prop · GH03152 · 1994-01-01 00:00:00 — 5 Skattepliktig inkomst enligt denna lag är: 1. avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun; 2. avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av annan anställning eller annat uppdrag än hos svenska staten eller svensk kommun, i den mån inkomsten förvärvats genom verksamhet här i riket; 3. arvode och liknande ersättning som uppburits av någon i egenskap av ledamot eller suppleant i styrelse eller annat liknande organ i svenskt aktiebolag eller annan svensk juridisk person, oavsett var verksamheten utövats; 4. pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del beloppet överstiger uppburen folkpension och pensionstillskott som uppburits enligt 2 lagen (1969:205) om pensionstillskott eller, för den som uppburit folkpension i form av förtidspension, till den del beloppet överstiger uppburen folkpension och av pensionstillskott som uppburits enligt 2 a sistnämnda lag, eller, om folkpension enligt bestämmelserna i 17 kap. 2 lagen om allmän försäkring samordnats med yrkesskadelivränta eller annan i nämnda lagrum angiven livränta, till den del beloppet överstiger den pension som skulle ha utgått om sådan samordning inte skett, och för annan ersättning enligt lagen om allmän försäkring; 5. pension på grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun; 6. belopp, som utgår på grund av annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket bedriven försäkringsrörelse; 7. pension på grund av tjänstepensionsförsäkring samt annan pension eller förmån, om förmånen utgår från på grund av förutvarande tjänst och den tidigare verksamheten huvudsakligen utövats här; 8. ersättning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare samt enligt annan lag eller författning, som utgått till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller på grund av militärtjänstgöring eller i fall som avses i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd eller lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän; 9. dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd; 10. korttidsstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349); 11. annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvad inkomst av tjänst; 12. återfört avdrag 12. återfört avdrag för egenavgifter för egenavgifter enligt lagen enligt lagen (1981:691) om (1981:691) om socialavgifter, socialavgifter, restituerade, egenavgifter som avkortade eller fallit bort, i den avskrivna mån avdrag har egenavgifter i den medgetts för mån avdrag har avgifterna samt av- medgetts för gifter som avses i avgifterna samt 46 2 mom. första avgifter som avses stycket 3 kommunal- i 46 2 mom. förstaskattelagen stycket 3 (1928:370) och som kommunalskattelagen satts ned genom (1928:370) och som ändrad debitering i satts ned genom den mån avdrag har ändrad debitering i medgetts för den mån avdrag har avgifterna och medgetts för dessa inte hänför sig avgifterna och till nä- dessa inte hänför sigringsverksamhet; till näringsverksam- het; 13. bidrag enligt lagen (1994:000) om vårdnadsbidrag. Som folkpension behandlas även tilläggspension i den mån den enligt lagen om pensionstillskott föranlett avräkning av pensionstillskott. Däremot räknas inte barnpension eller vårdbidrag som folkpension. Verksamhet på grund av anställning i svenskt företag anses utövad här i riket även om tjänsteinnehavaren i och för sin tjänst måste göra tillfälliga besök utomlands eller uppehålla sig där under kringresande (t.ex. handelsresande). Skattepliktig inkomst enligt denna lag är dock endast sådan inkomst som är skattepliktig inkomst enligt kommunalskattelagen. Denna lag träder i kraft . 1Lydelse enligt prop. 1993/94:148. 2.15 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:000) Härigenom föreskrivs att i 12 kap. 2 , 14 kap. 1, 3, 28 och 30 samt rubrikerna närmast före 14 kap. 3 och 28 mervärdesskattelagen (1994:000)1 orden "allmän självdeklaration" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "särskild självdeklaration" i motsvarande form. 1Lydelse enligt prop. 1993/94:99. 