prop · GH0399 · 1994-01-01 00:00:00 — Ett sådant omprövningsbeslut får meddelas även , om det för- anleds av en skattemyndighets beskattningsbeslut eller en allmän förvaltnings- domstols beslut i ett mål om skatt enligt denna lag för en annan redovisnings- period eller för någon annan skattskyldig. 9 Ett omprövningsbeslut som är till nackdel för den skattskyldige får inte meddelas senare än efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut, utom i de fall som avses i andra stycket och i 11 . Om den skattskyldige inte har lämnat in en deklaration i rätt tid, får ett omprövningsbeslut som är till hans nackdel meddelas efter utgången av den tid som anges i första stycket. Ett sådant omprövningsbeslut får meddelas från den dag deklarationen kom in till skattemyndigheten, dock senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut. 10 får meddela ett omprövningsbeslut som är till nackdel för den skattskyldige efter utgången av den tid som anges i 9 första stycket under de förutsättningar och på det sätt som anges i 11-14 (efterbeskattning). 11 Efterbeskattning får beslutas om den skattskyldige 1. i en deklaration eller på annat sätt under förfarandet lämnat någon oriktig uppgift till ledning för beskattningen, 2. lämnat någon oriktig uppgift i ett mål om skatt enligt denna lag, eller 3. underlåtit att lämna en deklaration eller en begärd uppgift och den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten medfört att ett be- skattningsbeslut blivit felaktigt eller inte fattats. Efterbeskattning får också beslutas 1. när en felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende skall rättas, och 2. när en ändring föranleds av ett beslut som anges i 8 andra stycket. 12 Efterbeskattning i andra fall än som avses i 11 andra stycket 2 får beslutas endast om den avser belopp av någon betydelse. Efterbeskattning får inte beslutas om det med hänsyn till omständigheterna skulle framstå 25 som uppenbart oskäligt eller om skattemyndigheten tidigare fattat beslut om efterbeskattning som avser samma fråga. 13 beslut om efterbeskattning skall meddelas senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut, om inget annat anges i 14 . 14 Beslut om efterbeskattning enligt 11 andra stycket 2 får meddelas även som anges i 13 men senast efter det beslut som föranleder ändringen. Beslut om efterbeskattning på grund av en oriktig uppgift i ett omprövnings- ärende eller mål om skatt enligt denna lag får meddelas som anges i 13 men senast efter utgången av den månad då skattemyndighetens eller domstolens beslut i ärendet eller målet har vunnit laga kraft. 15 Om den skattskyldige har avlidit, får beslut om efterbeskattning inte meddelas efter utgången av efter det kalenderår då bouppteck- ningen efter honom gavs in för registrering. 16 Om den skattskyldige på det sätt som anges i 14 andra stycket skatte- brottslagen (1971:69) delgetts underrättelse om misstanke om brott som avser hans skatt enligt denna lag eller om åtal har väckts mot honom för ett sådant brott, får ett beslut om efterbeskattning meddelas för den redovisningsperiod som brottet avser även efter utgången av den tid som anges i 13 . Detsamma gäller om tiden för att döma den skattskyldige till påföljd för ett sådant brott har förlängts genom beslut enligt 14 a skattebrottslagen. Beslut om efterbeskattning får i de fall som avses i 12 skattebrottslagen också meddelas efter utgången av den tid som anges i 13 . Beslut om efterbeskattning enligt första stycket skall meddelas före utgången av kalenderåret då någon av de där angivna åtgärderna först vid- tagits. Beslut om efterbeskattning enligt andra stycket skall meddelas före utgången av kalenderåret då en åtgärd som avses i 12 skatte- brottslagen vidtagits. Om den skattskyldige har avlidit, skall dock ett beslut om efterbeskattning meddelas från dödsfallet. 