen ut senare blir delningstalet enligt försäkringsmässiga grunder lägre och den årliga ålderspensionen därmed livsvarigt högre. Dessa beräkningsgrunder syftar till att den sammanlagda ålderspensionen under livet skall bli densamma oavsett när pensionen börjar uppbäras. Beräkningsgrunderna syftar alltså inte, som några av remissinstanserna tycks ha fått intryck av, till att åstadkomma någon medveten förbättring för personer som fortsätter att förvärvsarbeta efter . De skall i stället bestämmas uteslutande efter försäkringsmässiga utgångspunkter. Någon övre gräns för hur långt upp i åldrarna pensionen räknas upp försäk- ringsmässigt skall, som redan föreslagits i avsnitt 4.5, inte finnas. Det blir alltså möjligt att vänta med uttaget av pension och på det sättet få en avsevärt förhöjd årlig ålderspension. Personer som fortsätter att förvärvsarbeta efter kommer dessutom - oberoende av om de tar ut ålderspension eller inte - att få en högre livsin- komst och därmed tjäna in ytterligare pensionsrätt, som ger upphov till en högre livspension och således också till en större årlig pension. För dem som fortsätter att förvärvsarbeta efter det att de börjat uppbära ålderspension helt eller delvis och som därigenom tjänar in ytterligare pensionsrätt, får göras en omräkning av den utgående ålderspensionen med hänsyn till de nytillkomna pensionsrättigheterna. Vi föreslår vidare att ålderspension, liksom enligt dagens regler, skall kunna tas ut inte bara som hel pension utan också som partiell pension. I detta hänseende bör ett val kunna göras mellan en fjärdedels, halv och tre fjärdedels ålderspension. I den mån hel pension inte uppbärs, kommer den del av pensionen som lämnas outtagen att räknas upp enligt försäkringsmässiga grunder. Detta val mellan hel och partiell pension skall i princip kunna göras månad för månad, dvs. ett uttag av hel pension kan återkallas helt eller delvis till och den som tagit ut partiell pension en månad skall en kommande månad kunna välja att i stället uppbära hel pension eller annan andel av en partiell pension. Några begränsningar i dessa valmöjligheter bör inte finnas. Tidpunkten för när en person tar ut sin pension kommer med det föreslagna systemet att variera och inte som vara starkt knuten till en viss ålder. Av detta skäl måste till skillnad mot en ansökan lämnas in för att ålderspension skall kunna betalas ut. Enligt förslag skall dock pensionen betalas ut automatiskt vid fyllda om pensionen inte tagits ut tidigare och om inte annat anmälts. anser i sitt remissvar att en ansökan alltid skall krävas för att ålderspensionen skall betalas ut. För att inte riskera att någon av oförstånd går miste om sin pensionsrätt anser vi emellertid att pensionen skall betalas ut automatiskt vid men att pensionären ges möjlighet att anmäla ett senare uttag än vid . Ålderspensionen bör dock betalas ut automatiskt om inte annat har anmälts. 8.2 Beräkning av pensionsbelopp Regeringens förslag: Vid fastställande av den årliga ålderspensionen från fördelningssystemet skall den sammantagna pensionsrätten på den försäkrades pen- sionskonto divideras med ett visst tal, det s.k. delningstalet. Vid bestämmande av delningstalet beaktas återstående medellivslängd vid pensione- ringstillfället, befolkningsdödligheten under förvärvsåren, inkomstskillnader mellan män och kvinnor och en viss diskonteringsränta. Ett definitivt delningstal fastställs för varje årsklass vid ingången av det år då personerna i fråga fyller . Pensionsarbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag med undantag för tidpunkten för fastställande av definitivt delningstal. Remissinstanserna: Förslaget att pensionssystemet genom delningstalet automatiskt skall anpassas till förändringar i medellivslängden tillstyrks av de remissinstanser som har kommenterat frågan. och Statens löne- och pensionsverk konstaterar att en fortsatt ökning av medellivslängden leder till en ökning av delningstalet och därmed till en mindre pension vid given pensionsålder, vilket sannolikt torde medföra att den genomsnitt- liga pensionsåldern pressas uppåt. tar upp de dödlighetsantaganden som skall ligga till grund vid bestämmandet av delningstalet. Pensionsarbetsgruppens förslag innebär att det är ca dödlighetserfarenhet som skall ligga till grund. Då delningstalet bestäms vid pensioneringstillfället och pensionen inte blir föremål för någon omräkning med hänsyn till den alltjämt pågående minskningen av dödligheten, finner förbundet att valet av dödlighetsantagande måste övervägas med stor omsorg. Förbundet