3 Ärendet och dess beredning har senaste tidpunkt för att lämna självdeklaration varit taxeringsåret. Vissa skattskyldiga har dock kunnat lämna självdeklaration . Någon ändring av deklarationstidpunkten var inte aktuell när systemet med förenklad självdeklaration infördes vid taxering. års taxering skall emellertid förenklad självdeklaration lämnas taxeringsåret (prop. 1992/93:86, bet. 1992/93:SkU11, rskr. 1992/93:146, SFS 1992:1659). Det nya förfarandet innebär att en förtryckt deklarationsblankett sänds ut till de skattskyldiga som får lämna förenklad självdeklaration. Blanketten skall sändas ut före taxeringsåret. Den skattskyldige skall därefter - i förekommande fall efter rättelser eller kompletteringar - underteckna blanketten och skicka tillbaka den till skattemyndigheten. I vissa fall kan även allmän självdeklaration få lämnas , nämligen då skattskyldig skall lämna allmän självdeklaration enbart på grund av att han inte fått en förtryckt deklarationsblankett . Enligt den ordning som skall tillämpas års taxering finns således tre olika deklarationstidpunkter. () har föreslagit att reglerna ändras så att endast två deklarationstidpunkter skall förekomma, nämligen för i huvudsak alla som skall lämna allmän självdeklaration och för den som lämnar förenklad självdeklaration. Vi avser att i det följande behandla RSV:s förslag. Framställningen har remissbehandlats. Yttranden har avgetts av Föreningen , , Företagens Uppgiftslämnardelegation, , , , , och . Remissyttran- dena finns tillgängliga i (dnr 3834/93). Vi avser vidare att behandla en framställning från RSV om att allmän självdeklaration fortsättningsvis skall benämnas särskild självdeklaration samt om ändrad uppgiftsskyldighet om uppskovsbelopp m.m. Vidare behandlas ett från RSV framställt önskemål om att ränte- och avgiftsbestämmelserna vid inbetalning av tillkommande skatt resp. återbetalning av överskjutande skatt skall justeras. I propositionen föreslås också en justering av reglerna om skatteavdrag för betalning av preliminär A-skatt och kvarstående skatt. I dessa frågor har synpunkter inhämtats under hand från RSV och, såvitt gäller den sist nämnda frågan, även från . Vi tar slutligen upp fråga om ändringar i bl.a. kommunalskattelagen (1928:370) i anledning av att begreppen avkortning och avskrivning skall mönstras ut till följd av lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. samt några mindre justeringar i taxeringslagen (1990:324) och lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Förslaget om ändrad tidpunkt för att lämna särskild självdeklaration medför initialt vissa merkostnader för skatteförvaltningen för information m.m. Dessa bedöms dock motsvaras av minskade kostnader framöver genom att information och visst annat arbete kan koncentreras i tiden. Övriga förslag bedöms sammantaget inte medföra några ökade kostnader. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 1. Lagrådets yttrande finns i bilaga 2. Regeringen har följt Lagrådets förslag (s. 58). Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Övriga lagförslag är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats över dessa lagförslag (lagförslag 2.3, 2.8-2.12 samt 2.15). 