prop · GH03127 · 1994-01-01 00:00:00 — för asylrättsliga frågor (CAHAR) möts regelbundet . En av de viktigaste uppgifterna för kommittén är att ge deltagarna möjlighet att utbyta erfarenheter och informera varandra om för- ändringar av den asylrättsliga lagstiftningen i respektive land. har man i kommittén bl.a. utarbetat ett förslag till "guidelines" för hur mot- tagandet av asylsökanden vid flygplatser bör ske. Detta har skett på begäran av , som har att ta ställning till vilken rättslig status detta dokument skall få. Wienprocessen hölls en ministerkonferens i regi (immigrations- ministrarna) i om migration från Öst- och . Ministrar från såväl väst som öst deltog. Konferensen antog en deklaration med rekommendationer som uttryckte såväl mottagande västländers som intressen. För uppföljning av konferensen tillsattes en grupp av "" från alla deltagande länder, den s.k. Wiengruppen. Denna är administrativt knuten till . Vid senaste möte diskuterades hur länder rimligen borde förhålla sig mot bakgrunden av risk för ytterligare mass- flyktssituationer av det slag som kriget i f.d. kommer att orsaka. Wiengruppens arbete har därigenom kommit att inriktas på frågor om mer solidariska mottagningserbjudanden och behoven av rättsligt skydd som massflykt kommit att aktalisera. har i gruppen drivit tanken på att dessa frågor bör bli ett ansvar ESK. Europaintegrationen När träder i kraft blir vad gäller den fria rör- ligheten för personer gällande rätt även i . Att avtalet omfattar denna frihet är en betydelsefull nyhet i EFTA-länders relationer till EU. innebär att EES-medborgare får rätt att fritt flytta mellan de avtalsslutande länderna för att ta anställning, starta egen verksamhet, studera, bo och leva, enligt ett för hela EES gemensamt regelsystem. En gemensam arbetsmarknad skapas och medborgare i EU- och avtalsslutande EFTA-länder får rätt att utan krav på arbetstillstånd ta arbete var som helst inom hela EES-området. Reglerna innebär förbud mot diskriminering på grund av nationalitet när det gäller sysselsättning, lön, arbetsvillkor liksom sociala och skattemässiga förmåner m.m. Den fria rörligheten omfattar också familjemedlemmar. Regeringens proposition (1991/92:170) om EES antogs . Sedan det franska parlamentet som sista EES-land ratificerat avtalet har det trätt i kraft . Avskaffandet av de inre EU-gränserna Målet för EG:s arbete med att etablera den inre marknaden är att avskaffa de inre gränserna så att i princip alla hinder avskaffas för fri rörlighet av varor, tjänster, kapital och personer. Avskaffandet av de inre gränskontrollerna inom EU aktualiserar behovet av att stärka de yttre gränskontrollerna och att samarbeta på immigrationsområdet och brottsbekämpningens område för att upprätthålla en hög säkeretsnivå. Syftet med arbetet med dessa "kompensatoriska åtgärder" är att motverka att avskaffandet av EU:s inre gränser skall få en negativ verkan i form av ökad terrorism, illegal invandring, narkotikasmuggling och annan gränsöverskridande brottslighet. Dessa alternativ till gränskontroller kan t.ex. vara att EU-länderna uppträder på ett gemensamt sätt gentemot medborgare från icke-EG-länder (kontroll vid EU:s yttre gräns) eller former för samverkan mellan medlemsstaternas administrationer samt uppbyggnad av datanät och databanker. Målet att avveckla personkontrollerna vid de inre EU-gränserna har sin grund i . Det har hitintills varit EU:s medlemsländer som har kompetens i fråga om lagstiftning, dvs. immigrations- och gränskon- trollfrågor i fråga om personer som ligger utanför EG-rätten. I och med Maastrichtördragets ikraftträdande fördes detta mellan- tatliga samarbete in under den s.k. "tredje pelaren" i det reviderade Rom- fördraget. Ett omfattande arbete har bedrivits på mellanstatlig nivå inom EU vilket bl.a. lett fram till två konventionstexter. Den första behandlar vilket EU-land som är ansvarigt för att handlägga en asylansökan, den s.k. Dublin- konventionen, och den andra EU:s yttre gränskontroller. har ratificerats av endast sex länder men beräknas kunna träda i kraft . Yttre gränskontrollkonventionen är ännu inte undertecknad på grund av en tvist mellan och om . En tredje konvention om ett europeiskt informationssystem (EIS) är under utarbetande. EIS skall komplettera de två tidigare konventionerna och möjliggöra det informationsutbyte mellan länder som förutses i dessa. EU:s immigrations- ministrar har färdigställt ett förslag till parallellkonvention till . Parallellkonventionen, som i stort sett har samma innehåll som , har till syfte att utsträcka till tredje land. bestämdes att tillträde skulle erbjudas i första hand EFTA-kretsen. Texten lämnades över informellt