prop · GH03193 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1993/94:193 Licensområden för älgjakt m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att ett område som jakt har registrerats som älgjaktsområde med generell tilldelning skall registreras som licensområde med tilldelning av ett valfritt djur (vuxen älg eller kalv) utan att det behöver finnas särskilda skäl för registrering. Området skall dock omfatta minst 5 ha sammanhängande mark. Vidare föreslås att alla beslut som eller fattat med stöd av rennäringslagen (1971:437) skall kunna gälla även om de har överklagats. 1 Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 3 2.1 Förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259)3 2.2 Förslag till lag om ändring i rennäringslagen (1971:437)4 3 Ärendet och dess beredning 5 4 Jaktlagstiftningen 5 4.1 Allmän bakgrund 5 4.2 Den framtida älgjakten 8 4.3 Registrering av A-områden m.m. 11 4.4 B-områden och oregistrerade områden 15 4.5 Generellområdena 18 4.6 Älgjakten i 20 4.7 Överklagande av beslut i älgjaktsfrågor23 5 Rennäringslagstiftningen 24 Bilaga Sammafattning av Jägarnas riksförbunds och Svenska jägareförbundets förslag till älgjakten Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 2 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i jaktlagen (1987:259), 2. lag om ändring i rennäringslagen (1971:437). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i jaktlagen (1987:259) Härigenom föreskrivs att punkt 5 i övergångsbestämmelserna till jaktlagen (1987:259) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse [1] Inom område, som jakt har registrerats med stöd av 13 jaktstadgan (1938:279) som älgjaktsområde utan att vara licensområde, får älgjakt ske enligt äldre bestämmelser tills vidare, dock längst till utgången av . Om området består av sammanhängande mark, skall det för tid på ansökan av områdets innehavare registreras som licensområde enligt 33 tredje stycket även om det inte finns särskilda skäl för en sådan registrering. Sådan ansökan skall göras före utgången av . Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Senaste lydelse 1990:1094. 3 2.2 Förslag till lag om ändring i rennäringslagen (1971:437)[1] Härigenom föreskrivs att 101 rennäringslagen (1971:437) skall ha följande lydelse. Beslut som avses i 97 och 98 samt 99 första stycket länder till efterrättelse utan hinder av att talan däremot föres, om ej besvärsmyndigheten förordnar annat Föreslagen lydelse Beslut som avses i 97 och 99 gäller även om det har överklagats, om inte den myndighet som skall pröva överklagandet beslutar något annat. Denna lag träder i kraft . **Fotnot** [1] Lagen omtryckt 1993:36. 4 3 Ärendet och dess beredning och har till regeringen överlämnat ett gemensamt förslag till hur älgjakten bör vara utformad. Förslaget tar upp frågor om krav för registrering av licensområde för älgjakt, älgjakten på de s.k. generellområdena, älgjakten på oregistrerade områden i , avgift för registrering av licensområde och överklagande av myndighets beslut i älgjaktsärenden. En sammanfattning av förslaget finns i bilaga. Jägarorganisationernas förslag har remissbehandlats. , , samtliga länsstyrelser, , , Föreningen , och har avgett remissyttranden. Flera av länsstyrelserna har bifogat yttranden från länets länsviltnämnd, länsjaktvårdsförening eller av jägarorganisationernas distriktsorganisationer. Dessutom har yttranden kommit in från , av och ett antal jaktvårdskretsar. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr 1631/93). I samband med överklaganden av länsstyrelsernas och Statens jordbruksverks beslut i rennäringsfrågor har uppmärksammats att, efter en ändring av rennäringslagen , myndigheternas överklagade beslut kan verkställas innan beslutet vunnit laga kraft. Lagrådet Lagförslagen faller inom Lagrådets granskningsområde. De är emellertid av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte ansett det nödvändigt att höra Lagrådet i ärendet. 