17 Beslut om efterbeskattning enligt 16 första stycket skall, utom i de fall som avses i 12 skattebrottslagen (1971:69), undanröjas av skattemyndigheten, om åtal inte väcks på grundval av den förundersökning som föranlett underrättelsen om brottsmisstanke eller beslutet om tidsförlängning eller, om åtal har väckts, åtalet läggs ned eller inte bifalls till någon del. 18 Vad som sägs i 16 och 17 tillämpas också på en juridisk persons beskattning, om en åtgärd som avses i 16 första stycket har vidtagits 26 mot den som har företrätt den juridiska personen eller om något fall som avses i 12 skattebrottslagen (1971:69) föreligger beträffande honom. 19 skall efter det att en domstol meddelat beslut i ett mål om skatt enligt denna lag fatta det beslut om skatteberäkning som föranleds av domstolens beslut. Gemensamma bestämmelser om beskattningsbeslut 20 Beskattningsbeslut fattas för varje redovisningsperiod för sig. Om inget annat följer av 2 skall ett beskattningsbeslut fattas med ledning av deklarationen och andra tillgängliga handlingar. Om tillförlitlig ledning inte kan erhållas av handlingarna fattas beslutet efter vad som framstår som skäligt med hänsyn till vad som kommit fram i ärendet (skönsbeskattning). 21 En sådan ändring av ett beskattningsbeslut som berör mer än en redo- visningsperiod under beskattningsåret får hänföras till den sista redovis- ningsperioden under beskattningsåret. Detta gäller under förutsättning att den tid gått ut inom vilken deklarationen för den sista redovisningsperioden under beskattningsåret skall lämnas enligt 14 kap. 12 eller 13 . Betalning av skatt och återbetalning av skatt till skattskyldiga 1 Den skatt som skall betalas för en viss redovisningsperiod skall betalas senast den dag då deklarationen senast skall lämnas enligt 14 kap. 12 eller 13 eller, om anstånd medgetts enligt 14 kap. 14 , senast den dag då deklarationen senast skall lämnas enligt anståndsbeslutet. 2 Skatt som har fastställts på något annat sätt än enligt 15 kap. 2 skall dock betalas inom den tid som skattemyndigheten bestämmer. Med skatt likställs belopp som återbetalats till den skattskyldige med stöd av 8 men som på grund av ett senare meddelat beskattningsbeslut skall betalas tillbaka till skattemyndigheten. kan besluta att betalningen av skatten får delas upp på högst tre betalningstillfällen, om det finns synnerliga skäl. 3 Skatten skall betalas genom insättning på ett särskilt konto. Inbetalningen anses ha gjorts den dag inbetalningskort eller gireringshandling kommit in till en postanstalt eller, om staten har ingått avtal om förmedling av skattein- betalningen med en bank eller ett giroinstitut, till banken eller giroinstitutet. 4 Om den skattskyldige för en och samma redovisningsperiod redovisar olika verksamheter var för sig, får överskjutande ingående skatt i en verksamhet kvittas mot utgående skatt i en annan verksamhet. Om återbetalning av överskjutande ingående skatt som inte kunnat kvittas föreskrivs i 8 . 5 får bevilja anstånd med betalningen av den skatt som skall betalas närmast efter det att ansökan om anstånd gjorts, om den skattskyldiges betalningsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom eller något annat oförvållat förhållande och det finns synnerligen ömmande omständigheter. Anståndet får avse hela det belopp som skall betalas eller en del av detta. Anståndstiden får be- stämmas till längst efter utgången av den månad under vilken skatten skulle ha betalats. Frågan om anståndet skall omprövas om den skattskyldiges ekonomiska för- hållanden har förbättrats väsentligt sedan ett anstånd beviljats. 