prop · GH03193 · 1994-01-01 00:00:00 — Avsikten med förslaget är att utforma ett system som gör det möjligt att smidigt hantera tilldelningsfrågorna på de små A-områdena. Vid en korrekt bedriven älgvård bör enligt jägarorganisationerna det första djuret i en tilldelning av älg till avskjutning utgöras av en kalv. Kalvjakt har en begränsad inverkan på älgstammen. Om det först tilldelade djuret är en kalv, kan det även för små arealer ges tillstånd att fälla en kalv under lång jakttid. Regeringen bedömer att jägarorganisationernas förslag i flera viktiga hänseenden innebär avsteg från statsmakternas tidigare beslut om hur älgjakten bör bedrivas. Enligt 33 andra stycket jaktlagen får vägra att registrera ett A-område om det inte medger avskjutning av minst ett vuxet djur . Förslaget nu innebär dels att registrering skall tillåtas även av områden vars areal vida understiger vad som krävs , dels att områden registreras för enbart jakt efter kalv. En icke antalsbegränsad kalvavskjutning inom registrerade områden förespråkas av flera remissinstanser. Grunden härför är den ringa påverkan kalvjakten har på älgstammen. Även jägarorganisationernas förslag bygger på kalvjaktens begränsade inverkan på älgstammen. Förslaget medför emellertid effekter som inte har diskuterats närmare. Arealkravet vid jakt efter vuxna älgar skärps väsentligt, eftersom det första djuret i en tilldelning alltid skall vara en kalv. I kungörelse med föreskrifter om jakt (SNFS 1987:4) anges i de allmänna råden om registrering av licensområde att en produktionsanpassad avskjutning normalt förutsätter att en viss andel kalvar fälls. En samlad bedömning av kravet på dels en produktionsanpassad jakt, dels att ett A-område skall kunna tilldelas minst en vuxen älg , leder enligt verket i praktiken till att ett licensområde skall ha sådan storlek att det tål en avskjutning av ett vuxet djur och en kalv . uttalade emellertid att syftet med 33 andra stycket jaktlagen är att göra det möjligt för mindre markägare att registrera ett licensområde enligt huvudregeln, om området medger en årlig avskjutning av minst ett djur. En samlad bedömning av ordalydelsen av 33 och dess förarbeten måste enligt mening leda till den slutsatsen att registrering av ett licensområde inte får vägras enbart på den grunden att området inte medger en större avskjutning än ett djur . Enligt var allmänna råd mer restriktiva än som avsetts i beslut (bet. 1989/90:JoU, rskr. 1989/90:5). har därefter ändrat sina allmänna råd i kungörelsen och markerat att uttalande inte får medföra att arealkravet sätts så lågt att det blir fördelaktigt att dela upp A-områdena i mindre områden. Dessutom skall uppmärksammas att en produktionsan- passad jakt innebär att en viss del av avskjutningen utgörs av kalvar. Jägarorganisationernas förslag om att det första djuret i en tilldelning av älgar bör vara en kalv innebär en återgång till de av nämnda kritiserade reglerna. Ett genomförande av förslaget skulle kunna medföra att ett stort antal A-områden kommer att bli licensområden som inte tilldelas ett vuxet djur. Så blir fallet i synnerhet med den minskade älgtillgång som råder. uppskattar de årliga administrationskostnaderna för det nuvarande älgjaktssystemet till . Kostnaderna för älgjaktsadministrationen skulle öka väsentligt om jägarorganisationernas förslag genomförs. Mot den nu angivna bakgrunden anser regeringen att förslaget inte bör genomföras. Jakttid och könskvotering Enligt bilaga 2 till jaktförordningen skall den särskilda jakttiden för A-områden och älgskötselområden bestämmas till en eller flera perioder som tillsammans skall omfatta minst . Jakttidens början varierar enligt bilagan från den i norra till den andra måndagen i södra. Jakten får inte pågå efter februari månads utgång. Om det finns särskilda skäl får dock besluta om en kortare jakttid. För A-områden får besluta att jakten under viss del av jakttiden endast får bedrivas efter hondjur eller kalvar. Enligt 17 jaktkungörelsen får besluta om könsfördelning av vuxna älgar om det är angeläget för skötseln av älgstammen. Om ett sådant beslut meddelas, skall det gälla samtliga registrerade områden inom berörd del av länet. Regeringen finner i likhet med flertalet remissinstanser att det inte finns skäl att ändra bestämmelserna om jakttid och könskvotering. 