prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — Syftetmed universitetens och högskolornas undervisning är att stimulera studentemasläroprocess och personliga utveckling. Studenten skall alltid stå i centmm förverksamheten. Därför är det viktigt att studentema har ett stort inflytandeöver såväl sin utbildning som den akademiska och sociala miljön. De studerandesdelaktighet och engagemang är således av stor betydelse för kvaliteten iutbildningen. En uppföljning av universitets- ochhögskolereform pågår som tidigare nämnts. Enligt direktiven (dir, 1993:143) skall utredaren särskilt belysa utvecklingen av studentinflytandet i olika beslutsorgan. Reformen har inneburit ett försämrat formellt studentinflytande genom att antalet beslutande organ och antalet platser för studentrepresentanter i dessa organ har minskat. De enskilda studentemas reella möjligheter att ' påverkasin utbildning har dock ökat genom de ökade möjlighetema att Prop.1994/95:100 kombinera och välja kurser som leder till olika examina samt genomatt Bil. 9 många beslut numera har decentraliserats till institutionsnivå. 4.1.1 Studenternas formella inflytande Detär viktigt att stärka studentemas möjligheter till inflytande genomrepresentation i beslutande organ. Ett led i detta är bibehållandet av kärobligatorietsom beslutat om (Garanterat studentinflytande genombibehållet kårobligatorium, prop. 1994/95:96, bet. 1994/95:UbU5,rskr.1994/95:135). Genom kårobligatoriet säkras kontinuiteten i den av studentemabedrivna utbildningsbevakningen samt i deras arbete för den studiesocialamiljön. Studentemas självförvaltning genom kårer och nationer ger dessutomerfarenhet och träning i demokratiskt arbete. Studentemas möjligheter till inflytande är ävenberoende av att de tillförsäkras tillräcklig representation i relevantabeslutande organ. garanterar högskoleförordningen studentemarätt till representation i alla organ som behandlar utbildningsfrågor.Regeringen avser att förändra högskoleförordningen så att studentema garanterasminst två representanter i universitetens och högskolomas styrelser och i allaövriga organ som behandlar utbildningsfrågor. 4.1.2 Studenternas betydelse för utbildningens förnyelse Varjeenskild student bör ges möjlighet att ta ansvar för utbildningens innehåU ochgenomförande. En levande akademisk miljö fömtsätter många olika möten mellanlärare och kritiskt tänkande studenter, som får och tar ansvar. Läramasinsatser skall understödja studentens självständiga lärande och motivera dennesengagemang i kunskapssökandet. Dessutom bör studenten kontinuerligt delta ifömyelsen av både formema för lärande och den organisation det genomförs i. Allutbildning skall bedrivas med högsta möjliga kvalitet och vara anordnad på ettsätt som främjar gott samarbete mellan lärare och studenter. Fömyelsearbetet sker i stor utsträckning påinstitutionsnivå, varför varje enskild student bör uppmuntras att delta i förändrings- och utveck lingsarbetet. Studentinflytandet är en process som sker i samverkan med lärare och prefekter, i informella former i det dagliga arbetet. Detta ställer krav på alla inblandade. Varje student måste känna ett ansvar för sin egen utbildning. Lärare och prefekter mäste utveckla sin förmåga att ta till vara studentemas engagemang och att aktivt involvera dem i planeringen och uppläggningen av utbildningen. Studentemas åsikter är av stort värde för att höja utbildningens kvalitet, varför studentemas egna bedömningar och erfarenheter av kurserna bör ingå som en naturlig del av institutionemas kvalitetsarbete. 