6 får bevilja anstånd med att betala skatten, om den skattskyldige överklagat ett beskattningsbeslut eller om han begärt omprövning eller om det annars kan antas att skatten kommer att sättas ned. Bestämmelserna i 49 1, 2 och 3 mom. uppbördslagen (1953:272) gäller då. 7 En avgift (dröjsmålsavgift) skall tas ut på 1. skatt som tagits upp i en deklaration men inte betalas inom den tid som anges i 1 , 2. skatt som bestämts genom skönsbeskattning enligt 15 kap. 20 i avsaknad av deklaration, och 3. skatt i övrigt som inte betalas inom den tid som har bestämts enligt 2 . Om anstånd med betalning av skatten beviljats enligt 5 eller 6 , tas dröjsmålsavgiften ut endast på det belopp som inte har betalats senast vid anståndstidens utgång. Dröjsmålsavgiften beräknas enligt 58 2-5 mom. uppbördslagen (1953:272). När dröjsmålsavgift tas ut enligt första stycket 2 anses att skatten skulle ha betalats inom den tid som anges i 1 . får besluta om befrielse helt eller delvis från skyldighet att betala dröjsmålsavgift om det finns särskilda skäl. 8 återbetalar 1. överskjutande ingående skatt för en viss redovisningsperiod, om den ingående skatten inte redan har kvittats enligt 4 , 2. vad en skattskyldig har betalat för en viss redovisningsperiod utöver den skatt som beslutats. Om en skattskyldig får nedsättning i eller befrielse från skatt som han har betalat, återbetalar skattemyndigheten vad han betalat för mycket. 9 Om den skattskyldige står i skuld för skatt enligt denna lag, har han vid återbetalning enligt 8 rätt att få tillbaka bara vad som överstiger skulden samt ränta, dröjsmålsavgift och skattetillägg som är hänförliga till skulden. Detsamma gäller om den skattskyldige har en skuld som avser till betalning förfallen skatt enligt uppbördslagen (1953:272), skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, arbetsgivaravgift enligt lagen (1981:691) om socialavgifter eller avgift enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift. I lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter finns också bestämmelser som begränsar rätten till återbetalning. 10 En fordran på överskjutande ingående skatt eller ränta på sådan skatt får inte särskilt överlåtas eller utmätas. 11 I övrigt gäller för återbetalning av skatt enligt denna lag uppbördslagens (1953:272) bestämmelser om restitution av skatt. 12 Ränta (respitränta) skall tas ut på den skatt som avses i 2 om skatten inte bestämts genom skönsbeskattning enligt 15 kap. 20 i avsaknad av deklaration. Räntan beräknas från den dag då skatten skulle ha betalats enligt 1 till och med den dag skatten skall betalas enligt skattemyndighetens beslut. Ränta på skatt, som motsvarar tidigare återbetalat skattebelopp, skall dock beräknas från utgången av den månad då beloppet återbetalades. Vid ränte- beräkningen gäller bestämmelserna i 32 uppbördslagen (1953:272). 13 Den som fått anstånd enligt 6 skall betala ränta (anståndsränta) för den del av anståndsbeloppet som skall betalas senast vid anståndstidens utgång. Vid ränteberäkningen gäller bestämmelserna i 49 4 mom. uppbördslagen (1953:272). 14 får besluta om befrielse helt eller delvis från skyldighet att betala ränta enligt 12 eller 13 om det finns synnerliga skäl. 15 Ränta (restitutionsränta) skall betalas på skatt som skall återbetalas enligt 8 första stycket 1 och 2. Räntan beräknas från utgången av efter den då deklarationen för den redovisningsperiod skatten avser skall lämnas enligt 14 kap. 12 eller 13 . Om deklarationen lämnats senare eller om betalning gjorts efter den tidpunkt som anges i 1 , beräknas räntan från utgången av efter den då deklarationen lämnats eller betalning gjorts. Räntan beräknas till och med den månad då beloppet återbetalas. Vid ränteberäkningen gäller 69 2 mom. uppbördslagen (1953:272). Om återbetalning gjorts med stöd av 22 kap. 9 betalas inte ränta. 16 Skatt som inte har betalats in i rätt tid skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att betala skatt. 