4 Jaktlagstiftningen 4.1 Allmän bakgrund Äldre bestämmelser om älgjakt Jaktlagen (1987:259) trädde i kraft . Genom lagen infördes ett nytt system för älgjakten. gällde olika system för älgjakten i olika delar av landet. Älgjakten har bedrivits enligt ett antal försöksmodeller. Försöksverksamhet med reglerad älgjakt pågick i tre län. Med reglerad älgjakt avsågs att efter anmälan beslutade om en älgtilldelning för markområdet i fråga. I landet i övrigt - med undantag för renskötselområdena - tillämpades en annan försöksform för licensierad jakt, samordnad älgjakt. Den samordnade älgjakten innebar att alla jaktområden där älgjakt skulle bedrivas registrerades av . Jaktområden som var tillräckligt stora för att tillåta en årlig avskjutning av minst ett vuxet djur registrerades som licensområde. För sådana områden beslöt om älgtilldelning. Alla övriga registrerade älgjaktsområden - generellområdena - gavs en generell årlig tilldelning omfattande årskalv och ett vuxet djur. För generellområdena var jakttiden endast . Inom länen med samordnad älgjakt omfattade de registrerade licensområdena av älgmarksarealen. Generellområdena upptog följaktligen en mycket liten del av den mark som utnyttjades för älgjakt inom samordningslänen. Antalet områden var dock stort, ca 20 000. Nuvarande bestämmelser om älgjakt Nuvarande bestämmelser om älgjakten är utformade efter beslut av (prop. 1986/87:58, bet. 1986/87:JoU15, rskr. 1986/87:190). Beslutet innebär att jakten skall anpassas till älgproduktionen på den mark som står till förfogande för älgjakt. Detta förutsätter att älgjakten huvudsakligen bedrivs som licensjakt inom registrerade områden. För registrering skall krävas att området medger en avskjutning av minst ett vuxet djur . Dessa områden har kommit att kallas A-områden. beslöt vidare att områden som inte uppfyller kravet för registrering som A-område kan få registreras som B-område om vissa särskilda skäl är uppfyllda. Tilldelningen är ett valfritt djur (vuxet djur eller kalv) under en kort jakttid. Inom övriga, oregistrerade områden får ett valfritt antal kalvar fällas under en kort jakttid. Registrerade generellområden får finnas kvar under en övergångstid. har därefter beslutat om vissa särskilda bestämmelser om älgjakten i och om inrättande av älgskötselområden. Till följd av olika riksdagsbeslut bedrivs älgjakten sammanfattningsvis i följande former. A-områden Områden som tål en avskjutning av minst ett vuxet djur får av registreras som licensområde. Jakttiden skall vara minst , om det inte finns särskilda skäl för . beslutar om hur många älgar som får fällas. Älgtilldelningen får avse en gemensam tilldelning för flera områden, s.k. samlicens. Ett tilldelningsbeslut får även avse den totala avskjutningen inom ett eller flera områden än ett jaktår. Dessa områden har kommit att kallas egentliga licensområden eller A-områden. fanns det drygt 16 000 A-områden med en total areal på närmare . Det motsvarar av den totalt registrerade arealen. års älgjakt fälldes där 92 500 djur. Det motsvarar av det antal älgar som får fällas enligt länsstyrelsernas tilldelningsbeslut. 5 B-områden Områden som inte uppfyller kraven för A-områden kan - om det finns särskilda skäl - registreras för tilldelning av ett valfritt djur (vuxet djur eller kalv). Jakttiden är eller den som bestämmer. Dessa områden har kommit att kallas särskilda licensområden eller B-områden. Antalet B-områden uppgick till drygt 4 800 med en total areal på drygt 500 000 ha. Det motsvarar av den totalt registrerade arealen. års älgjakt fälldes knappt 1 800 djur eller av det tillåtna antalet. Älgskötselområden kan stora stabila jaktområden registreras som älgskötselområden. Det får ske om området har sådan storlek och arrondering att det medger vård av en i huvudsak egen älgstam. Antalet älgar som skall fällas inom ett älgskötselområde bestäms av jakträttshavarna själva. Jakttiden skall vara minst om det inte finns särskilda skäl för en kortare jakttid. fanns det 113 älgskötselområden