4.2 De mindre och medelstora högskoloma m.m. Prop. 4.2.1 Förbättrade förutsättningar för grundutbildning och forskning Demindre och medelstora högskoloma har givits ökade resurser förgmndutbildning och forskning och fått en allt större betydelse för den samladeforskningsinsats som utförs vid landets universitet och högskolor. Det ärangeläget att denna positiva utveckling fär fortsätta. Regeringen avser attlångsiktigt ge dessa högskolor fömtsättningar för att de skall kunna utvecklasin roll inom gmndutbildning och forskning/for-skamtbildning. Detta bör skegenom en utbyggnad av antalet studenter och ökade resurser för forskning. har med anledning av propositionen1994/95:25 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m.m. för vårterminen 1995beslutat om 4 000 nya platser inom i första hand de humanistiska,samhällsvetenskapliga och juridiska områdena (bet. 1994/95:FiUl, rskr.1994/95:145). Nännare hälften av dessa har förts till de mindre och medelstorahögskoloma. De nya platsema innebär en stor volymökning jämfört med den somsker vid universiteten och övriga högskolor. En ytterligare expansion avantalet platser föresläs i denna proposition. Ett förhållandevis stort antal avdessa platser bör förläggas till de mindre och medelstora högskolorna. De medel som avsätts för forskningsstödjandeåtgärder vid mindre och medelstora högskolor är avsedda att bidra till att ökaomfattningen av den forskning som finns vid högskoloma, öka andelenforskamtbildade lärare samt öka andelen studerande som går vidare tillforskamtbildning. Det är viktigt att högskolornas resurser för denna verksamhetsuccessivt ökas varför en förstärkning om beräknats underanslaget C49, Forskningsstödjande åtgärder vid mindre och medelstora högskolor.En ökad samverkan med universiteten är betydelsefull i flera avseenden. Ettgemensamt utnyttjande av resursema och en gemensam planering av verksamhetenvid universitet och högskolor bör leda till ett bättre resursutnyttjande ochföra oss närmare högskolans mål. Det är därför av vikt att olika delar inomutbildningsväsendet aktivt samverkar för att nå högsta kvalitet ocheffektivitet inom såväl gmndutbildningen som forskningen/ forskamtbildningen.Vidare är samverkan nödvändig för att bredda rekryteringen till högreutbildning och öka övergången till forskamtbildning. De möjligheter sominformationsteknologin erbjuder främjar en ökad samverkan. Regeringen har ajort bedömningen att en fortsattgynnsam utveckling av de mindre och medelstora högskoloma och den forskning somdär bedrivs fömtsätter att högskoloma får ökad tillgång till kvalificerad vetenskapligledning, Högskoloma bör få möjlighet att hos /den nyamyndigheten inom högskoleområdet ansöka om rätten att inrätta professurer(avsnitt 4,2,2), Fakultetsanknytningen för professurer som inrättas vidhögskoloma skall beslutas i samråd med berörd fakultet. Vid sidan av den formella knytningen mellanuniversitet och högskolor har fristående stmkturer bildats dels mellan universitet och högskolor i 102 formav nätverk för forskning och forskamtbildning ( per är under budgetåren1993/94-1995/96 har anvisats för detta), dels för forskningssamverkan mellanuniversitet/högskolor och representanter för industri, näringsliv och samhälle(under budgetåren 1994/95-1995/96 har anvisats fördetta). Det är önskvärt att dessa resurser samordnas och integreras medforskningssystemet som helhet. Permanenta forskningsresurser skall successivttillföras. Regeringen avser att fr,o,m, ingången av nästa treårigaplaneringsperiod göra dessa resurser permanenta för forskning/forskamtbildningvid de mindre och medelstora högskoloma. Samverkanmellan lärare och forskare vid universitet och de mindre och medelstorahögskoloma bör utvecklas. Ömsesidigt utbyte kan stimuleras genom att högskolorsom hör till fakulteten finns representerade i fakul-tetsnänmdema. Ett störreutbyte mellan universitet och högskolor genom att högskolelektorer i störreutsträckning ges möjlighet att medverka i forskningen bör eftersträvas. Dennuvarande fördelningen av fakultetsmedlen för lektorers forskning i tjänsten,den s.k. rörliga resursen, har ingen enhetlig definition eller handläggning vidfakultetema. Detta medför att högskolomas möjlighet att få tillgäng till dessamedel varierar beroende på fakultetstillhörighet. För att skapa likvärdigafömtsättningar för olika forskare avser regeringen att se över fömtsättningamaför fördelningen