till men för- handlingar om tillträde kan inte starta innan alla EU:s medlemmar ratificerat . har uttryckt sitt intresse för förhandlingar med EG. EG-rättens fria rörlighet för personer är dock inte utan undantag. Medlemsstaterna får behålla lagar som föreskriver särskild behandling av utlänningar som grundas på hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet och allmän hälsa. Restriktionerna kan inte användas som stöd för generella administrativa åtgärder som medför ytterligare gränsformaliteter vid den inre gränsen utöver bevis på medborgarskap. Frågor om begränsningar i inreserätten och om avlägsnande behandlas i direktivet 64/221/EEG. I artikel 3 stadgas att åtgärder vidtagna med hänsyn till allmän ordning och säkerhet uteslutande skall grunda sig på den berörda personens eget uppförande. domar för brott skall t.ex. inte i sig vara tillräcklig grund för att neka inresa. Avlägsnande på allmänpreventiv grund är förbjudet. Det får inte tjäna värdlandets ekonomiska intressen. Narkotikabrott har befunnits vara en legitim grund för avlägsnande. Utöver den störning av samhällsordningen som varje lagöverträdelse innebär skall brottet utgöra ett reellt och allvarligt hot mot ett grundläggande samhällsintresse. Åtgärder för att skydda sådana intressen får visserligen vara formellt diskriminerande, på så vis att de gäller enbart utlänningar, men dessa skall behandlas rättvist efter samma grunder som landets egna medborgare. Beslut om avlägsnande måste vara motiverade och kunna överklagas. Gränskontrollfrågor regleras inte i och är således inte delaktigt i det arbetet. tillsatte regeringen en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att utreda frågor rörande gränskontroller inför förhandlingarna om svenskt medlemskap i . Arbetsgruppens slutrapport lades fram . Vid i skrev man in immigrations- och flyktingpolitiska frågor i . Viseringsfrågorna fördes sålunda in under EG:s kompetens i Artikel 100c av den reviderade . som grunden lades för fortsatt mellanstatligt arbete, under den s.k. "tredje pelaren" i , vad gäller asylfrågor, invandringspolitik och visst polisiärt samarbete. Detta innebär att det mellanstatliga arbete i vilket man bl.a. arbetat fram de två ovan nämnda konventionerna förs in i den "tredje pelaren" tillsammans med bl.a. polisiära frågor och säkerhetsfrågor. trädde i kraft . Unionsfördragets "tredje pelare" har en något annan ram än de frågor som strikt faller under i det att både och med- lemsstaterna har initiativrätt. En nyhet för det mellanstatliga arbetet som EU-länderna tidigare ägnat sig åt på detta område är att det nu finns en möjlighet att, om man så önskar, föreskriva i konventionerna att har rätt att tolka och slita tvister vad gäller tillämpningen. Dessutom skall regelbundet informeras och konsulteras i dessa frågor. Förutom de delar som fördes in i antog EG:s statschefer också en rapport från immigrationsministrarna om att starta förberedelser för en harmoniserad invandrings- och asylpolitik och ett arbetsprogram lades fram. En gång under varje EU-ordförandeskap hålls möte angående immigrationsfrågor på ministernivå. Vid dessa möten har status som s.k. "likasinnat land" tillsammans med övriga tre kandidatländer, , och , vilket innebär att den svenska ministern inbjuds till ett informationsmöte som hålls efter det att EU:s ministrar avslutat sina överläggningar. En redogörelse för beslut och dylikt ges av EU:s trojka, dvs. nuvarande, förutvarande och blivande ordförande i , och synpunkter förs fram från svensk sida. Parallellt med EU:s arbete slöt , och det s.k. om avskaffandet av dessa staters inre gränser. Avtalet är ett fullföljande av EU:s ursprungsstaters önskan att ytterligare fördjupa samarbetet vad gäller avvecklandet av de inre gränserna som dittills förlupit relativt långsamt. Schengen har varit, och är fortfarande, en motor eller ett slags "laboratorium" för EU-arbetet på detta område. Avtalet har undertecknats av , , , Neder- länderna, , , och och senast av den nionde medlemmen . undertecknades tillämpningskonvention som med sina 142 paragrafer lägger grunden för det praktiska genomförandet av avvecklingen av de inre gränserna. Såvitt nu kan bedömas träder tillämpningskonventionen i kraft tidigast . tillämpningskonvention innehåller bestämmelser om avskaffandet av alla personkontroller vid de inre gränserna. Dessa kompletteras av en lång rad s.k. kompensatoriska åtgärder och många av dessa är desamma eller liknande dem man kommit fram till i EU-arbetet. Samarbete mellan staterna runt och har ett samarbete med migrations- myndigheterna i de baltiska länderna, främst med den estniska migrations- myndigheten för utbildning och utbyte av information. skall bl.a. inom ramen för det svenska suveränitetsstödet bistå den estniska migrationsmyndigheten med utbildning om gränskontroll, viseringar och liknande frågor. inbjöd på statssekreterarnivå till ett samarbete i migrationsfrågor mellan länderna runt samt med representanter för UNHCR och IOM. Samarbetet har därefter fortsatt i två arbetsgrupper under svensk, resp. finsk ledning. Arbetet, som främst kommit att röra asylprövningsfrågor, flyktingmottagning samt gränskontrollfrågor kommer att fortsätta . 