med en total areal på . Under älgjakten 1992 fälldes drygt 2 000 älgar inom älgskötselområdena. Generellområden Den generella årliga tilldelningen är även en eller flera årskalvar och ett vuxet djur. Samtliga länsstyrelser har begränsat tilldelningen till en kalv utöver det vuxna djuret. Jakttiden är eller den som bestämmer. Jakten på generellområdena får bedrivas enligt äldre bestämmelser till utgången av . bedrevs älgjakt på närmare 14 500 generellområden. Den totala arealen uppgick till drygt 690 000 ha, vilket motsvarar av den totalt registrerade arealen. års älgjakt fälldes knappt 2 900 djur. Det motsvarar av det tillåtna antalet. Älgjakten i För älgjakten på annat än A-områden och älgskötselområden i gäller andra bestämmelser än för landet i övrigt. Jakten på de tidigare registrerade B-områdena och på kalvjaktsområdena i länet bedrivs under allmän jakttid. Det innebär på dessa områden en återgång till de principer som gällde för älgjakten i landet fram . Jakttiden är eller den som bestämmer. Under den allmänna jakttiden fälldes 50 älgar i länet. På de kvarvarande 162 generellområdena fälldes totalt sju älgar. Oregistrerade områden På de områden som inte registrerats för jakt efter älg får, med undantag av Mal- möhus län, endast älgkalv jagas. Jakten är inte begränsad till ett visst antal djur. Jakttiden är eller den som bestämmer. års älgjakt fälldes 118 älgkalvar på oregistrerade områden. 4.2 Den framtida älgjakten Regeringens bedömning: Det nuvarande systemet för älgjakten bör i huvudsak ligga fast. Remissinstanserna: Jägarorganisationernas förslag till förändringar av älg- jaktssystemet har föranlett åtskilliga remissinstanser att komma med allmänna synpunkter på hur jakten bör bedrivas . Synpunkterna gäller inte minst administrationen och kostnaderna för den. Några remissinstanser lämnar förslag till ett ändrat älgjaktssystem. föreslår att jakt efter älg utanför älgskötselområdena skall bedrivas inom områden som registrerat och som har en minsta sammanhängande areal av 20 ha. Tilldelningen skall vara produktionsanpassad och endast avse vuxna djur. Ett valfritt antal kalvar får därför fällas. Om det registrerade området inte uppfyller arealkravet för jakt efter vuxet djur får ett valfritt antal kalvar fällas. Jakttiden bör vara minst . På oregistrerad mark bör ett valfritt antal årskalvar få fällas under fyra dagars jakttid. framför som ett alternativ att jakten sker helt reglerat, dvs. utan någon nedre arealgräns men med en tilldelning som står i relation till vad marken kan producera. De föreslagna systemen, som enligt bör utredas närmare, bör utvärderas efter en femårsperiod. i påpekar att det behövs en rimlig avvägning mellan intresset att bevara livskraftiga stammar, en rättvis avskjutning mellan olika jägarkategorier och en enkel och billig administration. Redan det nuvarande systemet har upplevts som krångligt av de berörda och drar mycket stora administrationskostnader. Jägarorganisationernas förslag innebär att krånglet ökar. Enligt bör man i stället sträva efter att finna ett avsevärt enklare och billigare system. föreslår därför att de nuvarande B-områdena och generellområdena avregistreras och att allmän jakttid införs på dessa marker. Avskjutningsmöjligheterna kan begränsas genom jakttiden. Om denna sätts kort, behöver man inte riskera att avskjutningen blir större per arealenhet än på andra älgmarker. Ett alternativ är enligt att de mindre områdena registreras och får en tilldelning av ett valfritt djur. Även i detta system regleras den faktiska avskjutningen genom jakttidens längd. Enligt uppfattning bör tiden vara mogen för att inom de större A-områdena pröva modellen med fri kalvavskjutning. Även i anser att ett obegränsat antal årskalvar bör få fällas inom A-områdena. i län anser att en detaljreglering av jakten genom att föreskriva exakt samma arealkrav för vissa registreringar i hela landet innebär en oacceptabel centralisering. Därmed minskar möjligheterna att styra