4.4 B-områden och oregistrerade områden Regeringens bedömning: Nuvarande bestämmelser om B-områden bör behållas. Jägarorganisationernas förslag: Endast områden som omfattar minst 5 ha sammanhängande mark skall få registreras som B-område. De nuvarande kraven på särskilda skäl för registrering slopas. Redan registrerade B-områden skall dock få bestå oavsett areal. Jakttiden för B-områden och för kalvjakten på oregistrerade områden skall vara lika lång, efter bestämmande. Jakttiden skall för län eller del av län anpassas så, att avskjutningen per arealenhet motsvarar den på A-områdena. Om en könskvotering eller ett förbud att fälla visst slag av älg införs för A-områden, skall samma begränsning gälla även för B-områden. Ny- och omregisteringar av B-områden års älgjakt skall ske avgiftsfritt. Ett registrerat B-område som ingår i jaktlig samverkan med annat registrerat älgjaktsområde skall utan avgift få återregistreras om samverkan inte fungerar och återregistrering till B-område begärs från det samverkan påbörjades. Remissinstanserna: Bland de remissinstanser som särskilt kommenterat förslagen om B-områdena är reaktionen blandad. i tillstyrker att de särskilda skälen för registre- ring av B-område tas bort. I de fall det enligt inte går att skapa en bra jaktgemenskap bör möjlighet finnas för jakträttshavare med mindre jaktareal att registrera marken som B-område utan att ange särskilda skäl. En sådan ordning innebär också minskad administration. Liknande synpunkter framförs av i som också anser att kravet på minsta areal bör höjas till 30-50 ha för att förhindra splittring av områdena. i anser att jakten på B-områdena inte haft någon negativ inverkan på älgstammens utveckling i länet. Beskattningen har inte blivit för hög i förhållande till A-områdena. tillstyrker att de särskilda skälen för registrering av B-områden slopas vid nyregistrering. En fastighet som brutits ur en etablerad jaktsamverkan bör däremot inte tillåtas bli registrerad som B-område. Detta skulle strida mot alla strävanden till samordning och leda till att flera markägare går sin egen väg. En tvåårig övergångstid bör tillämpas innan en sådan registrering får ske. Enligt i bör B-områdena ses som en övergång till den samordning som eftersträvas. Skogsindustrierna är av den uppfattningen att regler som medför stor splittring på många små jaktområden är av ondo och att den nedre arealgränsen för B-områden därför bör höjas. Remissutfallet vad gäller jakttid och könskvotering är blandat. i ifrågasätter behovet av någon nedre gräns för jakttiden. Systemet reglerar sig självt. Vid liten älgtillgång minskas möjligheterna att fälla den tilldelade älgen. i län anser inte heller att älgstammen påverkas i någon väsentlig grad av jakttidens längd. i menar att förslaget om längre jakttid motverkar en ökad samordning av älgjakten. Enligt i ökar dessutom förslaget intresset för dessa områden så att en ytterligare splittring av större jaktområden kan befaras. anser att jakttiden bör vara . Flertalet av de länsstyrelser som har yttrat sig över förslaget att om- och återregistrering skall få ske avgiftsfritt avstyrker det. Några länsstyrelser påtalar att länsstyrelserna måste få kompensera sig ekonomiskt för det ökade arbete som förslagen innebär. i frågar sig hur administrationen skall finansieras om avgift inte får tas ut. i anser att ansökningsavgiften har haft en klart dämpande effekt på ansökningar som rör smärre förändringar av licensområdenas omfattning. Dessa förändringar saknar i nästan samtliga fall verklig betydelse för jakten. Förslaget innebär en kraftig ökning av antalet registreringsärenden. i anför att systemet med