av den rörliga resursen. Samarbetetmellan högskolor och näringsliv har särskilt goda fömtsättningar att utvecklasvid de mindre och medelstora högskoloma. Det är av stor betydelse att dennamöjlighet tillvaratas och vidareutvecklas. Prop.1994/95:100 Bil. 4.2.2 Inrättande av professurer m.m. Regeringensförelag: Regeringen föreslår att vissa nya regler för inrättande av professurerinförs. För att stärka gmndutbUdningensforskningsanknytning föreslås att mindre och medelstora högskolor - efterprövning - skall ges möjlighet att inrätta professurer. För att garantera tillgängen på forskare inomsärskilda områden skall regeringen ges möjlighet att inrätta professurer. Skälen förregeringens förelag: Enligt nuvarande ordning,som fastställdes av (prop. 1990/91:150 bilaga 11:7, bet.l990/91:UbU21, rskr. 1990/91:389), fattar styrelsen vid det lärosäte som harfakultet eller vid viUcet konstnärligt utvecklingsarbete bedrivs beslut om inrättandeav professurer; även tillsättningen sker lokalt. En professor skall förordnastiUs vidare utan tidsbegränsning. En professor kan tillsättas för begränsadtid om det gäller konstnärlig verksamhet eller adjungering till en högskola aven person som har sin huvudsakliga verksamhet utanför högskoleväsendet. Formema för inrättande och tillsättande avprofessurer är viktiga för Prop. 1994/95:100 forskningens kvalitet vidhögskoloma och samhällets behov att kunna Bil. 9 påverka forskningens inriktning. Professurervid de mindre och medelstora högskoloma Enligt1 kap. 2 § högskolelagen (1992:1434) skaU den utbildning som anordnas vila påvetenskaplig eller konstnärlig gmnd samt på beprövad erfarenhet. Dettafömtsätter en nära koppling mellan gmndutbildning och forskning respektivekonstnärligt och annat utvecklingsarbete. Avgörande för gmndutbUdningenskvalitet är att forskningsanknytningen i gmndutbildningen säkras även vid dehögskolor som saknar egen fakultetsorganisation. Detta bör ske delsgenom att dessa högskolor erbjuds möjlighet att själva inrätta och tillsättaprofessurer, dels genom ett stärkt kontaktnät mellan dessa högskolor ochuniversitet och högskolor med fakultet. Ett sådant kontaktnät kan komma tilluttryck genom ett ökat utbyte av lärare och forskare, t.ex. professorer meddelad tjänstgöring mellan en mindre eller medelstor högskola och ettuniversitet/högskola med fakultet. Det är väsentligt att högskolelärare harmöjligheter att erhålla resurser för forskning oavsett vid vilket universiteteller viUcen högskola de har sin huvudsakliga verksamhet. Det förtjänar attframhållas att det är viktigt för forskningens legitimitet och de mindre ochmedelstora högskolomas anseende att samma kvalitetskriterier gäller för all forskningoavsett lärosäte. Kraven på kvalitet är det huvudsakliga motivet föratt alla högskolor bör ha rätt att inrätta professurer. En högskola till vilkenfakultet inte är knuten och där konstnärligt utvecklingsarbete inte bedrivs,men som bedömer sig ha tillräckligt omfattande vetenskaplig verksamhet inom ettvisst område och har möjlighet att avsätta resurser för en eller flera kvalificeradeforskare, bör därför ges möjlighet att hos /den nya myndigheteninom högskoleområdet (avsnitt 4.5) ansöka om rätten alt inrätta en eller fleraprofes.surer. Det bör ankomma på /-den nya myndigheten inomhögskoleområdet att bedöma humvida den forskningsmiljö som finns vid högskolanhåller erforderlig vetenskaplig nivå för att "professorsrättigheter"inom ett visst område skaU kunna ges. Innan professuren får inrättas skall frågan om dentillträdande professoms fakultetstillhörighet avgöras, eftersom lärare viduniversitet och högskolor även fortsättningsvis bör tillhöra en fakultet. Eftersamråd mellan högskolan och ett universitet/högskola med fakultet skallprofessuren vid inrättandet således knytas till en befintlig fakultet.Därigenom skapas nödvändig koppling till en stor och mångsidig forskningsmiljömed fasta forskningsresurser och ett sammanhållet system för högre utbildningoch forskning upprätthälls