prop · GH03210 · 1994-01-01 00:00:00 — I paragrafen definieras vad som i lagen avses med jordbruksprodukter, trädgårdsprodukter och skogsprodukter. Dessa begrepp återkommer i 18 c och bidrar där till att närmare ange vilken verksamhet som förbudet i 6 inte skall gälla för. 18 c Förbudet i 6 gäller inte för sådana avtal inom en primär lantbruksförening eller dess dotterföretag som avser samverkan mellan föreningens medlemmar om 1. produktion, insamling, förädling, försäljning eller därmed sammanhängande verksamhet såsom användandet av gemensamma anläggningar, lagring, beredning, distribution eller marknadsföring i fråga om jordbruksprodukter, trädgårdsprodukter eller skogsprodukter, eller 2. inköp av varor eller tjänster för sådan verksamhet som avses under 1. Första stycket gäller dock inte avtal som har till syfte eller ger till resultat 1. att en medlems fria rörlighet på marknaden förhindras eller försvåras a) i fråga om valet av avnämare eller leverantör, b) i fråga om möjligheten att lämna föreningen, eller c) i annat avseende av motsvarande betydelse, eller 2. att försäljningspriser direkt eller indirekt fastställs på varor som produceras hos medlemmarna när a) försäljningen sker direkt mellan medlem och tredje man, eller b) föreningen svarar för försäljningen och konkurrensen på marknaden hindras, begränsas eller snedvrids i väsentlig omfattning. I paragrafens första stycke föreskrivs att förbudet i 6 KL inte gäller för avtal inom en primär lantbruksförening eller dess dotterföretag om avtalen avser samverkan mellan föreningens medlemmar om viss angiven verksamhet i fråga om jordbruks-, skogs- eller trädgårdsprodukter. De särskilda bestämmelserna för jordbruket m.m. i 18 a - c får således betydelse endast i de fall förbudet i 6 är tillämpligt enligt sin lydelse. Som tidigare anförts gäller förbudet i 6 endast avtal som hindrar, begränsar eller snedvrider konkurrensen på den svenska marknaden på ett märkbart sätt. Det är därför långt ifrån alla avtal av de slag som nämns i denna paragraf som träffas av förbudet; vissa av avtalen kanske inte påverkar konkurrensen alls medan andra gör det men inte på ett märkbart sätt. Det är endast i de fall ett avtal i och för sig förvanskar konkurrensen på ett märkbart sätt - och således faller under förbudet i 6 - som de särskilda bestämmelserna får någon självständig betydelse. Med avtal jämställs enligt 3 tredje stycket KL både beslut av en sammanslutning av företag och samordnade förfaranden av företag. Medlemmarna i en lantbrukskooperativ förening är företag i konkurrenslagens mening. Detta innebär att det använda uttryckssättet avtal inom en primär lantbruksförening träffar överenskommelser mellan föreningen och en eller flera av dess medlemmar, överenskommelser mellan medlemmarna inbördes i den mån dessa kan sägas vara träffade inom föreningen samt föreningens stadgebestämmelser och andra beslut som föreningen fattar. Allt detta ryms inom begreppet avtal som avser samverkan. Att föreningen formellt är en juridisk person förändrar således inte det förhållandet att föreningens beslut konkurrensrättsligt utgör en samverkan medlemmarna emellan. En särskild fråga är den verksamhet som föreningen kan bedriva i dotterföretag. I 1 kap. 4 första meningen lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar föreskrivs att om en ekonomisk förening äger så många aktier eller andelar i en svensk eller utländsk juridisk person att den har mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar, så är den ekonomiska föreningen moderförening och den andra juridiska personen dotterföretag. Av detta följer att även andra än moderföreningen och dess medlemmar kan äga del i dotterföretaget och medverka i den verksamhet som bedrivs där. Således kan t.ex. en primär lantbruksförening vara delägare i en annan sådan förenings dotterföretag. Av betydelse för bedömningen i detta hänseende av