prop · GH0345 · 1994-01-01 00:00:00 — Enligt lagen (1990:680) om upphävande av lagen (1978:970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst tillämpas den upphävda lagen alltjämt "i fråga om 1991 och tidigare års taxeringar" samt i fråga om i vissa fall. Med det senare avses sådana som omfattas av bestämmelserna i punkt 3 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:651) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Det är här fråga om den situationen att en fastighet avyttrats före utgången av och att uppskov medgetts enligt UppskovsL men att det års ingång sker en tilläggsbetalning. UppskovsL skall omfatta detta belopp. Innebörden av detta är att när ersättningsfastigheten avyttras kommer uppskovsbeloppet inte uteslutande att omfatta den vinst som taxerades senast vid taxering utan också belopp som med tillämpning av upphävandelagen och UppskovsL taxerats . För att markera att stadgandet - som utgör ett nytt första stycke - endast avser uppskov enligt UppskovsL har vissa justeringar gjorts. I ett nytt andra stycke erinras om att omkostnadsbeloppet skall minskas enligt bestämmelserna i om en fastighet som är ersättningsbostad avyttras. 25 § 9 mom. Momentets inledande fyra stycken innehöll tidigare de nu slopade 9-, 18- och 27-procentsreglerna. I momentets nya lydelse finns den alternativregel som gäller för fastigheter som förvärvats . Regeln gäller både privatbostads- och näringsfastigheter. För fastigheter förvärvade kan ingångsvärdet bestämmas enligt två olika metoder. Den ena innebär att ingångsvärdet får beräknas till av taxeringsvärde. Enligt den andra gäller att det verkliga anskaffningsvärdet får användas om den skattskyldige kan visa att det är högre. Bortsett från vissa språkliga justeringar motsvarar bestämmelsen alternativregel I som intill skattereformens genomförande fanns i punkt 2 a femte stycket av anvisningarna till 36 § KL. En konsekvens av att en fastighet som förvärvats skall anses förvärvad är, vilket uttryckligen anges, att kostnader och avdrag från tiden inte kan beaktas vid vinstberäkningen. I enlighet med vad som anförs i Lagrådets yttrande har en viss redaktionell justering av lagtexten företagits. Av denna framgår på ett tydligare sätt att denna tidsmässiga begränsning gäller oavsett om ingångsvärdet beräknas utifrån taxeringsvärde eller det verkliga anskaffningsvärdet. En motsvarande tidsmässig begränsning i fråga om skyldigheten att återlägga värdeminskningsavdrag m.m. föreslås införd i punkt 5 första stycket av anvisningarna till 22 § KL. I nuvarande femte stycket finns den s.k. karensregeln. Stycket är borttaget. 25 § 10 mom. Det nuvarande momentet innehåller bestämmelserna om att 9-procentsregeln alltid får tillämpas om en privatbostadsfastighet görs till föremål för expropriation eller liknande förfaranden. Dessa bestämmelser är borttagna. Nuvarande 11 mom. skall i fortsättningen betecknas 10 mom. Momentet reglerar den situationen att den skattskyldige avyttrar en näringsfastighet som han redovisar ett underskott i den förvärvskälla till vilken fastigheten hör. I så fall har han rätt att vid vinstberäkningen dra av underskottet. Avdraget är den sista åtgärden vid vinstberäkningen. På grund av att momentet skall kallas 10 mom. har det skett en redaktionell justering. 25 § 11 mom. Momentet är nytt och innehåller de nya vinst- och förlustreglerna som gäller privatbostadsfastigheter och näringsfastigheter. Av reglerna framgår att vid avyttring av en privatbostadsfastighet är av en vinst skattepliktig och av en förlust avdragsgill. För näringsfastigheter är motsvarande procentsatser 90 resp . Bestämmelserna har berörts i det föregående (jfr specialmotiveringen till 3 § 2 mom.). 