i landet. Vid tiUsättande av en professur skallhögskoleförordningens nuvarande föreskrifter, med nödvändiga anpassningar,tillämpas. Pä sä vis upprätthålls kvalitetskraven. Ibilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) anges fakultetemas verk- 104 samhetsområden, dvs.fakultetstillhörigheten för den forskning som äger mminom respektive ämnesonuäde vid de mindre och medelstora hög- Prop.1994/95:100 skoloma. Som altemativ till denna angivna fakultetstillhörighet bören Bil. 9 mindre eller medelstor högskola i samråd med berörda universiteteller högskolor kunna knyta professurema till annan fakultet. Forskningensinriktning; professurer inom särskilda områden Föratt säkerställa nationella forsknings- och utbildningsmål samt göra det möjligtatt prioritera vissa forskningsområden bör regeringen åter ges möjlighet attinrätta professurer. För att tillgodose det offentliga utbildnings- ochforskningssystemets tillgång till vetenskapligt kompetenta forskare, t.ex. inomvissa områden där forskning inte finns tillfredsställande representerad, bördärför professurer kunna inrättas efter särskilda beslut av regeringen.Huvudansvaret för forskningens organisation vid universitet och högskolor vilaralltjämt på respektive styrelse. Regeringens möjlighet att inrätta professurerinom särskilda områden bör därför utnyttjas restriktivt. Konstnärligtperspektiv berikar naturvetenskap, teknik och medicin Regeringenanser att det är viktigt att konstnärskap i ökad omfattning tas till vara inomutbildning och forskning. Särskilt viktigt är att ge denna stimulans ochmöjlighet att vidga perspektiv inom de naturvetenskapliga, tekniska ochmedicinska områdena. Detta kan ske genom att företrädare för kulturlivetengageras för att berika verksamheten inom dessa områden. Detta bör leda tillnya upplevelser, kunskaper och insikter. För tidsbegränsade uppdrag om 6-12månader skall medel kunna utgå till kulturarbetare för konstnärlig verksamhetvid företrädesvis naturvetenskaplig, teknisk och medicinsk fakultet. Det börankomma på /den nya myndigheten inom högskoleområdet att prövaförslag och fatta beslut om till vilka verksamheter dessa särskilda medel skallutgå. 6. godkänner det som regeringen förordar om rättenatt inrätta professurer. 4.2.3 Kontinuerligt forskningssamarbete med utländska lärosäten Regeringenföreslog i forskningspropositionen att medel skulle anvisas för att möjliggöraför svenska universitet och högskolor att sluta avtal om långsiktigt ochkontinuerligt forskningssamarbete med utländska Riksdagengodkände regeringens förslag (prop. 1992/93:170, IO5 1992/93:UbU15,rskr. 1992/93:388). Totalt avsattes 25 miljoner kronorför detta ändamäl. Regeringen har, efter ansökningar om medels- Prop.1994/95:100 tilldelning, under /94 fattat beslut om medel föravtals- Bil. 9 bundet samarbete till universiteten i , ,, , och , . 1 regeringsbeslutet angavs somplaneringsfömtsättning att dessa lärosäten kunde påräkna medel även förbudgetåren 1994/95 och 1995/96. Regeringen anser det vara viktigt att ävenmindre och medelstora högskolor bereds tillfälle att samarbeta med utländskalärosäten pä detta sätt. Regeringen avser att fr.o.m, föreslåatt även låta de mindre och medelstora högskoloma få ansöka om medel föravtalsbundet långsiktigt forskningssamarbete med utländska lärosäten. 4.3 Forskarutbildningen 4.3.1 Det nationella perspektivet Iansträngningama att åstadkomma en nationell utbyggnad av den högre utbildningeningår forskarutbildningen som en viktig del. För de studerande är det av viktatt utbildningen genomgående och vid alla lärosäten är av hög kvalitet. Vidarekrävs att olika utbildningsmöjligheter är överblickbara och att det går att bytalärosäte under forskamtbildningens gång. Statsmaktemas uppgift är att garanteradessa förhållanden genom det regelverk som håller samman alla berörda lärosäteni ett nationellt forskarutbildningssystem. Regeringens åtgärder för att stärka forskningen vidde mindre och medelstora högskolorna (avsnitt 4.2) är