17 Om någon i egenskap av företrädare för en skattskyldig som är juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att betala in skatt inom den tid som anges i 1 och 5 , är han tillsammans med den skattskyldige betal- ningsskyldig för skatten. Om företrädaren uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnat uppgifter som föranlett att den skattskyldige tillgodoförts överskjutande ingående skatt enligt 8 med för stort belopp, är han tillsammans med den skattskyldige skyldig att betala tillbaka beloppet. Betalningsskyldighet som följer av första stycket får jämkas eller efterges om det finns särskilda skäl. Talan om att ålägga betalningsskyldighet skall föras vid allmän domstol. Talan får inte väckas sedan den skattskyldiges betalningsskyldighet för skatten har fallit bort enligt lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Hos den som har blivit ålagd betalningsskyldighet får indrivning göras i samma ordning som gäller för skatt. Den som fullgjort betalningsskyldigheten för skatten enligt första stycket får söka beloppet åter av den skattskyldige. Bestämmelsen i 4 preskriptionslagen (1981:130) gäller vid regressfordran enligt tredje stycket. 1 Bestämmelserna i 3 kap. 17 taxeringslagen (1990:324) gäller också för uppgifter i deklarationer och andra handlingar som har lämnats till ledning för beskattningen enligt denna lag eller upprättats eller för granskning tagits om hand av en myndighet vid skattekontroll. Dessa handlingar skall förvaras hos skattemyndigheten. Handlingarna skall förstöras efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret gått ut, om inte något annat föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 2 får förelägga den deklarationsskyldige att i den om- fattning som anges i föreläggandet lämna de upplysningar som behövs för kontroll av deklarationen eller annars för beskattningen. får vidare förelägga den deklarationsskyldige att visa upp kontrakt, kontoutdrag, räkningar, kvitton eller liknande handlingar som behövs för kontroll av deklarationen. Ett föreläggande får förenas med vite, om det finns anledning att anta att den deklarationsskyldige annars inte följer föreläggandet. 3 Bestämmelserna i 3 kap. 6 taxeringslagen (1990:324) om befrielse från skyldigheten att lämna upplysningar eller visa upp handlingar gäller även när det är fråga om skatt enligt denna lag. 4 Om den som granskar en registreringsanmälan eller en deklaration finner att lämnade uppgifter bör kontrolleras genom avstämning mot räkenskaper, anteckningar eller andra handlingar, får han efter överens-kommelse med uppgiftslämnaren göra en sådan avstämning vid besök hos denne eller annars vid ett personligt sammanträffande. Överenskommelse får även träffas om besiktning av lokaler, inventarier, lager eller annat som är av betydelse för skattekontrollen. 5 får förelägga en näringsidkare att lämna uppgifter om skattepliktig omsättning av varor eller tjänster som han förvärvat av, sålt till eller tillhandahållit andra näringsidkare. Bestämmelserna om befrielse från upp- giftsskyldighet i 3 kap. 3 och 4 kap. 6 tredje stycket lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter gäller då. För kontroll av skatt enligt denna lag gäller bestämmelserna i 3 kap. 16 taxeringslagen (1990:324). 6 För att kontrollera att deklarations- eller uppgiftsskyldigheten har full- gjorts riktigt och fullständigt eller för att på annat sätt få upplysning till ledning för beskattningen får skattemyndigheten besluta att skatterevision skall göras hos den som är deklarations- eller uppgiftsskyldig. får också besluta att skatterevision för kontroll av att lämnade uppgifter är riktiga och fullständiga skall göras hos den som har anmält sig för registrering. I övrigt gäller i fråga om skatterevision i tillämpliga delar bestämmelserna om taxeringsrevision i 3 kap. 8-14 taxeringslagen (1990:324). 1 Om den skattskyldige i en deklaration eller i något annat skriftligt med- delande som han under förfarandet lämnat till ledning för beskattningen har lämnat en uppgift som befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) påföras honom. Detsamma gäller om den skattskyldige har lämnat en sådan uppgift i ett mål om skatt enligt denna lag och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak. Skattetillägget utgör av det skattebelopp som inte skulle ha påförts den skattskyldige eller som felaktigt skulle ha räknats honom till godo om den oriktiga uppgiften godtagits. Skattetillägget utgör dock när den oriktiga uppgiften avser periodisering eller en därmed jämställd fråga. 