avskjutningen med hänsyn till de skiftande regionala förhållandena. Det vore då lika bra att gå tillbaka till det ursprungliga enkla systemet med en kort allmän jakttid och licensprövning genom en enda licensform för störrre jaktmarker där produktionsanpassning kan ske. i anser att den ursprungliga tanken med en produktionsanpassad tilldelning för A-områdena och i övrigt fri kalvjakt på oregistrerade områden borde genomföras. Tilldelningen kan dock börja med en kalv på A-områdena. i län framför liknande synpunkter. anser att samordningen av större jaktliga enheter bör stimuleras, i första hand genom att frivilliga älgskötselområden bildas med ökat lokalt inflytande för markägare och jägare. Det lagda förslaget, främst med de föreslagna reglerna för jakt på småområden, synes enligt bolaget dåligt tillgodose dessa krav. är tveksam till om jägarorganisationernas förslag uppfyller kraven på överskådlighet, administrativ enkelhet och goda möjligheter till sköt- sel av älgstammen. Förslaget innebär i stället att i stort sett samtliga förekommande jaktområden permanentas utan att administrationen minskar. och anför att bestämmelser som berör älgjakten måste utformas så att de stimulerar till en frivillig samverkan över ägogränserna. I de fall jaktlig samverkan inte förekommer och jaktområdena är små kan det vara befogat med en viss reglering för att förhindra en överbeskattning. En synbar svaghet i förslaget är att det kräver en ökad administration. i anser att det arbete som pågår med en avreglering av älgjakten, förbättrad samverkan mellan jägare och markägare och ett ökat ansvarstagande på lokal nivå för älgskötseln är så viktigt att det måste få fortsätta utan att nya bestämmelser tillåts träda i kraft som motverkar en sådan utveckling. Förslaget innebär i vissa delar en ökad detaljreglering och ett merarbete för och kommer även att motverka en önskvärd utveckling mot ökad samverkan mellan jägare och markägare vad gäller älgskötseln. Enligt i är det angeläget att ansvaret för jakten i större utsträckning än förs över från till markägare och jägare. i anser att förslaget fokuseras på att bevara de mindre jaktområdena intakta, medan frågor om samarbetet mellan jakträttshavare och markägare skjutits åt sidan. Jägarorganisationerna bör mer aktivt betona vikten av samarbete, exempelvis inom ramen för älgskötselområden. Förslagen leder till en minskad samordning av jakten, vilket kan medföra en ökad uppsplittring av etablerade jaktenheter i mindre områden. i finner det positivt och värdefullt att de båda jägarorganisationerna nu närmat sig varandra och samsats kring ett gemensamt förslag om hur älgjakten bör vara organiserad och administrerad framöver. Skälen för regeringens bedömning: I prop. 1986/87:58 om jaktlag, m.m. anfördes bl.a. att jakten måste anpassas till älgproduktionen på den mark som står till förfogande för jakt. En sådan produktionsanpassad avskjutning förutsätter att älgjakten huvudsakligen bedrivs som licensjakt inom lämpliga områden. För att bilda dessa områden krävs vanligen en samverkan över ägogränserna och det är angeläget, inte minst från administrativ synpunkt, att områdesbildningen är stabil. Genom att licensområdena omfattade av aktuell mark kan älgjakten i allt väsentligt genomföras som en produktionsanpassad avskjutning. Licensområdena hade i mycket stor utsträckning bildats av innehavare av små marker i samverkan. Det hade emellertid visat sig att reglerna inte i tillräcklig grad främjat en samverkan. Det var fortfarande alltför många älgjaktsområden som inte omfattades av samordningen. Vidare kunde en splittring av tidigare etablerad samverkan konstateras. Dessa brister hade bl.a. lett till höga kostnader för administrationen. Regeringen ansåg det därför nödvändigt att ändra de bestämmelser som medgav registrering av generellområden. I propositionen föreslogs att den generella tilldelningen av ett vuxet djur och en kalv på generellområdena skulle ersättas med allmän kalvjakt på