26 § 4 mom. I andra stycket finns bestämmelsen om att avdrag för kapitaltillskott medges vid vinstberäkningen avseende bostadsrätter. Av sista meningen framgår att avdragsrätten inte omfattar kapitaltillskott som skett . Den nya metoden i 7 mom. för att beräkna ingångsvärdet för bostadsrätter anskaffade aktualiserar vissa justeringar av dessa regler. Före skattereformen gällde att om en bostadsrätt köpts skulle den alltid anses förvärvad . Som en konsekvens av detta gällde att kostnader och avdrag, häribland avdragsrätten för kapitaltillskott, som hänförde sig till tiden aldrig beaktades. slopades den s.k. genomsynen som reglerna om kapitaltillskott återinfördes (prop. 1991/92:54, bet. 1991/92:SkU9, SFS 1991:1855). Denna nya regel om kapitaltillskott innehåller en tidsmässig begränsning som motsvarar vad som tidigare gällde, dvs. kapitaltillskott från tiden får inte dras av. Ett skäl till den nämnda tidsbegränsningen var att avdragsrätten för kapitaltillskott inte skulle bli mer omfattande efter återinförandet än vad den tidigare varit. var denna tidsbegränsning avseende kapitaltillskotten ett utflöde av den allmänna regeln om att inga kostnader och avdrag alls från tiden kunde beaktas. I det nuvarande systemet finns det emellertid ingen sådan allmän regel och tidsbegränsningen gäller därför endast kapitaltillskott. Den nya regeln i 7 mom. innehåller emellertid en sådan generell regel. Denna kommer då också att omfatta avdragsrätten för kapitaltillskott. Förhållandena i detta hänseende kommer alltså att bli desamma som före skattereformen. Det betyder att sista meningen i andra stycket kan tas bort utan att detta innebär någon saklig förändring av vad som gäller. 26 § 7 mom. I nuvarande första stycket finns 9- och 18-procentsreglerna för bostadsrätter. Dessa har tagits bort och ersatts av en regel om ingångsvärden för bostadsrätter som förvärvats . Beräkningen kan ske enligt två metoder. Den ena innebär att ingångsvärdet får beräknas till av lägenhetens andel av föreningsförmögenheten . Enligt den andra får det verkliga anskaffningsvärdet användas om den skattskyldige kan visa att det är högre. Bortsett från vissa språkliga förändringar överensstämmer den nya regeln med den som fram till skattereformens genomförande fanns i punkt 2 c av anvisningarna till 36 § KL. På Lagrådets initiativ har en viss justering företagits av lagtexten. är densamma som i motsvarande bestämmelse avseende fastigheter, 25 § 9 mom., och har berörts i specialmotiveringen till detta stadgande. Takregeln i nuvarande andra stycket avsedd för bostadsrätter som ej är privatbostäder har tagits bort liksom den s.k. karensregeln i nuvarande tredje stycket. 26 § 8 mom. Bestämmelsen om att 9-procentsregeln alltid är tillämplig om en bostadsrätt exproprieras eller avyttras under andra liknande förhållanden är borttagen och ersatt med en ny bestämmelse. Denna utgör en erinran om att omkostnadsbeloppet skall minskas med obeskattad vinst om en avyttrad bostadsrätt är ersättningsbostad enligt UAL. I sak motsvarar stadgandet bestämmelsen i 25 § 8 mom. andra stycket. 26 § 9 mom. Bestämmelsen innehåller en redaktionell förändring betingad av den ändrade momentindelningen i 25 § SIL. 26 § 10 mom. Detta moment innehåller den nya vinst- och förlustregeln för bostadsrätter som är privatbostäder och sådana som inte är det. Bestämmelserna har samma utformning som motsvarande regler för fastigheter i 25 § 11 mom. När det gäller förlustfallen hänvisas till vad som sagts i specialmotiveringen till 3 § 2 mom. Punkt 4 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:651) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Övergångsbestämmelsen tar sikte på det fallet att en fastighet avyttras - . I så fall får omkost-nadsbeloppet beräknas som om fastigheten sålts , dvs. med tillämpning av äldre regler. Indexuppräkningen av ingångsvärdet skall dock ske med åtta - och inte med fyra - års förskjutning. Bestämmelsen har kompletterats på en punkt. Av denna framgår att den vinstkvotering som avses i 25 § 11 mom. inte skall ske om omkostnadsbeloppet beräknas enligt övergångsregeln i fråga. Hela vinsten är i så fall skattepliktig. Detta gäller för fysiska personer och dödsbon samt - på grund av hänvisningen i 2 § 1 mom. åttonde stycket SIL - för övriga