ett led i en långsiktigstrategi for att åstadkomma en nationellt sammanhållen men likväldecentraliserad utbyggnad även när det gäller den mest kvalificeradeutbildningen, forskamtbildningen. För landet som helhet ökar antaletforskarstuderande. Av tradition har den medicinska fakulteten en hög andeldoktorander. De medicinska och tekniska fakultetema har uppvisat den störstaökningen i antalet forskarstuderande det . Övriga fakulteterhar endast haft en svag tillväxt i antalet . Regeringensförslag att skapa finansiering för ytterligare 300-500 forskarstuderande avserfrämst de fakulteter som uppvisat en svag ökning. Regeringen avser attåterkomma till frågan om forskamtbildningens totala onifattning i samband mednästa forskningsproposition. Ett antal icke-disputerade lärare vid landetsuniversitet och högskolor har påbörjat forskamtbildning med hjälp av särskilda resurser som be slutats av statsmaktema. Resursema har ställts till förfogande för att göra det möjligt för denna gmpp att med särskilda ekonomiska villkor avsluta sina doktorandstudier. Regeringen räknar med att dessa medel fortsättningsvis skall användas för den fortsatta studiefi nansieringen av nämnda 300-500 forskarstuderande. Utbildningen av handledare för doktorander skall ses över som ett led i strävan att utnyttja 106 4.3.2 Studiefinansieringssystemet inom forskarutbildningen 1994/95:100 Bil. Regeringensförelag: Utbildningsbidrag återinförs som finansieringsform för doktorander. Skälen för regeringensförelag: Dereguljära finansieringsformema för forskarstuderande har varit doktorandtjänsteroch utbildningsbidrag. Två tredjedelar av de heltidsstuderande doktorandema hardenna typ av finansiering. Också andra finansieringsformer förekommer, t,ex,studiemedel, förvärvsarbete och stipendier. Utbildningsbidragenför forskarstuderande har /87 successivt omvandlats tilldoktorandtjänster. Syftet med reformen var att förbättra doktorandemasekonomiska vilUcor och sociala trygghet och därigenom även öka effektiviteten istudiema. Några nya innehavare av utbildningsbidrag har inte fått utses . Universitet/högskolormed fakultet har tillförts stora resurser för att täcka demerkostnader som denna omvandling medfört för dem. Avsikten har varit attomvandlingen skulle kunna ske med bibehållande av det antalstudiestödstillfällen som finansierades inom ramen förfakultetsanslagens minimibelopp för studiefinansiering. Utöver dessa resurserhar det stått lärosätena fritt att avsätta ytterligare medel förstudiefinansiering inom ramen för de totala anslagen. Omvandlingsprocessen skall enligt tidigarefastlagda planer vara avslutad är 1996. Härefter skall utbildningsbidrag intelängre finnas. som omvandlingen till doktorandtjänsterpågått har nya utbildningsbidrag inrättats med fakultetsmedel eller med extemamedel. Detta har lett till att det totala antalet forskarstuderande som fårstudiefinansiering nu är betydligt större än . Efterfrågan är ocksåstörre; antalet aktiva doktorander har ökat från cirka 12 000till cirka 15 000. Om inga åtgärder vidtas, kommer många forskarstuderande attmista den finansiering de har när utbildningsbidragen avskaffas somfinansieringsform. Detkan konstateras att statsmaktemas ambitioner att både förbättra villkoren förde forskarstuderande genom en satsning på doktorandtjänster och att öka antaletexaminerade har visat sig svåra att förena inom de ekonomiska ramar som hargivits. Enligt regeringens bedömning måste därför nu åtgärder vidtas för attkomma till rätta med de problem som uppstått. Idet statsfinansiella läge som råder är det inte möjligt att tillskjutaytterligare resurser för doktorandtjänster för att tillgodose behovet av flerstudiestödstillfällen. Regeringen avser därför att åter öppna möjligheten attutse nya innehavare av utbildningsbidrag. Vidare återinförs möjligheten attkombinera utbildningsbidrag med anstäUning som assistent. Härigenom blir detmöjligt att ge fler personer studiefinansiering inom givna belopp, eftersomutbildningsbidragen