ansökningsavgifter innebär krångel för sökanden och en betydande administration för staten. Det är bättre att får täcka motsvarande kostnad med medel ur länets viltskadefond. Även i anser att ett slopande av ansökningsavgiften skulle underlätta det administrativa arbetet. Skälen för regeringens bedömning: Vid behandlingen av prop. 1986/87:58 om jaktlag, m.m. godtog regeringens förslag om A-områden (bet. 1986/87:JoU15, rskr. 1986/87:190). ansåg att förslaget om fri kalvjakt under en kort jakttid på övriga områden otvivelaktigt hade vissa fördelar, framför allt genom att det är enkelt att administrera och föga kostnadskrävande. Det utgör också ett starkt incitament till samgående med andra markinnehavare för gemensam licenstilldelning. fann dock att dessa fördelar till stor del kan behållas även i ett system som i något större utsträckning tillgodoser bl.a. innehavare av mindre markområden och som ger en större del av jägarkåren möjligheter till jakt på vuxna djur. beslöt därför att områden som inte uppfyller kraven för egentliga licensområden skall kunna registreras med tilldelning av ett valfritt djur (vuxen älg eller kalv) om det finns särskilda skäl för en registrering. utgick från att samtliga generellområden efter ansökan kan bli föremål för prövning av om registrering kan ske som sådant område, B-område. 7 uttalade att bl.a. följande principer bör vara vägledande vid prövningen av om det finns särskilda skäl för registrering av B-områden, nämligen * om jakträttshavare ansökt om men vägrats att ansluta marken till angränsande licensområde, * om angränsande licensområde tillstyrker en registrering, * när det finns flera jägare inom ett mindre område som inte alla utan vidare kan beredas plats i en ny jaktgemenskap, * vid ansökan av äldre jakträttshavare som inte tidigare deltagit i någon jaktsamverkan, * om praktiska möjligheter saknas att få mark ansluten till angränsande licens- område. uttalade vidare att särskilda skäl för registrering i allmänhet inte bör anses finnas om en jakträttshavare förvägrats anslutning till ett licensområde därför att han vägrat acceptera gängse regler inom licensområdet. En grundläggande förutsättning för registrering som B-område borde vara att jakträttshavaren på generellområdet har visat att han är villig att samordna sin jakt med jakträttshavarna på angränsande marker. påpekade också att förutsättningarna för registrering av ett licensområde kan komma att förändras. Det borde därför finnas möjlighet att låta ett beslut om registrering gälla för begränsad tid eller tills vidare. Riksdagsbeslutet fattades i medvetande om att beslut i ärenden om registrering av B-områden i stor utsräckning måste grundas på skönmässiga bedömningsgrunder. Det framhölls därför att det är viktigt att prövningen kan göras smidigt och enhetligt över hela landet. Som framgår av det följande (avsnitt 4.6) förekommer inte längre B-områden i . Möjligheten att registrera B-områden kom i första hand till för att möjliggöra fortsatt jakt på de generellområden som inte kunde sammanföras med andra registrerade områden. Möjligheterna att registrera B-områden begränsas starkt genom att särskilda skäl skall vara uppfyllda för att registrering skall få ske. I praktiken krävs att angränsande licensområden inte vill ansluta marken till sitt område. Jägarorganisationernas förslag att som enda villkor kräva att området omfattar minst 5 ha sammanhängande mark innebär enligt regeringens mening ett avsteg från denna princip. Ett genomförande av förslaget kan få negativa konsekvenser för den samordning av älgjakten som eftersträvas. Därför bör inte de särskilda skälen för registrering av B-område slopas. Regeringen återkommer till denna fråga i det följande (avsnitt 4.5) när det gäller omregistrering av generellområden till B-områden. Jakttiden på B-områdena är eller den som bestämmer. Något skäl att ändra finns inte enligt regeringens uppfattning. 