oregistrerad mark. Förslaget innebar att älgjakten i fortsättningen borde bedrivas i huvudsak som licensjakt inom registrerade licensområden. Registrering fick vägras om området inte medgav en avskjutning av minst ett vuxet djur . De minsta licensområdena borde betraktas som ett steg på vägen mot en önskvärd, mera långtgående samordning. I övrigt skulle älgjakten bedrivas som fri kalvjakt under en kort jakttid. anslöt sig i allt väsentligt till regeringens förslag om licensjakt på älg inom registrerade licensområden (bet. 1986/87:JoU15, rskr. 1986/87: 190). beslöt emellertid att områden som inte uppfyller kraven för registrering som sådant område (A-område) skall kunna registreras som s.k. B-område om det finns särskilda skäl. På B-område får under högst fem dagars jakttid fällas ett valfritt djur (vuxen älg eller kalv). instämde i att man bör eftersträva stora och stabila licensområden. Det är enligt angeläget att främja jakt i samverkan och att motverka en fortsatt uppsplittring av licensområden. beslöt vidare att älgjakten på registrerade generellområden skulle få fortgå enligt äldre bestämmelser till utgången av . har därefter förlängt övergångstiden till utgången av (prop. 1990/91:28, bet. 1990/91:JoU11, rskr. 1990/91:45). Efter förslag i prop. 1991/92:9 om jakt och viltvård beslöt att stora stabila jaktområden skall kunna registreras som älgskötselområden av länssty- relsen (bet. 1991/92:JoU5, rskr. 1991/92:48). Inom ett älgskötselområde avgör jakträttshavarna själva hur många älgar som skall fällas. Den nuvarande inriktningen av älgjakten med en produktionsanpassad avskjutning inom registrerade licensområden bör enligt regeringens mening behållas. Den införda möjligheten att registrera älgskötselområden är ytterligare ett steg på vägen mot stora och stabila licensområden. Som framgår av regeringens ställningstaganden i det följande bör det inte nu göras några större ändringar i älgjaktssystemet. En målinriktad information och utbildning - Viltvård i samverkan - pågår i syfte att nå balans mellan viltstammarnas storlek och de intressen som utsätts för skador. Möjligheten att få ersättning för skada av älg och hjort på jordbruksgrödor och trädgårdsodlingar upphör . En utvärdering av dessa åtgärder kan komma att föranleda en förnyad prövning av älgjaktssystemet. Till detta kommer att jakten är en värdefull och eftertraktad källa till avkoppling och rekreation. Älgjaktens utformning bör därför anpassas så att tillgängliga jaktmöjligheter så långt möjligt kan utnyttjas. Frågan om älgjakten på de gamla generellområdena bör dock få sin slutliga lösning . Regeringen återkommer till den frågan i det följande (avsnitt 4.5) 4.3 Registrering av A-områden m.m. Regeringens bedömning: Nuvarande bestämmelser om A-områden bör behållas. Jägarorganisationernas förslag: Ett område med en sammanhängande areal av minst 50 ha skall efter ansökan registreras som A-område. Tilldelningen skall vara en älgkalv om den registrerade arealen understiger hälften av den areal som fordras för licens för jakt efter ett vuxet djur . Ett område med en areal som uppgår till minst hälften av vad som fordras för licens för jakt efter ett vuxet djur skall efter ansökan också registreras som A-område. Älgtilldelningen skall vara en kalv och ett valfritt djur - vuxen älg eller kalv - . Om arealen eller älgtillgången på dessa områden förändras skall utan särskild omregistrering älgtilldelning ske i enlighet med det arealkrav som blir uppfyllt efter förändringen. skall kunna bestämma att jakttiden skall vara kortare än och att jakt under viss del av jakttiden endast skall få bedrivas efter djur av visst slag. Ny- och omregistrering av A-område års älgjakt skall ske avgiftsfritt. 