2 Om en deklaration har lämnats men avvikelse gjorts genom skönsbeskattning enligt 15 kap. 20 påförs den skattskyldige ett skattetillägg av den skatt som till följd av uppskattningen påförs honom utöver vad som annars skulle ha påförts honom eller av den skatt som till följd av uppskattningen inte skall tillgodoräknas honom. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige skall dock skattetillägg tas ut enligt 1 . Vid skönsbeskattning enligt 15 kap. 20 på grund av att deklaration inte lämnats påförs den skattskyldige ett skattetillägg av den skatt som påförs honom till följd av uppskattningen utöver den skatt som skulle ha påförts honom enligt de skriftliga uppgifter han kan ha lämnat till ledning för beskattningen. Till den del uppskattningen innefattar rättelse av en oriktig uppgift från den skattskyldige skall dock skattetillägg tas ut enligt 1 . 3 Underlaget för skattetillägg skall bestämmas utan hänsyn till invändningar som rör någon annan fråga än den som föranlett tillägget. 4 Ett beslut om skattetillägg enligt 2 andra stycket skall undanröjas om en deklaration kommit in inom en månad från utgången av den månad då den skattskyldige fått del av beslutet om skattetillägg. 5 Skattetillägg tas inte ut 1. vid rättelse av en felräkning eller felskrivning, när felaktigheten uppenbart framgår av deklarationen eller av något annat skriftligt meddelande från den skattskyldige, 29 2. om avvikelsen avser bedömningen av ett skriftligt yrkande, till exempel i fråga om ett avdrag eller om värdet av ett uttag, och avvikelsen inte gäller någon uppgift i sak, eller 3. om den skattskyldige frivilligt har rättat en oriktig uppgift. 6 Skattetillägg skall efterges, om felaktigheten eller underlåtenheten kan antas ha ett sådant samband med den skattskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller liknande förhållande att den framstår som ursäktlig. Detsamma gäller om felaktigheten eller underlåtenheten framstår som ursäktlig med hänsyn till uppgiftens art eller någon annan särskild omständighet eller om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut skattetillägget. Skattetillägg får efterges när det belopp som kunde ha undandragits genom felaktigheten eller underlåtenheten är att anse som ringa. Eftergift får bara avse skattetillägget i dess helhet. 7 Beslut om skattetillägg på grund av oriktiga uppgifter i mål om skatt får meddelas från utgången av den månad då domen eller det slutliga beslutet i målet vunnit laga kraft. Utan hinder av vad som annars föreskrivs om omprövning och överklagande skall den skattskyldiges yrkande i fråga om ett skattetillägg prövas, om beslutet i den beskattningsfråga som föranlett skattetillägget inte har vunnit laga kraft. Detsamma gäller sådana yrkanden av till förmån för skattskyl- diga. 8 Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om ett yrkande om eftergift inte har framställts, om det föranleds av vad som förekommit i ärendet eller målet om skattetillägg. När ett beskattningsbeslut i en fråga som föranlett skattetillägg ändras, skall skattemyndigheten göra den ändring av beslutet om skattetillägg som föranleds av det nya beskattningsbeslutet. 9 Om ett skattetillägg eller de sammanlagda skattetilläggen som skulle tas ut av en skattskyldig för en och samma redovisningsperiod inte uppgår till tas inte något skattetillägg ut. 10 Bestämmelserna i 1-9 gäller även den som oriktigt har uppgett att han driver verksamhet som medför skattskyldighet enligt denna lag. 11 Skattetillägg får inte påföras sedan den skattskyldige har avlidit. 12 Beslut om efterbeskattning får inte avse enbart skattetillägg, utom i de fall som avses i 15 kap. 11 andra stycket 1. 