verksamhet som bedrivs i ett dotterföretag är därför att 18 c avser samverkan endast mellan föreningens medlemmar. Detta innebär att förbudet i 6 inte gäller för verksamhet som bedrivs i ett dotterföretag om denna verksamhet endast utgör en samverkan mellan moderföreningens medlemmar. Om även andra än moderföreningen och dess medlemmar verkar genom dotterföretaget torde samverkan mellan alla medverkande vara ofrånkomlig i vissa avseenden. Detta medför att 6 är tillämplig beträffande sådan samverkan. Begreppet primär lantbruksförening har den innebörd som framgår av 18 a . Jordbruks-, trädgårds- och skogsprodukter definieras i 18 b . Avsikten med paragrafens första stycke är att fånga in den verksamhet som primärföreningar på lantbrukets område normalt sett bedriver. Vissa typer av samverkan bör dock inte generellt vara undantagna från tillämpningsområdet för 6 . De inslag i en förenings verksamhet som således även i fortsättningen i princip skall omfattas av 6 anges i paragrafens andra stycke. I paragrafens andra stycke anges två huvudtyper av avtal etc. som inte generellt undantas från förbudet i 6 KL. Det är frågan om dels avtal som begränsar föreningsmedlemmarnas fria rörlighet på marknaden dels avtal som innebär att medlemmarna gemensamt fastställer försäljningspriser på de varor som produceras hos medlemmarna. Innebörden av dessa bestämmelser har behandlats mer utförligt i avsnitt 11.3. Den valda formuleringen "har till syfte eller ger till resultat" har hämtats från 6 , vilket är naturligt eftersom bestämmelsen innebär att avtal av dessa slag i princip inte skall omfattas av paragrafens första stycke utan skall prövas mot just 6 KL. I andra stycket första punkten regleras frågor som gäller föreningsmedlemmens fria rörlighet på marknaden. Rörligheten på marknaden tar enligt bestämmelsens ordalydelse sikte i första hand på medlemmens möjligheter att välja avnämare eller leverantör och möjligheten att lämna föreningen. Det rör sig här om inskränkningar som är centrala för medlemmens rörlighet. Det kan emellertid finnas behov av att ingripa också mot andra förhållanden av sådan vikt, vilka begränsar medlemmarnas rörlighet på marknaden. I sista ledet av första punkten anges därför att paragrafens första stycke inte heller gäller för avtal som begränsar medlemmens rörlighet i något annat avseende av motsvarande betydelse för rörligheten som de uttryckligt angivna fallen val av avnämare eller leverantör osv. Som anförts i avsnitt 11.3 kan det härvid exempelvis vara fråga om skilda former av produktions- eller utbudsbegränsningar som åläggs en eller flera medlemmar. Inte varje begränsning av medlemmens rörlighet på marknaden är förbjuden till följd av bestämmelsen. Bestämmelsen innebär inget annat än att 6 är tillämplig på det avtal etc. som inskränker medlemmens rörlighet i angivna avseenden. För att avtalet skall vara förbjudet krävs enligt 6 att avtalet har till syfte eller ger till resultat att konkurrensen på den svenska marknaden förvanskas på ett märkbart sätt. I andra stycket andra punkten behandlas frågor om fastställande av försäljningspriser. Därvid föreskrivs inledningsvis som en utgångspunkt att paragrafens första stycke inte gäller avtal som innebär att försäljningspriser direkt eller indirekt fastställs på varor som produceras hos medlemmarna. I uttryckssättet "direkt eller indirekt", vilket hämtats från 6 andra stycket första punkten KL, ligger att inte endast uttryckliga avtal etc. om att tillämpa ett visst pris omfattas utan också andra överenskommelser som får samma resultat (jfr prop. 1992/93:56 s. 73-74). Av uttrycket "som produceras hos medlemmarna" följer att stadgandet inte träffar försäljning av produkter som vidareförädlats av de råvaror som kommer från medlemmarna. Till följd härav faller till en början försäljning av produkter som framställts genom t.ex. en förenings mejeri- eller slakteriverksamhet