4 Ändringar i deklarationsförfarandet m.m. års taxering är det bara en liten andel av de deklarationsskyldiga fysiska personerna och dödsbona som inte kan lämna förenklad självdeklaration. Fortsättningsvis skall enligt 2 kap. 13 lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter (LSK) i huvudsak endast den som har inkomst av näringsverksamhet, är företagsledare eller delägare i fåmansföretag eller inte varit bosatt i under hela beskattningsåret lämna allmän självdeklaration. Enligt 2 kap. 28 LSK gäller som huvudregel att allmän självdeklaration skall lämnas under taxeringsåret. Flera undantag från denna regel finns dock. Bl.a. skall näringsidkare och delägare i handelsbolag eller rederi lämna allmän självdeklaration under taxeringsåret om räkenskapsåret slutat senare än året före taxeringsåret. För fysiska personer och dödsbon, som driver näringsverksamhet eller som är delägare i handelsbolag, gäller så gott som undantagslöst att räkenskapsåret för den enskilda näringsverksamheten eller handelsbolaget slutar (12 bokföringslagen [1976:125]). Dessa får därför lämna självdeklaration . års taxering gäller som senaste deklarationstidpunkt för dem som får lämna förenklad självdeklaration. Dessa skall få en blankett med förtryckta uppgifter om inkomster m.m. enligt inkomna kontrolluppgifter. De får även en specifikation av samtliga kontrolluppgifter tillsammans med blanketten. Om en deklarationsskyldig inte fått en förtryckt självdeklaration under taxeringsåret, är han enligt 2 kap. 13 LSK skyldig att lämna allmän självdeklaration. Den skall i så fall lämnas under taxeringsåret (2 kap. 28 tredje stycket LSK). De nämnda undantagsreglerna medför att den tidpunkt som enligt lagen är huvudregel - taxeringsåret - fr.o.m. kommer att bli aktuell för en ganska begränsad krets av skattskyldiga. De som då skall lämna allmän självdeklaration är i princip följande: - Bokföringsskyldiga, vars räkenskapsår slutat året före taxeringsåret. Som framgår av det sagda är det i stort sett bara juridiska personer (i första hand aktiebolag och ekonomiska föreningar) som får tillämpa brutet räkenskapsår. - Företagsledare eller delägare i fåmansföretag. - Närstående till företagsledare i fåmansföretag om de skall lämna uppgift enligt 2 kap. 24 LSK. - Skattskyldiga som - utan att vara näringsidkare - är skyldiga att redovisa mervärdesskatt i självdeklarationen. - Skattskyldiga som inte varit bosatta i under hela beskattningsåret. Regeringens förslag: Alla som skall lämna allmän självdeklaration -såväl fysiska som juridiska personer - får taxeringsåret som gemensam senaste deklarationstidpunkt. Deklarationsskyldig som skall lämna allmän självdeklaration enbart på grund av att han varit bosatt utomlands hela eller någon del av året, skall få lämna allmän självdeklaration taxeringsåret. RSV:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. har yttrat sig särskilt beträffande tidpunkten för fyllnadsinbetalning. Enligt 27 3 mom. uppbördslagen (1953:272, UBL) utgår kvarskatteavgift på fyllnadsinbetalningar som görs efter och året efter inkomståret. För att de ändrade deklarationstidpunkterna skall kunna innebära en möjlighet att faktiskt upprätta självdeklaration och beräkna skatten efter utan att detta får avgiftseffekter, anser revisorsamfundet att fyllnadsinbetalning skall kunna göras som ligger efter deklarationstidpunkten. Skälen för regeringens förslag: Med nuvarande regler kommer det års taxering att finnas tre olika deklarationstidpunkter, nämligen , och . Redan detta kan vara ett skäl att överväga en ändring. Reglerna är dessutom inte helt lättillgängliga. För de skattskyldiga kan det i vissa enskilda fall vara svårt att avgöra vilken senaste tid att lämna in allmän självdeklaration som gäller i deras fall. Vid taxering kommer den stora allmänheten att få lära sig att deklarera på ett nytt sätt. Dessutom flyttas deklarationsbestyret . Eftersom den nuvarande är djupt förankrad i folks medvetande, är den senare förändringen inte minst viktig. Man kan därför räkna med att stora informationsinsatser måste sättas in i samband med att det nya förfarandet skall börja tillämpas. Eftersom det fortfarande finns kvar ett antal deklaranter med som sin senaste deklarationsdag, måste särskild information gå ut till dessa. Detta försvårar och fördyrar informationsinsatserna. I motsats till kommer också blankettutskicket till deklaranter som lämnar allmän resp. förenklad självdeklaration att ske . Även om det blir enklare än att skilja ut vilka kategorier deklarationsskyldiga som skall lämna allmän resp. förenklad självdeklaration i det nya systemet, kommer det med all säkerhet att bli ett antal gränsfall där frågan om vilken blankett som skall användas är aktuell. Detta gäller bl.a. inom kretsen av fåmansföretagare och närstående till dessa. Eftersom förtryckta blanketter för allmän självdeklaration kommer att skickas ut till den som presumeras vara skyldig att lämna sådan deklaration kan det uppstå osäkerhet om vilken blankett som skall gälla i det fall blankett för allmän självdeklaration inte gått ut men deklaranten själv inte anser sig uppfylla kraven för att få lämna förenklad självdeklaration. Förtryckning av blanketter sker med hänsyn till de olika kriterier som gäller enligt lag för resp. blankettyp och baseras på uppgifter från senast lämnade självdeklaration samt övriga kända och aktuella uppgifter i olika register. görs detta urval i november året före taxeringsåret. Om nuvarande deklarationstidpunkt behålls måste blanketturvalet göras som . Detta är en stor nackdel eftersom det kan leda till att fel blankett skickas i ett antal fall där förhållandena ändrats . Precisionen i urvalet blir bättre om detta kan göras efter utgången av beskattningsåret. Antalet deklarationsskyldiga som enligt nuvarande regler skall lämna allmän självdeklaration har av RSV beräknats uppgå till högst ca 500 000, dvs. av alla deklarationsskyldiga. Av dessa är ca 150 000 juridiska personer med brutet räkenskapsår och resten fysiska personer och dödsbon. Antalet delägare i fåmansföretag och närstående till företagsledare har uppskattats till ca 250 000. Här bortses från det förhållandet att möjligheten att lämna allmän självdeklaration står öppen även för den som uppfyller kriterierna för att få lämna förenklad självdeklaration. Ett skäl till att göra detta kan vara att deklaranten vill kunna få förtida återbetalning av överskjutande skatt (se prop. 1992/93:86, s. 60). Den som vill utnyttja denna möjlighet skall enligt lagen lämna självdeklarationen . Regeringen finner mot bakgrund av det anförda att starka skäl talar för att deklarationstidpunkten slopas. Det är angeläget att deklarationstidpunkten väljs så att såväl de skattskyldigas krav på enkla regler som skatteförvaltningens administrativa krav tillgodoses. RSV diskuterar i sin framställning två alternativa förslag till ändrade deklarationstidpunkter. Det ena alternativet utgår från deklaranten och innebär att samtliga fysiska personer och dödsbon, oavsett blankettyp, skall lämna självdeklaration . Enligt det andra alternativet, som knyter an till typen av blankett, skall allmän självdeklaration lämnas oavsett om deklaranten är en fysisk eller juridisk person. Om en gemensam deklarationstidpunkt skall gälla för alla fysiska personer måste denna tidpunkt sättas till . Det finns nämligen inte några tekniska möjligheter att förtrycka och skicka ut blanketter för förenklad självdeklaration tidigare än . Den nu gällande inlämningstiden kan därför inte tidigareläggas för dem som lämnar förenklad självdeklaration i det nya förfarandet. En stor fördel med gemensam inlämningstidpunkt för alla fysiska personer är att informationsinsatserna kan koncentreras i tiden. En annan fördel är att problemen vid blankettbyten blir betydligt mindre om alla deklarationsblanketter skickas ut än om utskicket sker i två omgångar. En fördel från servicesynpunkt är att en specifikation av kontrolluppgifter på inkomst av tjänst, kapital och allmänna avdrag kan lämnas även till dem som lämnar allmän deklaration. För deklaranterna kan det emellertid innebära en nackdel att blanketten för allmän självdeklaration kommer så sent som om deklarationen skall lämnas . En senareläggning av deklarationstidpunkten för enskilda näringsidkare kommer också att föra med sig flera negativa effekter för skatteförvaltningen. Det