juridiska personer. Av punkt 2 av övergångsbestämmelserna till UAL framgår att uppskovsavdrag inte kan ifrågakomma om en fastighet avyttrats och omkostnadsbeloppet beräknats enligt den aktuella övergångsbestämmelsen. Av punkten framgår ändringarna träder i kraft samt att de nya reglerna med vissa undantag skall tillämpas på avyttringar som skett och . Undantagen gäller förlustavyttringar. De nya lägre avdragskvoterna (50, 63 resp ) skall tillämpas först på avyttringar som sker fr.o.m. . Fram till dess gäller således de nuvarande reglerna för förlustavdrag. Enligt punkten gäller att den som avyttrat en fastighet eller en bostadsrätt - kan yrka att de nuvarande reavinstreglerna skall tillämpas utan hinder av vad som stadgas i punkt 1. Är det fråga om en förlust behövs inget särskilt yrkande om att få dra av av förlusten eller - om fråga är om en annan juridisk person än ett dödsbo - hela förlusten. Enligt punkt 1 ingår förlustavdragsreglerna inte bland de regler som skall börja tillämpas med avseende på avyttringar som sker och . Om den skattskyldige yrkar att de nuvarande reglerna skall användas vid vinstberäkningen får de nya uppskovsreglerna inte tillämpas (jfr specialmotiveringen till punkt 2 av övergångsbestämmelserna till UAL). 9.4 Skatteregisterlagen (1980:343) I punkt 7 görs en följdändring i anledning av att bestämmelsen i nuvarande 2 kap. 13 § LSK flyttats till 2 kap. 10 § LSK. Den nya bestämmelsen i punkt 23 har kommenterats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.5.) Tredje och fjärde styckena har ändrats så att och skattemyndigheten får ha terminalåtkomst till de uppgifter som enligt 7 § 23 får tas in i skatteregistret. Ändringen i andra stycket innebär att uppgifter rörande ersättningsfastigheten och den obeskattade vinstens storlek, som enligt 7 § 23 får tas in i skatteregistret, får bevaras i skatteregistret än . 9.5 Lagen (1987:813) om homosexuella sambor Om den som avyttrat en ursprungsbostad avlider innan han hunnit skaffa en ersättningsbostad eller innan han bosatt sig där föreslås enligt 13 § UAL att uppskovsreglerna ändå skall kunna tillämpas om en sambo fullföljer vad den döde inte hunnit med i fråga om ersättningsförvärv eller bosättning. Av tillägget framgår att detta också skall gälla om det är fråga om homosexuella sambor. Av övergångsbestämmelsen framgår att lagen träder i kraft och att dess tillämpning i övrigt är kopplad till motsvarande regler i UAL. 9.6 Lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 2 kap. 17 § I ett nytt andra stycke anges vissa uppgifter som den skattskyldige skall lämna om han äger en ersättningsbostad. I ett tredje stycke, också det nytt, har införts bestämmelser om den uppgiftsskyldighet som aktualiseras vid benefika överlåtelser. 3 kap. 45 § I paragrafen anges vilka uppgifter som skall ingå i den kontrolluppgift en förening är skyldig att lämna på grund av att en bostadsrätt har avyttrats. Av den nya punkten f, framgår att om förvärvet skett skall kontrolluppgiften innehålla uppgift om bostadsrättens andel av föreningens behållna förmögenhet . Vidare framgår att förmögenheten i fråga beräknas på sätt som sägs i 26 § 7 mom. Regeringens skrivelse 1993/94:2 med meddelande om kommande förslag till lagstiftning om uppskovsregler vid bostadsbyten, m.m. Regeringen överlämnar till enligt bifogade utdrag ur regerings- protokollet meddelande om kommande förslag till lagstiftning om uppskovsregler vid bostadsbyten, m.m. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsrådet . , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , P. , Skrivelse med meddelande om kommande förslag till lagstiftning om uppskovsregler vid bostadsbyten, m.m. Det har i den allmänna debatten framförts stark kritik mot reglerna om reavinstbeskattning av villor och bostadsrätter. Kritiken har särskilt tagit sikte på den situationen att beskattning skall ske även när en ny bostad förvärvas. Det har gjorts gällande att den nuvarande reavinstbeskattningen av bostäder är skadlig och bör förändras samt att starka skäl, såväl samhällsekonomiska som sociala, talar för att reavinstbeskattning av villor och bostadsrätter inte bör ske om försäljningen sker för att skaffa en annan bostad av samma slag. Härigenom skulle ett av hindren för rörligheten på bostadsmarknaden undanröjas. Det har vidare hävdats att det samhällsekonomiska värdet av att utnyttja det befintliga bostadsbeståndet på ett effektivare sätt och värdet för de enskilda hushållen att kunna anpassa sitt boende efter förändrade förhållanden uppväger ett eventuellt skattebortfall. Enligt min mening är kritiken mot de nuvarande reglerna befogad. Den s.k. flyttskatten bör slopas. Mot bakgrund härav har regeringen beslutat att till Lagrådet överlämna en lagrådsremiss om uppskovsregler vid bostadsbyten, m.m. I lagrådsremissen föreslås att i skattereglerna införs ett nytt uppskovssystem vid bostadsbyten. De nya reglerna, som är uppbyggda kring ett uppskovsavdrag, innebär att den som avyttrar en villa eller en bostadsrätt (ursprungsbostad) kan skjuta upp beskattningen av reavinsten om han förvärvar en minst lika dyr bostad (ersättningsbostad) efter avyttringen och bosätter sig där. Är den nya bostaden billigare skjuts beskattningen av en del av vinsten upp medan återstoden beskattas. Den obeskattade vinsten från ursprungsbostaden tas fram till beskattning när ersättningsbostaden avyttras. I anslutning till de nya uppskovsreglerna föreslås också vissa förändringar i reavinstreglerna för fastigheter och bostadsrätter. Det huvudsakliga skälet till detta är att det nya uppskovssystemet bygger på att vinstberäkningen sker enligt en konventionell metod. De takregler för skatteuttaget som gäller för villor och bostadsrätter - de s.k. 9- och 18-procentsreglerna - föreslås därför slopade. I stället föreslås att den skattepliktiga vinsten skall utgöra av den konventionellt beräknade vinsten. För förlustfall föreslås att av en förlust hänförlig till en villa eller en bostadsrätt får dras av. Takregeln för näringsfastigheter och motsvarande bostadsrätter, 27-procentsregeln, föreslås också avskaffad och ersatt av en ny skattepliktsregel. Den innebär för fysiska personer och dödsbon att av den konventionellt beräknade vinsten är skattepliktig och att av en förlust hänförlig till sådan egendom får dras av. För fastigheter och bostadsrätter som ägs av andra juridiska personer än dödsbon föreslås att av vinsten skall vara skattepliktig och att av en förlust får dras av. Vidare föreslås nya regler för att beräkna ingångsvärden för fastigheter och bostadsrätter som förvärvats resp. 1974. Dessa regler - som väsentligen överensstämmer med vad som gällde före skattereformen - innebär att ingångsvärdet beräknas på grundval av fastighetens resp. föreningsfastighetens taxeringsvärde nämnda år om den skattskyldige inte kan visa att det verkliga anskaffningsvärdet är högre. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft och - med undantag för vad regeringen föreslår i fråga om förlustkvotering - tillämpas på avyttringar . Det föreslås vidare att de nuvarande reglerna på den skattskyldiges begäran skall kunna tillämpas på avyttringar fram till och med . De nya förlustkvoteringsreglerna föreslås bli tillämpliga på avyttringar som sker och . Förslagen i lagrådsremissen innebär således att de nya reglerna skall träda i kraft och att de, med undantag för förlustkvoteringsreglerna, skall tillämpas på avyttringar som sker och senare samt att de äldre reglerna på den skattskyldiges begäran får tillämpas på avyttringar som sker . Förlustkvoteringsreglerna skall tillämpas på avyttringar och . Av 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen framgår att skatt inte får tas ut i vidare mån än vad som följer av föreskrift som gällde när den omständighet inträffade som utlöste skattskyldigheten. Lagrådet har i ett ärende (prop. 1991/92:54 om reavinstbeskattning av bostadsrätter) uttalat att detta förbud mot en tillbakaverkande skärpning av skatteuttaget är