utanför tillämpningsområdet. Så är också fallet när föreningen bedriver annan processindustri, t.ex. konservindustri, där medlemmarnas produktion utgör råvara. Också annan hantering av råvaran kan medföra att stadgandet inte skall äga tillämpning. Det kan därvid vara frågan om lagring, sortering, packetering osv. Inte varje form av bearbetning av medlemmarnas varor kan emellertid anses medföra att de är att betrakta som producerade hos medlemmarna. Det är dock inte möjligt att i dessa fall generellt ange när en produkt kan anses producerad hos medlemmen utan detta får avgöras i varje enskilt fall varvid hänsyn också får tas till bl.a. produktslag och förädlingsvärde. Den närmare gränsdragningen i detta avseende får således ankomma på rättstillämpningen. Föreskriften om att paragrafens första stycke inte gäller avtal om fastställan- de av försäljningspriser modifieras och inskränks vidare genom bestämmelserna i punkterna a och b. I dessa anges närmare när avtal om fastställande av försälj- ningspriser faller under tillämpningsområdet för 6 KL. Av punkt a följer att 6 KL är tillämplig enligt dess lydelse på sådana avtal inom en primär lantbruksförening som avser fastställande av försäljningspriser på varor som produceras hos medlemmarna när försäljningen av varorna sker direkt från medlemmen till tredje man. Det kan i dessa fall vara fråga om försäljning av råvara till förädlingsindustri som är fristående från föreningen eller om försäljning till grossist- eller detaljhandel eller direkt till slutanvändare. I punkt b behandlas det fallet att föreningen svarar för försäljningen, dvs. föreningen sluter i eget namn avtal med utomstående köpare avseende de varor som medlemmarna producerat. Också i dessa fall är 6 tillämplig. En väsentlig skillnad i förhållande till andra stycket punkt 1 och punkt 2 a är emellertid det tilläggskrav för tillämpning av 6 som uppställs genom angivandet av att konkurrensen skall hindras, begränsas eller snedvridas i väsentlig omfattning. Detta stadgande ersätter märkbarhetskriteriet i 6 och innebär att konkurrensen måste påverkas i högre grad än på ett märkbart sätt för att avtalet skall vara förbjudet. Av central betydelse vid bedömningen av om konkurrensen förvanskas på angivet sätt är föreningens marknadsandel på den relevanta marknaden. Dessa frågor har behandlats i avsnitt 11.3. Som där anförts kan konkurrensen i allmänhet inte anses bli förvanskad i väsentlig omfattning genom här avsedd prissamverkan om föreningens marknadsandel på den relevanta marknaden är högst . Om samverkan tar sikte på att balansera köparmakten hos stora köpare med stark eller dominerande ställning torde föreningen kunna ha större marknadsandel än utan att konkurrensen förvanskas i väsentlig omfattning om prissam-verkan medverkar till att uppnå marknadsbalans. Sammanfattning av promemorian Särskilda konkurrensregler för lantbruket (Ds 1994:20) Den nya konkurrenslagen (1993:20) trädde i kraft . Vad avser konkurrenslagens tillämpning på jordbruksområdet redovisade statsmakterna vid antagandet av lagen en positiv syn på samverkan mellan jordbrukare och andra råvaruproducenter. Bedömningen var att sådan samverkan i s.k. primärföreningar i många fall torde omfattas av förbudet i konkurrenslagen mot konkurrensbegränsande samarbete men att denna samverkan sammmantaget hade så positiva effekter att den i allt väsentligt borde kunna kvalificera för undantag enligt lagens bestämmelser om detta. har efter en närmare prövning av förhållandena på berörda marknader i en skrivelse till regeringen redovisat sin bedömning att det praktiskt taget inte föreligger några möjligheter att meddela undantag enligt konkurrenslagens bestämmelser för den samverkan som bedrivs mellan enskilda jordbrukare och andra råvaruproducenter i primärföreningarna. För att ge genomslagskraft åt statsmakternas intentioner när konkurrenslagen antogs bör