föreslår som en säkerhetsåtgärd att diskonteringsräntan sänks med en procentenhet. påpekar att det kan tänkas att de grupper som väljer en tidigare pensionsålder inte har samma återstående livslängd mätt i slutålder som de grupper som skjuter upp sitt pensionsuttag. Av rättviseskäl borde då delningstalet korrigeras för sådana eventuella avvikelser. Förbundet framhåller vidare att detta också skulle bidra till stabiliteten i systemet vid eventuella ändringar i mönstret av vald pensionsålder. framhåller vikten av att uppräkningen av ålderspension görs på försäkringsmässiga grunder och att även inkomster efter höjer pensionen. LO menar att den rent försäkringsmässiga pensionsuträkningen vid uppskjutet uttag, även om den inte leder till högre livspension, synes ge alltför generösa kompensationsnivåer. Enligt LO bör tillkommande pensionsrätt inte kunna intjänas efter . Från denna tidpunkt skall enligt LO:s förslag tidigare intjänad pensionsrätt räknas upp med den ekonomiska tillväxten minus . LO accepterar dock förslaget om lägre delningstal för den som väljer att skjuta upp pensionsuttaget. Skälen för regeringens förslag: I det reformerade pensionssystemet skall ålderspensionen från fördelningssystemet - liksom från premiereservsystemet - bestämmas så att sambandet mellan inbetalda avgifter och den utgående förmånen stärks. Ett enkelt sätt att uttrycka ett sådant samband är att de pensionsavgifter som betalats in till fördelningssystemet för eller av individen bokförs på ett konto och den årliga pensionen bestäms som en viss andel av behållningen på kontot, dvs. kontots summa divideras med ett tal, det s.k. För att förklara delningstalet kan man utgå från en jämförelse mellan ålderspensioneringens fördelningssystem och ett premiereservsystem. I ett premi- ereservsystem fonderas individernas avgiftsinbetalningar. Den pension som den försäkrade kommer att uppbära står i proportion till individens hopsamlade pen- sionskapital. Pensionskapitalet ökar inte bara med avgiftsinbetalningar och rän- ta, utan också genom att kapitalet för dem som avlider successivt fördelas på de kvarlevande. I det fördelningssystem som föreslås utgöra huvuddelen av det reformerade pensionssystemet skrivs intjänade pensionsrätter upp i takt med den allmänna inkomstutvecklingen i samhället. Inbetalda avgifter fonderas inte utan används för utbetalningar av ålderspension till de samtida pensionärerna. Med ett stabilt förhållande mellan antalet förvärvsarbetande och antalet pensionärer kan emellertid fördelningssystemet liknas vid ett fonderat system, där "räntan" i systemet motsvaras av indexeringen av pensionsrätterna. Delningstalet kan då be- stämmas så att systemet försörjningsmässigt går i princip jämnt ut under dessa förhållanden. Vid andra demografiska förhållanden, dvs. med förhållandevis få eller många förvärvsarbetande, kan under- eller överskott uppstå inom systemet . Detta är också rimligt, eftersom exempelvis ett ökande antal förvärvsarbetande innebär ett större antal pensionärer . Därmed behövs en större fond inom systemet om en önskvärd fondstyrka skall kunna vid- makthållas. De faktorer som skall påverka delningstalets storlek är följande. Delningstalet skall bestämmas med hänsyn till återstående medellivslängd vid pensionstillfället. Det innebär att individens fiktiva pensionskapital skall fördelas på det genomsnittliga antalet år som han eller hon kan förväntas uppbära pension, vilket motsvarar fördelningen av de avlidnas kapital på de kvarlevande inom premiereservsystemet. Enligt statistik för perioden - 1992 är den återstående medellivslängden vid för män och kvinnor sammantaget . En del pensionärer lever , andra , men i genomsnitt uppbär pensionärerna pension . Delningstalet skall vidare påverkas av dödligheten under förvärvsåren. Inom ett premiereservsystem fördelas kapitalet för dem som avlider före pension- såldern på de kvarlevande inom systemet. Inom fördelningssystemet uppstår på motsvarande sätt s.k. arvsvinster efter dem som dör i aktiv ålder. De bidrar till finansieringen av systemet men kommer inte att uppbära några häremot svarande förmåner. Det ger en gynnsammare försörjningskvot: förhållandevis fler aktiva per pensionär. Det finns således utrymme för en fördelning av arvsvinster även inom fördelningssystemet eller, uttryckt på annat sätt, delningstalet kan vara ett mindre tal än återstående medellivslängd vid pensionstillfället. Genomsnittligt sett lever kvinnor längre än män. Samma delningstal skall emellertid gälla för män och kvinnor, dvs. lika stora