innebär dels en mycket tung koncentration av arbetet med förtryckning och framför allt registrering av deklarationerna under en , dels en förkortning av granskningsperioden, vilket riskerar att leda till förseningar och kvalitetsförsämringar i taxeringsarbetet. En senareläggning kan vidare medföra konflikter med EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv. har runt 1,2 miljoner deklaranter som senaste deklarationstidpunkt. En del av dessa, främst makar och barn till enskilda näringsidkare, kommer i det nya förfarandet att i stället kunna lämna förenklad självdeklaration. Om väljs som gemensam deklarationstidpunkt för alla som skall lämna allmän självdeklaration i det nya förfarandet innebär det att uppskattningsvis ca 1,5 miljoner deklarationsskyldiga skall lämna allmän självdeklaration . En fördel med denna lösning är att man inte förändrar något för merparten av näringsidkarna. Däremot får aktiebolag och ekonomiska föreningar m.fl. med brutet räkenskapsår liksom delägare i fåmansföretag ytterligare på sig att upprätta deklarationen. Det senare bör vara en fördel bl.a. för bokföringsbyråerna. En annan fördel är att näringsidkare likabehandlas oavsett företagsform. För skatteförvaltningen bedöms det inte innebära några nackdelar att flytta fram deklarationstidpunkten från till . Den förkortning av granskningstiden som detta medför får ingen större betydelse. I stället minskar behovet att medge anstånd i ett stort antal fall vilket är en fördel. En annan fördel är att urvalet inför förtryckningen av blanketterna kan ske . RSV finner efter en sammanvägning av för- och nackdelarna med de två alternativen att fördelarna med en gemensam deklarationstidpunkt för dem som lämnar allmän självdeklaration överväger. Regeringen ansluter sig till RSV:s bedömning. Vi föreslår därför att reglerna om tidpunkt för att lämna själv- deklaration i 2 kap. 28 LSK ändras på så sätt att allmän självdeklaration, som skall lämnas utan föreläggande, skall lämnas under taxeringsåret. Undantaget att den som inte fått en förtryckt blankett för förenklad självdeklaration får lämna allmän självdeklaration kvarstår. Skattskyldiga som inte har varit bosatta i under hela beskattningsåret skall enligt 2 kap. 13 LSK lämna allmän självdeklaration. Enligt vår mening är det en fördel om samma deklarationstidpunkt gäller för alla löntagare oavsett vilken typ av blankett som används. Den som varit bosatt utomlands hela eller någon del av året och som inte omfattas av något av de andra i 2 kap. 13 LSK angivna kriterierna, föreslås därför få lämna deklarationen . Tidpunkten kommer på så sätt att i huvudsak gälla endast för juridiska personer utom dödsbon samt för näringsidkare, delägare i fåmansföretag och andra med anknytning till näringsverksamhet. Förslaget föranleder en följdändring i reglerna om deklarationsanstånd i 2 kap. 33 LSK. föreslås en viss utvidgning i fråga om möjligheten att medge s.k. byråanstånd. Beträffande vad som framförts av revisorsamfundet om ändring av tidpunkten för fyllnadsinbetalning kan först konstateras att, som tidigare nämnts, den ändrade deklarationstidpunkten endast berör ca en tredjedel av de skattskyldiga som skall lämna allmän självdeklaration i det nya förenklade förfarandet. För merparten av deklaranterna () innebär det således ingen ändring jämfört med nuvarande regler. Dessutom torde de flesta som berörs ändå ha möjlighet att med godtagbar precision beräkna skatten. De faktiska förutsättningarna för denna grupp att beräkna eventuell fyllnadsinbetalning har ju inte ändrats i och med att senaste tidpunkt för att lämna självdeklaration flyttas fram. I sammanhanget skall också nämnas att frågan om ränte- och avgiftsbestämmelsernas samtida utformning avses att behandlas inom ramen för (Fi 1993:07) arbete. Någon ändring av tidpunkten för fyllnadsinbetalning är därför inte aktuell . 