är betydligt billigare för lärosätena ändoktorandtjänster Det kommer dock inte att bli möjligt för lärosätena Prop.1994/95:100 att helt fritt avgöra fördelningen mellan doktorandtjänster ochutbildnings- Bil.9 bidrag. Av flera skäl är det angeläget att slå vakt omdoktorandtjänstema. De ger bättre sociala förmåner och har betydelse förjämställdheten. av de medel som lärosätena totalt avsätter förstudiefinansieringen inom fakultetsanslagen bör därför avse doktorandtjänster. Återinförandet av utbildningsbidragen är en åtgärdpä kort sikt. Regeringen kommer att se över den framtida utfommingen avstudiefinansieringen inom forskamtbildningen. Avsikten är att förslag om ettnytt och mer flexibelt system skall kunna läggas fram i nästa forskningsproposition.Det nya systemet bör utformas så att det uppmuntrar doktorandema att avläggaexamen och främjar effektiviteten i forskamtbildningen. Som tidigare nämnts bör särskilda insatser göras påolika områden för att stärka näringslivet och den gemensamma sektom och dännedpå sikt konkurrenskraft. Också i det perspektivet är det angeläget attöka antalet forskarstuderande. (Jfr Finansplanen Bilaga 1) Regeringen har iavsnitt 2.1 föreslagit en överföring av resurser frän arbetsmarknadspolitiskaåtgärder till forskamtbildningen, varigenom ytteriigare 300-500 doktorander kanerbjudas studieflnansiering. 7. godkänner att utbildningsbidrag återinförs somfinansieringsform för doktorander. 4.4 Vårdutbildningarna Höjd kvalitet i vårdutbildningen Riksdagenbeslutade om åtgärder för att öka kvaliteten i vårdutbildningarna(prop.l993/94:177, bet. 1993/94:UbU13, rskr. 1993/94:400). Enligt beslutetborde staten anordna vårdhögskoleutbildning pä de orter där så avtalas med dennuvarande huvudmannen, dvs landsting eller kommun som driver vårdhögskola.Finansieringen av utbildningen skulle regleras genom ramavtal. Regeringens förslag byggde på Huvudmannaskapsutredningensbetänkande Vårdhögskolor - kvalitet, utveckling, huvudmannaskap (SOU 1993:12).Där angavs som övergripande mål att vårdhögskoleutbildningens kvalitet ochforskningsanknytning borde förbättras. Utredningen betonade att utvecklingeninom medicinsk teknik och omvårdnad får konsekvenser för utbildnings- ochforskningsplaneringen. Den framhöll vidare att forskning och utvecklingsarbeteinom vårdutbildningamas karaktärsärrmen ar viktiga medel för att ge dessa änmenen klarare profil. underströk attvårdhögskolomas kontakt vägar till den statliga forskningsorganisationen borde stärkas på olika sätt. De viktigaste åtgärdema var enligt utredningens mening att ästadkomma 108 enbättre samordning mellan olika högskolor Mål och strategi borde Prop.1994/95:100 uppfyllasi ett gemensamt perspektiv för samtliga universitet och hög- Bil. Ett statligt huvudmannaskap skulle enligtutredningen underlätta anknytningen mellan utbildning och forskning samtutbyggnaden av fördjupade < ämnesstudier på kandidat- och magistemivå och avforskamtbildningen inom de ämnesområden som den aktuella vårdutbildningenrepresenterar. Utredningen konstaterade att finansieringen avvårdhögskoleutbildningen därmed skulle bli enhetlig och att systemet medinterkommunal ersättning för dessa utbildningar kunde upphöra. Ett enigt utbildningsutskott konstaterade medanledning av propositionen (bet. l993/94:UbUl3 s.3) att "Regeringensförslag innebär att huvudmannaskapet kan få variera och att frågan om eneventuell förändring skall regleras genom avtal mellan staten och var och en avde nuvarande huvudmännen. Därvid är en av utgångspunktema att den lösning somväljs skall vara kostnadsneutral för staten och resp. nuvarande huvudman. Därdet kan ske i samförstånd med nuvarande huvudmän och utan ökade kostnader förstaten blir därmed en övergäng till statligt huvudmannaskap möjlig, vilketutskottet liksom tidigare anser värdefullt. Kvaliteten i utbildningamagaranteras av utvärderingar genom försorg och genom attregeringen beslutar om examensrätten." beslöt i enlighet medutskottets betänkande.