principiellt sett ovillkorligt i den meningen att förbudet skall iakttas oavsett vad för uppfattning den skattskyldige har i saken. Den omständigheten att den skattskyldige inte motsätter sig att nya regler skall tillämpas retroaktivt innebär inte att skattemyndigheterna kan underlåta att ta ställning till om en sådan tillämpning är förenlig med retroaktivitetsförbudet eller ej. Lagrådet konstaterade vidare att retroaktivitetsförbudet i princip utgör ett absolut förbud för skattemyndigheterna att tillämpa nya regler retroaktivt om detta skulle leda till ett högre skatteuttag. Lagrådet ifrågasatte därför lämpligheten av att - som skett i det då aktuella förslaget - låta den skattskyldiga avgöra om nya eller äldre regler skulle tillämpas. Förslaget i den av Lagrådet diskuterade lagrådsremissen hade, när det gäller frågan om tidpunkten för ikraftträdandet, i princip samma konstruktion som i den nu aktuella lagrådsremissen. Lagrådets resonemang avsåg den situationen att nya regler föreslogs få retroaktiv tillämpning och att den skattskyldige, om han så begärde, skulle få tillämpa äldre regler fram till en viss tidpunkt. Det förhållandet att den skattskyldige kan medges uppskov om han tillämpar den i jämförelse med 9-procentsregeln ibland oförmånligare 50-procentsregeln torde inte påverka frågans bedömning ur retroaktivitetssynpunkt. Det kan dock konstateras att i de fall en avyttring sker utan att den skattskyldige avser att begära uppskov är förhållandena i det nu aktuella ärendet och det som Lagrådet diskuterade i princip identiska. Redan av det skälet bör regeringen - i enlighet med bestämmelserna i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen - lämna ett särskilt meddelande till om att ett förslag med angivna innebörd är att vänta. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen beslutar att lämna ett meddelande om det kommande förslaget till lagstiftning. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Bilaga 2 1 Förslag till Lag om uppskovsavdrag vid byte av bostad Härigenom föreskrivs följande. 1 § Vid taxering till statlig inkomstskatt kan skattskyldig fysisk person, som redovisar skattepliktig realisationsvinst hänförlig till en avyttrad villa eller bostadsrätt (ursprungsbostad), på de villkor och i den omfattning som anges i denna lag, medges ett avdrag (uppskovsavdrag) om han förvärvat eller avser att förvärva en ny villa eller bostadsrätt (ersättningsbostad) och bosatt sig eller avser att bosätta sig där. Dödsbo kan medges uppskovsavdrag under de förutsättningar som anges i 13 §. 2 § Med ursprungsbostad avses privatbostadsfastighet eller bostadsrätt som är privatbostad enligt 5 § kommunalskattelagen (1928:370) om bostaden är den skattskyldiges permanentbostad. Bostad i utlandet kan inte vara ursprungsbostad. 3 § Med permanentbostad avses 1) sådan bostad där den skattskyldige varit bosatt under närmast före avyttringen eller 2) sådan bostad där den skattskyldige varit bosatt under av . Avyttrades ursprungsbostaden senare än ersättningsbostaden förvärvades får frågan om den avyttrade bostaden var den skattskyldiges permanentbostad avgöras med hänsyn till förhållandena då ersättningsbostaden förvärvades. Bostad som vid avyttringen ägs av dödsbo kan inte vara permanentbostad. 4 § Uppskovsavdrag medges utan hinder av att sådan egendom som avses i 2 § inte är permanentbostad om den skattskyldige är bosatt i bostaden men ännu inte bott där och 1) egendomen tas i anspråk genom expropriation eller liknande förfarande eller annars avyttras under sådana förhållanden att tvångsavyttring måste anses vara för handen och det inte skäligen kan antas att avyttringen skulle ha ägt rum även om tvång inte förelegat eller 2) egendomen avyttras till staten därför att den på grund av flygbuller inte kan bebos utan påtaglig olägenhet. 5 § Uppskovsavdrag medges endast om realisationsvinsten uppgår till . I fall som avses i 4 § medges dock uppskovsavdrag om vinsten uppgår till . 