8 4.5 Generellområdena Regeringens förslag: Med undantag av skall alla registrerade generellområden som är minst 5 ha stora omregistreras till B-områden på initiativ av . Jägarorganisationernas förslag: skall informera innehavarna av de registrerade generellområdena om de nya principerna för älgjakten i syfte att uppnå samordnade jaktliga enheter. Så långt det är möjligt skall generellområdena erbjudas att ingå i sådana samordnade jaktliga enheter. Om jakträttshavaren på ett generellområde inte väljer att ansluta området till en samordnad jaktlig enhet skall omregistrera de generellområden som omfattar minst 20 ha sammanhängande mark till B-områden. Uppgår arealen till minst 50 ha sammanhängande mark skall jakträttshavaren kunna välja att registrera marken som A- eller B-område. Understiger arealen 20 ha sammanhängande mark skall det krävas en anmälan till för att området skall registreras som B-område. För registrering som B-område skall det krävas en minsta sammanhängande areal av 5 ha. Sker ingen anmälan, eller understiger arealen kravet för registrering som B-område, skall området avregistreras. Ny- och omregistreringar till B-områden skall ske avgiftsfritt års älgjakt. Ett generellområde som ingår i jaktlig samverkan med ett annat registrerat område års älgjakt utan att vara omregistrerat till B-område skall utan avgift kunna bli registrerat som B-område om samverkan inte fungerar och ansökan om registrering begärs . Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig om generellområdenas framtid tillstyrker i allmänhet att en omregistrering till B-områden sker. Flera länsstyrelser avstyrker en omregistrering till B-område utan att jakt- rättshavaren ansökt om det. Det kan enligt dessa remissinstanser finnas gene- rellområden där jakt- eller ägareförhållandena förändrats. En anmälan om att jakträttshavaren önskar omregistrering medför att register hålls aktuellt. i anser däremot att alla företrädare för generellområden skall informeras om att omregistreringar till B-områden kommer att ske om inte jakträttshavarna anmäler att de inte önskar en omregistrering. i föreslår att samtliga generellområden automatiskt registreras om i avvaktan på en utvärdering av nuvarande älgjaktssystem. och tillstyrker av administrativa skäl en automatisk omregistrering till B-områden. Det är enligt förbunden positivt att frågan om generellområdena löses enligt den modell som anges i jägarorganisationernas förslag. i län föreslår också en automatisk överföring till B-områden, vilket enligt enkelt kan ske genom en ändring av de dataprogram använder för sin älgadministration. Denna metod är den enda som enligt är försvarbar från administrativ synpunkt. En granskning av de närmare 800 generellområden som finns i länet skulle medföra en tungrodd administrativ hantering av omregistreringarna. i anser att det är principiellt felaktigt att registrera ett licensområde utan att det finns någon viljeyttring från jakträttshavaren. i är av samma uppfattning eftersom den som har ett generellområde på mer än 20 ha kanske vill fälla ett obegränsat antal kalvar på ett oregistrerat område i stället för att registrera det som B-område. i anser att förslaget tar allt för liten hänsyn till principen om produktionsanpassad jakt men att det från administrativ synpunkt är positivt. Huvuddelen av de länsstyrelser som tagit upp frågan om avgiftsfrihet vid omregistrering från generellområde till B-område tillstyrker förslaget. i anser att det torde vara förenat med mer extra arbete att kräva en avgift än att göra en automatisk omregistrering. i anser däremot att en avgiftsfri omregistrering kan uppfattas negativt av de jaktlag som redan ansökt om ändrade registreringar. i avstyrker förslaget av rättviseskäl. Några länsstyrelser påpekar att måste få ekonomisk kompensation för det ökade administrativa arbetet och att detta kan ske genom ökade uttag ur länets viltskadefond. Skälen för regeringens förslag: Inom de län där s.k. samordnad älgjakt bedrevs tidigare omfattade de registrerade licensområdena av älgmarksarealen. Resterande