6 Remissinstanserna: Områdesindelning Huvuddelen av remissinstanserna är kritiska mot hela förslaget eller delar av det. i anser att den föreslagna indelningen i tre kategorier A-områden i stället för en enda fullständigt avviker från de senaste årens strävan efter att så långt som möjligt förenkla älgjaktsadministrationen. Modellen leder varken till förbättrad jaktvård eller till ökad jaktsamverkan. i anser att ett redan krångligt älgjaktssystem blir ännu krångligare om förslaget genomförs. i anser att förslaget om en tilldelning av kalvar respektive vuxna djur medför ökad arbetsbelastning eftersom måste registrera vilket slag av älg som fällts och beakta detta vid nästa års tilldelning. Flera remissinstanser påtalar risken för uppsplittring av redan registrerade områden. Enligt i innebär förslaget också att måste bygga upp ett kontrollsystem och göra bedömningar av enskilda jaktlag i större utsträckning än . i antar att det inte är lockande att samregistrera 10 generellområden på vardera 5 ha till ett A-område för att jaga en kalv när alternativet kan vara att fälla 10 vuxna älgar inom lika många generellområden eller att fälla ett obegränsat antal kalvar på oregistrerad mark. i påtalar risken med att det inte finns något hinder mot att inom älgfattigare områden kunna få både en utökad jakttid och större tilldelning, även om den enbart avser kalvar. Det är inte heller uteslutet att markägare vill bryta ut sin mark ur ett befintligt A-område. Någon spärr mot uppsplittringar finns inte i förslaget. anser att det kan finnas risk för uppdelning av jaktområdena i syfte att maximera tilldelningen. Detta skulle leda till att jakten inte blir produktionsanpassad. Ett förfarande med flerårslicens skulle vara enklare än tilldelningen med vuxen älg respektive kalv . Även i anser att förslaget medför ökad detaljreglering, högre administrationskostnader, motverkar samverkan och ger upphov till splittring. Om ett område på 50 ha kan registreras som A-område kan antalet A-områden teoretiskt tiodubblas i länets kustkommuner. i anser att det är tveksamt om en jakträttshavare vill registrera sin mark som A-område om han bara får jaga kalvar. Jakträttshavaren kommer troligen att i stället välja registrering som B-område med möjlighet att fälla ett valfritt djur. i finner det däremot positivt att även mindre markägare får möjlighet till A-licens och därmed längre jakttid. Förutsättningarna bör då öka rent generellt att fälla merparten av de tilldelade djuren. Några remissinstanser är kritiska till att så små områden som 50 ha skall kunna registreras som A-områden. anser att det från strikt älgvårds- och administrativ synpunkt är bättre och enklare om nuvarande krav för registrering av A-område behålls och att det på andra mindre områden får fällas endast en kalv. vill dock inte motsätta sig att förslagen genomförs. Jakttid och könskvotering Den övervägande delen av remissinstanserna avstyrker förslagen. Flera påpekar att redan med stöd av gällande bestämmelser kan besluta om kortare jakttid om det finns särskilda skäl. Den nu gällande jakttiden anser flera remissinstanser vara väl avvägd. En kortare jakttid leder enligt till mindre avspänd jakt med sämre möjlighet till ett riktigt val av djur samt ökade risker för skadskjutningar. Liknande synpunkter framförs av i . i anser att det skapar förvirring hos jägarna om jakttiden ändras alltför ofta. Skogsindustrierna menar att jakttiden alltid skall vara minst . i har dåliga erfarenheter av att lämna föreskrifter om könskvotering i licenserna och förordar i stället att rekommendationer ges för avskjutningen. Enligt synes det principiellt vara fel väg att genom en ökad detaljstyrning och detaljreglering försöka åstadkomma bättre kvalitet i älgstammen. Beslut om könskvotering eller liknande bör enligt Skogsindustrierna fattas av markägare och jägare lokalt. Skälen för regeringens bedömning: Områdesindelning m.m. Bakgrunden till jägarorganisationernas förslag anges vara det påtagliga och väx- ande problemet med A-områden som är så små att de inte kan bestå vid en ökning av den areal som krävs för rätten att fälla en vuxen älg. Den minskande älgstammen medför nämligen att arealkravet blir allt högre för registrering av ett A-område.