4.3 Ändrad benämning på allmän självdeklaration Regeringens förslag: Allmän självdeklaration skall fortsättningsvis benämnas särskild självdeklaration. RSV:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Skälen för regeringens förslag: Som nämnts i avsnitt 4.2 är det endast ca 1,5 miljoner deklaranter, eller av alla deklarationsskyldiga, som kommer att lämna allmän självdeklaration i det nya deklarationsförfarandet. Av dessa 1,5 miljoner är ca 400 000 juridiska personer. Den helt övervägande delen av de deklarationsskyldiga kommer att lämna förenklad självdeklaration. Beteckningen "allmän" på det formulär som används av endast en mindre del av deklaranterna och dessutom huvudsakligen av sådana med mera invecklade inkomstförhållanden är därför missvisande. Visserligen kan blanketten sägas vara allmän i den meningen att den omfattar alla inkomstslag och får användas även av sådana skattskyldiga som annars har rätt att använda den förenklade blanketten. Enbart dessa skäl är dock inte tillräckliga för att motivera benämningen "allmän". Om man ser endast till antalet användare borde beteckningen "allmän" i stället gälla för den förenklade självdeklarationen. Mot detta talar dock att ett sådant namnbyte kan vålla missförstånd och förväxlingar hos allmänheten och därför försvåra genomförandet. Dessutom har beteckningen "förenklad" vissa fördelar genom att förfarandet numera är väl känt och inarbetat. Beteckningen förenklad självdeklaration bör därför finnas kvar. Regeringen ställer sig mot bakgrund av det anförda bakom RSV:s förslag att attributet "allmän" i benämningen allmän självdeklaration ersätts med "särskild". Med detta vinns också den fördelen att det tydligare markeras att blanketten och förfarandet är tänkt för vissa grupper av skattskyldiga, främst näringsidkare. För dessa grupper gäller också regler som avviker från dem som avser det förenklade förfarandet, såsom en annan inlämningstidpunkt och en annan tidpunkt då slutskattesedeln senast skall vara utsänd. Mot bakgrund härav föreslås att benämningen "allmän självdeklaration" i LSK och de andra lagar där den förekommer byts ut mot "särskild självdeklaration". 4.4 Uppgiftsskyldighet om uppskovsbelopp m.m. Regeringens förslag: Den årliga uppgiftsskyldigheten för den som vid beskattningsårets utgång äger en ersättningsbostad enligt lagen om uppskovsavdrag vid bostadsbyte slopas. Däremot behålls, efter vissa justeringar, den särskilda uppgiftsskyldigheten när ersättningsbostad överlåtits genom arv, testamente, bodelning eller gåva. Vidare införs en uppgiftsskyldighet om ersätt- ningsbostadens beteckning för den som yrkar uppskovsavdrag. RSV:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.Skälen för regeringens förslag: Genom lagstiftning som trädde i kraft infördes ett nytt uppskovssystem vid bostadsbyten (prop. 1993/94:45, bet. 1993/94:SkU11, rskr. 1993/94:105, SFS 1993:1469 m.fl.). De nya reglerna, som är uppbyggda kring ett uppskovsavdrag, innebär att den som säljer en villa eller en bostadsrätt (ursprungsbostad) kan skjuta upp beskattningen av reavinsten om han förvärvar en ersättningsbostad efter försäljningen och bosätter sig där. I det sammanhanget infördes i 2 kap. 17 andra stycket LSK en regel om att den som vid beskattningsårets utgång äger en ersättningsbostad i självdeklarationen skall lämna uppgift dels om storleken av det belopp, som enligt 10 lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid bostadsbyte skall dras från omkostnadsbeloppet när ersättningsbostaden avyttras, dels om ersättningsbostadens beteckning. Är ersättningsbostaden en bostadsrättslägenhet skall uppgift också lämnas om bostadsrättsföreningens eller bostadsaktiebolagets namn och organisationsnummer. Skälet till att dessa uppgifter skall lämnas är enligt förarbetena att skattemyndigheten skall ha möjlighet att bevaka att den obeskattade vinsten återförs till beskattning när ersättningsbostaden sedermera avyttras.