areal, de s.k. generellområdena, var följaktligen mycket liten. Antalet generellområden var dock stort, ca 20 000. Enligt beslut om jaktlag borde särskilda bestämmelser gälla för generellområdena under en övergångstid års jakt för att ge tillräcklig tid för samverkansbildning och den anpassning i övrigt som kunde krävas. De gamla tilldelningsreglerna borde gälla så länge områdena fanns kvar. Statsmakternas intentioner om samverkan och bildande av stora licensområden för produktionsanpassad jakt har emellertid inte infriats när det gäller gene- rellområdena. Av de ca 20 000 generellområden som fanns då den nya jaktlagen trädde i kraft hade endast ca 2 600 omregistrerats till B-områden . Eftersom det skulle innebära problem för många länsstyrelser att hinna med handläggningen av det stora antalet omregistreringsärenden som återstod beslutade om en förlängd övergångstid års älgjakt (prop. 1990/91:28, bet. 1990/ 91:JoU11, rskr. 1990/91:45). Som framgår av det följande (avsnitt 4.6) kommer älgjakten på de nuvarande generellområdena i att bedrivas under allmän jakttid . De ca 2 600 områden som fram hade registrerats som B-områden har huvudsakligen kommit till genom att de jakträttsliga förhållandena ändrats inom generellområdena eller genom att A-områden på grund av sjunkande älgtillgång inte längre uppfyller kraven för registrering som sådant område. Huvudorsaken till att omregistrering skett i så liten omfattning torde enligt den nämnda propositionen vara att den tillåtna avskjutningen på generellområdena är högre än på B-områdena. Omregistreringen av generellområden har gått alltför långsamt. Det finns fortfarande ca 14 000 sådana områden kvar. riksdagsbeslut har inte infriats när det gäller samverkan och registrering av licensområden som är tillräckligt stora för en produktionsanpassad jakt. Ett genomförande av jägarorganisationernas förslag riskerar att motverka den uttalade målsättningen att det bör bildas stora och stabila licensområden. har det dock under de år som älgjakt bedrivits på generellområdena visat sig att jakten inte äventyrar produktionsanpassningen. Avskjutningen per ytenhet är nämligen inte större där än på A-områdena. Om generellområdena omregistreras till B-områden minskar dessutom den tilllåtna avskjutningen från två till ett djur. Mot bakgrund av motiv för införande av B-områden, att ge en större del av jägarkåren möjligheter till jakt på vuxna djur, bör generellområdena enligt regeringens uppfattning kunna registreras som B-områden utan att det finns särskilda skäl. Enda kravet för en sådan registrering bör vara att områdets sammanhängande areal är minst 5 ha. Ett par av remissinstanserna anser att det oavsett områdets storlek bör krävas en ansökan av områdets innehavare för att området skall registreras som B-område. Regeringen delar denna uppfattning. Det bör föreskrivas att sådan ansökan skall göras före utgången av . Generellområdena i avregistreras och älgjakten bedrivs där i fortsättningen under allmän jakttid. Även generellområden i övriga landet som inte har en sammanhängande areal om minst 5 ha avregistreras. Självfallet kan dock jakträttshavaren ansöka om registrering som B-område. Om- och avregistreringen kommer sålunda att följa generella regler och kan därför ske till försumbara kostnader. Den bör därför ske avgiftsfritt. Infor- mationen om förändringen kan också ske i generella former och behöver inte vara individuell. För att nå en så god samverkan som möjligt vad gäller älgjakten bör en bred information ges till innehavarna av mindre jaktområden. Syftet bör vara att generellområdena så långt möjligt erbjuds att ingå i större samordnade jaktliga enheter. Informationen om detta bör ingå som en naturlig del av jägarorgan- isationernas normala verksamhet. Regeringens förslag medför en ändring av jaktlagens övergångsbestämmelser. 