det mot denna bakgrund i lagform göras ett undantag från förbudet i 6 KL för samverkan mellan jordbruksföretag eller andra liknande råvaruproducenter på lantbrukets område inom en ekonomisk förening. I promemorian föreslås att det i konkurrenslagen införs särskilda bestämmelser som från förbudet i 6 KL i allt väsentligt undantar den samverkan som bedrivs inom de ekonomiska föreningar vars medlemmar är företag som bedriver jordbruk, trädgårdsverksamhet eller skogsbruk, eller är i förhållande till föreningen lokala sammanslutningar av sådana företag. Sådana ekonomiska föreningar brukar benämnas primärföreningar. Förslaget i promemorian omfattar däremot inte - i enlighet med arbetsgruppens uppdrag - sådan s.k. federativ samverkan som är vanligt förekommande på lant- brukets område och som avser samverkan mellan primärföreningar. Enligt förslaget skall 6 KL inte gälla för samverkan inom lantbrukets primärföreningar i fråga om avtal som avser produktion, insamling, förädling, försäljning eller därmed sammanhängande verksamhet i fråga om jordbruks-, skogs- eller trädgårdsprodukter eller inköp av varor eller tjänster för sådan verk- samhet. I undantaget görs vissa begränsningar, i huvudsak enligt följande. Förbudet i 6 KL skall för det första fortsatt vara tillämpligt på avtal som har till syfte eller ger till resultat att medlemmarnas fria rörlighet på marknaden förhindras eller försvåras i vissa avseenden. Vidare skall förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete i KL kunna tillämpas på viss form av prissamverkan i försäljningen som är att betrakta som särskilt negativ. Förbudet skall fortsatt gälla för avtal som innebär att försäljnings- priser direkt eller indirekt fastställs på varor som produceras om inte detta fastställande av försäljningspriser är en nödvändig följd av föreningens verksamhet i övrigt, utom vad avser samverkan om försäljning, eller samverkan i föreningen bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande och fastställandet av försäljningspriser är nödvändiga för att uppnå ett sådant resultat. Från förbudet i 19 KL mot missbruk av dominerande ställning görs enligt förslaget ej något undantag. En konsekvens av förslaget är att det tydliggörs att konkurrenslagen inte tar sikte på att hindra lantbrukets primärföreningars existens eller möjlighet att bedriva verksamhet. Förslaget innebär att dessa föreningar i allt väsentligt kan fortsätta att bedriva verksamhet som . Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurrenslagen (1993:20) dels att 6 skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 18 a och 18 b , samt närmast före 18 a en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 Om något annat inte följer av beslut enligt 8 eller 15 eller av 13 eller 17 , är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på den svenska marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Om något annat inte följer av beslut enligt 8 eller 15 eller av 13, 17 eller 18 b , är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på den svenska marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Detta gäller särskilt sådana avtal som innebär att 1. inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, 2. produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, 3. marknader eller inköpskällor delas upp, 4. olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 5. det ställs som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. Särskilda bestämmelser för jordbruket m.m. avses i denna lag en sådan ekonomisk förening 1. vars medlemmar är företag som bedriver jordbruk, skogsbruk eller trädgårdsverksamhet, eller är i förhållande till föreningen lokala sammanslutningar av sådana före- tag, och 2. som inte har annan förening av detta slag som medlem än sådan lokal sammanslutning. Med jordbruksprodukter avses sådana varor som anges i bilagan till lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m. Med trädgårdsprodukter avses sådana varor som anges i bilagan till tulltaxelagen (1987:1068), andra avdelningen kapitel 6 - 8. Med skogsprodukter avses sådana varor som anges i bilagan till tulltaxelagen (1987:1068), nionde avdelningen kapitel 44 och tionde avdelningen kapitel 47 och 48. Förbudet i 6 gäller inte för avtal inom en primärförening som avser samverkan om 1. produktion, insamling, förädling eller försäljning eller därmed sammanhängande verksamhet såsom användandet av gemensamma anläggningar, lagring, beredning, distribution eller marknadsföring i fråga om jordbruks-, skogs- eller trädgårdsprodukter, eller 2. inköp av varor eller tjänster för sådan verksamhet. Första stycket gäller dock inte avtal som har till syfte eller ger till resultat 1. att en medlems fria rörlighet på marknaden förhindras eller försvåras i fråga om valet av avnämare eller leverantör eller möjligheten att lämna föreningen eller i annat avseende av motsvarande betydelse för medlemmens rörlighet, eller 2. att försäljningspriser direkt eller indirekt fastställs på varor som produceras, om inte a) detta fastställande av försäljningspriser är en nödvändig följd av föreningens verksamhet i övrigt, utom vad avser samverkan om försäljning, eller b) samverkan i föreningen bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, och fastställandet av försäljningspriser är nödvändigt för att uppnå ett sådant resultat. Denna lag träder i kraft . Sammanställning av remissyttranden över promemoria (Ds 1994:20) Särskilda konkurrensregler för lantbruket Efter remiss har svar inkommit från , , , , , , , , , , , , , Länsstyrelserna i , , , , , och län, vid , vid , , , , , , , (), Handelns samarbetsorgan i jordbruksfrågor och , () som ansluter sig till Handelns samarbetsorgan i jordbruksfrågors yttrande, , och . () har avgivit gemensamt svar för den samlade lantbrukskooperationen bestående av Arla, Frö- och Oljeväxtodlare (), (), Kronägg, (), , Mälarskog, Norrskog, Skanek, Skogsägare, , , Skogsägarna (), Skånska Lantmännen, , (), (), Svensk Husdjursskötsel (SHS), (), , Stärkelseproducenter, , () och Skogsägare. Arla har också avgett ett yttrande på egen hand. Vidare har yttranden inkommit från och , som avgivit gemensamt yttrande för SÅGAB - Sågverken i övre (), (), () () och SÅBI, (), Mo och , , , , (), medlemsförbundet (), , . Innehållsförteckning till BILAGA 3 SAMMANSTÄLLNING AV REMISSYTTRANDEN ÖVER PROMEMORIA (Ds 1994:20) SÄRSKILDA KONKURRENSREGLER FÖR LANTBRUKET 1.Allmänna synpunkter 1.1 Förslaget 1.2 Sammanfattning av remissvaren 2.Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) 4.Förhållandet mellan konkurrenslagen och lagen om ekonomiska föreningar 5.Europeiska Unionen och tillämpningen av konkurrensregler på jordbruksområdet 5.1 EG:s konkurrensreglers tillämpning på jordbruksområdet 6.Lantbrukakooperationen och verksamheten inom jordbruks-, och trädgårds- och skogsnäringen 7.Behovet av särskilda konkurrensregler för lantbruket 7.1 Förslaget 7.2.1Behovet av särskilda regler för lantbruket 7.2.2Invändningar mot den valda lagstiftningstekniken 8.Företag som bör omfattas av de föreslagna konkurrensregkerna 8.1 Förslaget 8.2 Remissvaren 8.2.1Definition av primärföreningar 8.2.2Vidden av undantaget 8.2.3Lokala föreningar medlemskap i regionala föreningar 8.2.4Federativ samverkan 9.Verksamhet som bör omfattas av undantag 9.1 Förslaget 9.2 Remissvaren 10.1Förslaget 10.2Remissvaren 10.2.1Allmänt 10.2.2Avtal som förhindrar eller försvårar medlemmens rörlighet 10.2.3Avtal som avser fastställande av försäljningspriser 10.2.4Prissamverkan inom skogsnäringen 10.2.5Icke-ingripandebesked och undantag enligt 8 KL 11Missbruk av en dominerande ställning 12Kostnader och andra effekter av förslaget Arbetsgruppen föreslår nya bestämmelser i konkurrenslagen som innebär att för- budet i 6 samma lag inte blir tillämpligt på viss samverkan i en ekonomisk förening vars medlemmar är företag som bedriver jordbruk, skogsbruk eller trädgårdsverksamhet, eller är i förhållande till föreningen lokala sammanslut- ningar av sådana företag, och som inte har annan förening av detta slag som medlem än sådan lokal sammanslutning. Dessa föreningar benämns på detta område ofta primärföreningar. 