6 § Om den skattskyldige tidigast året före det år som ursprungsbostaden avyttrades eller senast förvärvat en ersättningsbostad och bosatt sig där året då ursprungsbostaden avyttrades uppgår uppskovsavdraget till ett belopp som motsvarar den skattepliktiga vinsten under förutsättning att vederlaget för ersätt- 42 ningsbostaden uppgick till minst samma belopp som vederlaget för ursprungsbostaden. Är förhållandena sådana som avses i första stycket men uppgick vederlaget för ersättningsbostaden till ett lägre belopp än vederlaget för ursprungsbostaden, uppgår uppskovsavdraget till ett belopp som motsvarar så stor del av den skattepliktiga vinsten som vederlaget för ersättningsbostaden utgör av vederlaget för ursprungsbostaden. 7 § Om den skattskyldige inte har förvärvat en ersättningsbostad senast under som han avyttrat ursprungsbostaden eller, om så skett, han inte bosatt sig där året då ursprungsbostaden avyttrades, uppgår uppskovsavdraget till ett belopp som motsvarar den skattepliktiga vinsten. 8 § Har uppskovsavdrag medgetts enligt 7 § skall vid den närmast därefter följande taxeringen ett belopp motsvarande avdraget tas upp som intäkt av kapital. Detta gäller dock inte om den skattskyldige tidigast året före det år ursprungsbostaden avyttrades och senast därefter förvärvat en ersättningsbostad och bosatt sig där avyttringen skedde och vederlaget för ersättningsbostaden uppgår till minst samma belopp som vederlaget för ersättningsbostaden. Har ersättningsbostad förvärvats och bosättning skett på sätt som anges i första stycket, men uppgår vederlaget för ersättningsbostaden till ett lägre belopp än vederlaget för ursprungsbostaden skall ett belopp motsvarande uppskovsavdraget minskat med så stor del av detta som vederlaget för ersättningsbostaden utgör av vederlaget för ursprungbostaden tas upp som intäkt av kapital. 9 § Har belopp som avses i 8 § tagits upp som intäkt av kapital skall tas upp ett särskilt tillägg som svarar mot av det återförda beloppet. 10 § Uppgick vederlaget för ersättningsbostaden när den förvärvades till minst samma belopp som vederlaget för ursprungsbostaden skall omkostnadsbeloppet när ersättningsbostaden avyttras minskas med ett belopp som motsvarar vinsten när ursprungsbostaden avyttrades. Uppgick vederlaget för ersättningsbostaden när den förvärvades till ett lägre belopp än vederlaget för ursprungsbostaden skall omkostnadsbeloppet när ersättningsbostaden avyttras minskas med ett belopp som motsvarar så stor del av vinsten hänförlig till ursprungsbostaden som vederlaget för ersättningsbostaden utgjorde av vederlaget för ursprungsbostaden. 11 § Med ersättningsbostad avses egendom som vid förvärvet utgörs av småhus med mark som är småhusenhet, småhus på annans mark samt småhus som är inrättat till bostad åt en eller två familjer med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet samt tomt under förutsättning att där uppförs ett sådant småhus. Med ersättningsbostad avses också bostadsrätt som innehas av medlem i bostadsrättsförening eller bostadsförening eller av delägare i bostadsaktiebolag om föreningens eller bolagets verksamhet är sådan som avses i 2 § 7 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. 12 § Vid beräkning av vederlaget för en bostad skall hänsyn tas till försäljnings- och inköpsprovision, stämpelskatt och liknande kostnader. Vid vederlagets beräkning får hänsyn tas till kostnader för ny-, till- och ombyggnad som lagts ned mellan förvärvet av en ersättningsbostad och den dag då bosättning senast skall ha ägt rum enligt 6 eller 8 §. Har den skattskyldige på sätt som sägs i 6 § förvärvat en ersättningsbostad och bosatt sig där skall på hans begäran 7 § tillämpas som om någon bosättning inte ägt rum. Vid beräkning av vederlaget får hänsyn tas till kostnader för ny-, till- och ombyggnad som lagts ned mellan förvärvet av ersättningsbostaden och den dag bosättning senast skall ha ägt rum enligt 8 §. Bestämmelserna i andra och tredje styckena gäller inte ersättningsbostad som är bostadsrätt.