13 Bestämmelserna om skattetillägg enligt denna lag tillämpas inte i de fall skatt fastställs och uppbärs vid införsel. Återbetalning av skatt till icke skattskyldiga Återbetalning till utländska företagare 1 Utländska företagare som vill få återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 1-4 skall ansöka om detta hos i . 2 En ansökan om återbetalning skall avse en period om minst tre på varandra följande kalendermånader under ett kalenderår och högst ett kalenderår. En ansökan som avser tiden till utgången av ett kalenderår får omfatta än . 3 Ansökan skall göras på en blankett enligt formulär som fastställs av rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Till ansökan skall fogas 1. faktura eller jämförlig handling som innehåller sådana uppgifter som anges i 11 kap. 5 första stycket, och 2. andra handlingar som behövs för att bedöma om den sökande har rätt till återbetalning, exempelvis bevis om hans verksamhet i utlandet. Första stycket 1 gäller inte om den ingående skatten hänför sig till omsättning i sådan verksamhet som avses i 8 kap. 17 andra stycket och ersättningen understiger . Uppgifterna i ansökan skall lämnas på heder och samvete. 4 En ansökan skall ha kommit in senast efter utgången av det kalenderår som den avser. 5 Ett beslut i en fråga som avser återbetalning av ingående skatt skall på begäran av den sökande omprövas, om beslutet inneburit att hans ansökan inte helt har bifallits. Detsamma gäller om den sökande begär återbetalning av ytter- ligare ingående skatt för en period för vilken beslut meddelats. 6 En fråga som avser återbetalning av ingående skatt får inte omprövas om den har avgjorts av en allmän förvaltningsdomstol. En begäran om omprövning skall vara skriftlig. Den skall ha kommit in till i senast efter utgången av det kalenderår som den tidigare ansökningen gäller. 7 Om ingående skatt har återbetalats med ett för högt belopp på grund av en oriktig uppgift som den sökande lämnat eller på grund av felräkning, fel- skrivning eller något annat uppenbart förbiseende, får skattemyndigheten besluta att den sökande skall betala tillbaka vad han fått för mycket. Ett belopp som den sökande enligt beslut skall betala tillbaka får räknas av mot ingående skatt som han har rätt att få tillbaka på grundval av en annan ansökan än den som föranlett den felaktiga återbetalningen. Beloppet får räknas av även om beslutet om betalningsskyldighet inte vunnit laga kraft. 8 Åtgärder för att ta ut ett oriktigt erhållet återbetalningsbelopp får inte vidtas senare än efter utgången av det kalenderår under vilket beloppet betalats ut. 9 Beslut om betalningsskyldighet enligt 7 första stycket får verkstäl-las enligt bestämmelserna i utsökningsbalken. 10 Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar en oriktig uppgift som är ägnad att leda till att ingående skatt återbetalas enligt 10 kap. 1-4 med ett för högt belopp döms till böter eller fängelse , om inte gärningen är belagd med strängare straff i . Återbetalning till andra än utländska företagare 11 Den som vill få återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 9-13 skall ansöka om detta hos den myndighet som enligt 12 kap. 2 skall pröva ansökningen. 12 En ansökan om återbetalning enligt 10 kap. 9-13 skall göras i den form som föreskrivs i denna lag för deklaration av ingående skatt i en verksamhet som medför skattskyldighet. För den som ansöker om sådan återbetalning gäller vad som föreskrivs i 12-18 och 20-22 kap. i fråga om den som är skattskyldig, om inget annat följer av 13 . 13 Den som ansöker om återbetalning enligt 10 kap. 10, 11 eller 12 och inte registreras enligt 14 kap. 1 skall ändå registreras, om det inte finns särskilda skäl mot det. Den som omfattas av ett beslut som meddelats enligt 10 kap. 9 skall alltid registreras. 14 Regeringen meddelar föreskrifter om förfarandet vid återbetalning enligt 10 kap. 5-8 . Vid återbetalning som avses i första stycket betalas inte ränta.