1.2 Sammanfattning av remissvaren har granskat lagförslaget ur språklig och lagteknisk synpunkt. Hov- rätten har i huvudsak inget att erinra mot förslaget. har ingen erinran mot att undantagsregler av det slag som föreslås i promemorian förs in i konkurrenslagen (KL). - som utgår ifrån att lagförslaget, såsom arbetsgruppen an- tagit, inte påverkar resursbehovet hos tingsrätten - instämmer i allt väsentligt i arbetsgruppens bedömningar och har ej någon invändning i sak mot de föreslagna ändringarna i konkurrenslagen. förordar en tidsbegränsad särlagstiftning framför en ändring av konkurrenslagen. Tidsbegränsningen skall ses mot bakgrund av de strukturella frågor som rör jordbruket vilka måste övervägas inom ramen för en översyn av jordbrukspolitiken inför ett medlemskap i och behovet av att ge jordbrukets primärföreningar klarare spelregler . har inga invändningar mot arbetsgruppens förslag men vill dock framhålla vikten av att reglerna fortfarande gör det möjligt att ingripa om primärföreningarna uppträder på marknaden på ett sådant sätt, t ex genom att utnyttja en dominerande ställning, att det leder till negativa effekter för konsumenterna. och Statskontoret har ingen erinran mot förslaget. () anser att primärföreningarna skall få verka i enlighet med sin särart. Detta är emellertid inte skälig anledning att tillåta primärför- eningarna i kraft av sitt funktionssätt eliminera konkurrensen på marknaden. Nödvändiga förändringar i primärföreningarnas anläggnings- och medlemsstruktur förhindras eller försenas om de inte konkurrerar med varandra. RRV avstyrker att de föreslagna undantagen till 6 KL införs. har inga synpunkter på förslaget. delar uppfattning att man inte bör göra undantag för en viss näringsgren genom att ändra i den generella konkurrensla- gen. Konsumentberedningen (KoB) instämmer i huvudsak med arbetsgruppens bedömningar och förslag. Jordbrukare och andra råvaruproducenter bör ha möjlighet att samverka i s.k. primärföreningar. Samverkan i primärföreningar behöver i sig inte vara något problem. Det är när föreningarna i sina stadgar etc har regler som är konkurrensbegränsande eller blir för stora alternativt samverkar med and- ra föreningar och får en alltför stor del av marknaden som oönskade effekter uppstår. Ett undantag måste därför åtföljas av snäva ramar för primärföreningar- nas agerande och innebära högt ställda krav på föreningarnas uppträdande på marknaden. () tillstyrker den föreslagna lagändringen. LES saknar dock i den remitterade promemorian konkreta exempel på vad som kan anses tillåtet eller inte i konkurrenshänseende. Sådana exempel hade varit värdefulla med hänsyn till önskvärdheten av under rådande förhållanden tydligare lagstiftning. i anser att en särlagstiftning är att föredra framför lagförslaget där två nya paragrafen tillfogas i konkurrenslagen. i tillstyrker de föreslagna ändringarna/tilläggen i konkurrenslagen. i tillstyrker förslaget. Det är av stor betydelse för lantbruksproduktionen i länet att lantbrukskooperationen kan fortsätta att verka. Det är på samma sätt viktigt för skogsbruket att skogsägarföreningarnas verksamhet kan fortsätta. i finner att förslagen är bra och har inget att tillägga. i tillstyrker förslaget. anser att föreslagna ändringar och tillägg i konkurrenslagen sannolikt löser de problem som annars kunnat uppstå för de enskilda medlemmarna i primärföreningarna. Särskilt ett län som med dess stora avstånd och med många små producenter är behovet av samverkan vad gäller transporter och vidareförädling nödvändig.