4.6 Älgjakten i Regeringens bedömning: I bör älgjakten även i fortsättningen bedrivas under allmän jakttid på de marker som inte är A-områden eller älgskötselområden. Jägarorganisationernas förslag: För älgjakten i skall gälla samma bestämmelser som för landet i övrigt. I allt fall bör de speciella be- stämmelserna för länet inte omfatta Eslövs, , , och kommuner. Remissinstanserna: De speciella bestämmelserna för älgjakten i har kommenterats av , i och . anser att jakten i bör ske enligt samma bestämmelser som för landet i övrigt. Detsamma anser , även om administrationen är dyrbar. i anser däremot att den allmänna jakten efter älg i länet bör behållas. Länets avskjutningsstatistik visar enligt att jägarorganisationernas kritik inte är befogad. Den allmänna jakten efter älg är en bra regleringsform och har medfört en avsevärd minskning av administrationen. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 3 andra stycket 3 jaktförordningen skall älgjakten i bedrivas under allmän jakttid, om jakten inte sker inom A-områden eller älgskötselområden. Jakttiden skall vara eller den bestämmer. har bestämt jakttiden . De särskilda bestämmelserna för infördes efter förslag i prop. 1991/92:9 om jakt och viltvård. godtog förslaget (bet. 1991/92:JoU5, rskr. 1991/92:48). På de tidigare registrerade B-områdena och kalvjaktsområdena bedrivs således jakten enligt de principer som gällde för den allmänna jakten efter älg . Bakgrunden till ändringen var följande. Älgjaktsadministrationen och älgjakten i skiljer sig markant från vad som gäller för övriga län. Älgstammen i detta län är mycket svag. Det beror till stor del på bristen på lämpliga älgbiotoper. Vidare är det från bl.a. skadesynpunkt inte heller önskvärt eller möjligt att hålla en tätare älgstam i länet. Under en rad år har endast ca 250 älgar fällts . Av dessa har ca 200 fällts på A-områden. Under älgjakten 1988 och 1989 bedrevs i länet älgjakt på ca 130 A-områden, ca 40 B-områden och ca 600 generellområden. Administrationen av älgjakten i länet kostade då ca . Det var mer än för motsvarande arbete i där ca 3 000 älgar sköts på mer än 1 500 registrerade älgjaktsområden. Arbetet med och kostnaderna för administrationen av älgjakten i länet stod enligt propositionen inte i rimlig proportion till det antal älgar som fälldes på B-områdena och generellområdena. De tidigare B-områdena i länet har avregistrerats. Även för gäller att generellområdena får finnas kvar till utgång. När möjligheten att jaga älg på generellområdena upphör kommer jakten även på dessa marker att bedrivas under allmän jakttid. Jägarorganisationerna anser att den allmänna älgjakten i inte är någon lämplig förvaltningsform för älgstammen. Antalet älgar har minskat kraftigt i såväl som . De fem dagars allmän jakt som infördes i under jakten , utom på A-områden, generellområden och älgskötselområden, innebär enligt jägarorganisationerna att älgstammen i utsätts för en orimligt hård beskattning. I östra delen av längs gränsen mot län råder enligt organisationerna särskilda förhållanden. Inom ett område som i huvudsak utgörs av , , Höörs, Eslövs och kommuner är i princip såväl älgbiotopen som övriga förhållanden likvärdiga med angränsande delar av län. Inom dessa områden kan en meningsfull älgvård och älgjakt bedrivas. Bland annat med hänsyn till viltvårdens mål som det uttrycks i 4 jaktlagen är det angeläget att kunna behålla en lämpligt avvägd älgstam inom detta område av . Den allmänna älgjakten i påverkar enligt jägarorganisationerna såväl älgstammen som inställningen till älgvården i de angränsande delarna av län. Länsgränsen utgör inte någon naturlig skiljelinje. Älgstammen inom området längs länsgränsen är i stället en gemensam resurs för aktuella delar av och . i har i sitt remissvar påtalat att avskjutningen års jakt ökat något på de marker som inte utgör A-områden medan avskjutningen på A-områdena minskat något. Det förhållandet har enligt emellertid inträffat den samordnade jakten pågick. Detta kan enligt därför inte läggas till grund för att påstå att den allmänna jakten i länet medfört en orimligt hård beskattning av älgstammen.