avgiftsinbetalningar till fördelningssystemet skall ge samma årliga pensionsbelopp oberoende av kön. Detta betyder att den sammanlagda pensionen genomsnittligt sett blir större för kvinnor än för män. Beräkningen av delningstalet utgår således från en genomsnittlig dödlighet för män och kvinnor. I genomsnittsberäkningen skall vidare hänsyn tas till inkomstskillnaderna mellan män och kvinnor. Genomsnittligt sett har män högre lön och därmed högre pension än kvinnor. har de kortare medellivslängd och uppbär således pension färre antal år än kvinnor. De höga pensionsbeloppen utbetalas därmed i genomsnitt än de låga beloppen. Det årliga medelpensionsbeloppet för en årsklass sjunker således ju äldre dessa pensionärer blir. Delningstalet beräknas på grund härav till ett lägre tal då hänsyn tas till inkomstskillnaderna mellan män och kvinnor. Enligt aktuell inkomststatistik blir delningstalet 0,3 enheter lägre än vad det annars skulle ha blivit. Beräkningen av ett försäkringsmässigt delningstal påverkas av vid vilken ålder individen börjar förvärvsarbeta och individens inkomstprofil; ju längre någon tillhör systemet, desto större arvsvinst hinner han eller hon tilldelas och tilldelningen sker i förhållande till de kvarlevandes pensionskapital. Det delningstal som används för att bestämma pensionsbeloppet inom för- delningssystemets ram beräknas schablonmässigt; kalkylen baseras på en individ som antas börja förvärvsarbeta och har en jämn inkomstutveckling. Delningstalet är således oberoende av kön och individuellt förvärvsmönster. Beräkningen av delningstalet skall baseras på kända förhållanden och inte på en prognos över framtida förändringar. Det definitiva delningstalet för en viss årsklass skall fastställas utifrån senast kända statistik - avseende en femårsperiod - över livslängden i befolkningen vid ingången av det år då perso- nerna i fråga fyller och således uppnår garantipensionsåldern. Det innebär att t.ex. för dem som är födda och således uppnår garantipensionsåldern baseras det definitiva delningstalet på livslängdsstatistik för perioden - 2003. Vid pensionsberäkning är det definitiva delningstalet för årsklassen i fråga således inte känt. Vid beräkningen används då i stället del- ningstal baserat på då senast kända femåriga livslängdsstatistik. får en definitiv omräkning av pensionsbeloppet göras. Delningstalet beräknas på basis av historiska uppgifter och är därmed kopplat till medellivslängden för tidigare generationer. Delningstalet fastställs såle- des med viss eftersläpning. Statistik över befolkningens medellivslängd visar att denna ökar. Den aktuella pensionärsårsklassen, för vilken delningstal beräknas, torde således ha en återstående medellivslängd vid som överstiger dessa tidigare generationers. Pensionsarbetsgruppen föreslog att det definitiva delningstalet för en årsklass skulle fastställas redan , dvs. då ålderspensionen kan börja lyftas. Härigenom skulle den pension som beräknas för en individ vid uttag inte behöva justeras med hänsyn till förändringar i medellivslängden. En stor eftersläpning i delningstalets bestämning innebär att det tar innan pensionsutbetalningarnas nivå har anpassats till en ändrad medellivslängd i befolkningen. För att uppnå större stabilitet inom systemet bör därför enligt regeringens bedömning tidpunkten för fastställande av det definitiva delningstalet skjutas fram till garantipensionsåldern . Den bästa anpassningen av pensionsutgifternas nivå till förändringar i medellivslängden skulle uppnås med en löpande justering av delningstalet för samtliga pensionärer. Regeringen delar emellertid Pensionsarbetsgruppens bedömning att en löpande justering av delningstalet inte bör ske, eftersom de som redan uppbär pension inte kan kompensera sig för en sådan förändring. Nytillkommande pensionärsgenerationer har möjlighet att kompensera en höjning av delningstalet med att helt eller delvis skjuta upp pensionsuttaget . Skillnaden mellan mäns och kvinnors pensionsgrundande inkomster kan mätas som skillnaden i reformerad ålderspension från fördelningssystemet för nyblivna 65-åriga manliga respektive kvinnliga ålderspensionärer. Den reformerade pensio- nen är ju direkt relaterad till individens livsinkomst, inkl. barnårsrätt m.m. Detta gäller dock först för personer födda ; för äldre generationer finns inte hela livsinkomsten registrerad. Delningstalet beräknas med en viss diskonteringsränta. Det innebär att det årliga pensionsbeloppet bestäms som en annuitet, där diskonteringsräntan är lika med en antagen framtida real inkomsttillväxt.