10.Det nordiska samarbetet De nordiska regeringarnas samrådsgrupp i flyktingfrågor (NSHF) har inriktat sin verksamhet mot en mer policyinriktad funktion . Ordförandeskapet och sekreteriatsfunktionen har handhafts av . har sammanlagt fyra möten hållits. Vid mötena har bl.a. avsatts tid för diskussion med FN:s Flyktingkommissaries representant för och samt en representant för IOM. Till ett möte har också koordinatorn för 16-landskonsultationerna varit inbjuden. Beroende på situationen i vår omvärld har samrådsgruppen under verk- samhetsåret förutom närområdet bl.a. särskilt diskuterat situationen i f.d. . I syfte att stödja utvecklingen i och har, inom ramen för samrådsgruppens verksamhetsområde och mandat, en fortsatt samordning avseende nordiska länders insatser skett. Det nordiska utlänningsutskottet har regelbundna samrådsmöten med före- trädare för de nordiska utlänningsmyndigheterna, senast . Ut- skottet ansvarar bl.a. för övervakningen av hur den nordiska passkontroll- överenskommelsen tillämpas. I mötena deltar även representanter för berörda departement. I den s.k. nordiska migrationsgruppen, som organisatoriskt hör till nordiska ministerrådet, behandlas frågor om samarbete mellan de nordiska länderna om integration av flyktingar och invandrare. Gruppen tar på detta område initiativ till och driver ett antal olika gemensamma projekt för erfarenhetsutbyte och metodutveckling. har migrationsgruppen slutfört projekt om bl.a. erfarenheter av opinionbildning rörande flyktingar och invandrare, mottagandet av traumatiserade flyktingar samt om hur arbetsplatsen kan fungera som mötesplats mellan invandrare och värdbefolkning. Bland pågående verksamheter kan nämnas projekt rörande kriscentra för invandrarkvinnor samt om invandrare som företagare ("ethnic business"). arrangerade gruppen det nionde nordiska migrations- forskarseminariet, där olika aspekter på det mångkulturella samhället diskute- rades. Vid sidan härav förekommer omfattande kontakter mellan och motsvarande myndigheter i , och . 11.16-landskonsultationerna har de s.k. 16-landskonsultationerna fått delvis förändrade arbetsförutsättningar genom att samarbetsavtalet med och förnyats. Konsultationerna, som benämns IGC, "Intergovernmental Consultations", har antagit ett arbetsprogram för . Arbetets mer långsiktiga och analytiska karaktär har betonats, sålunda är t.ex. frågan om sambandet mellan de deltagande ländernas bistånds- och migrationspolitik ett viktigt arbetsområde. Mötena i konsultationerna tjänar främst som forum för gemensamma probleminriktade diskussioner. Framkommer därvid behov av mer konkret operativt arbete övertar ett eller några enskilda länder ansvaret för det samarbetsprojekt som man finner lämpligt. 12.De internationella frivilligorganisationerna Ett stort antal internationella frivilligorganisationer är aktiva inom såväl flyktingbiståndet som det asylrättsliga området. En sammanslutning av europeiska frivilliga organisationer (ECRE) har tidigare presenterat ett flyktingpolitiskt program för , vilket har disku- terats inom ramen för det nordiska och det europeiska samarbetet samt inom UNHCR. of () är en sammanslutning av frivilliga organisationer med säte i . Av de internationella frivilliga organisationer som mottar svenskt stöd kan framför allt () nämnas. ICRC är formellt en schweizisk organisation och arbetar efter principerna i (den grupp av avtal som gäller behandlingen av sjuka, sårade, krigsfångar och civilpersoner under krig). ICRC:s arbete omfattar skydd och bistånd till krigsfångar och civila internerade, internflyktingar, efterforskning av saknade personer, förmedling av familjemeddelanden samt informationsspridning om och också materiellt bistånd till nödlidande. bidrar med ett bidrag till ICRC:s reguljära budget samt till katastrofinsatser. uppgick det svenska bidraget till ICRC till . VII De svenska frivilligorganisationernas roll Flera svenska frivilligorganisationer är aktiva inom invandrar-, flykting- och biståndspolitiken. På central nivå samlas de största organisationerna i ett flyktingpolitiskt råd, som är knutet till och leds av stats- rådet. I rådet ingår ledamöter från svenska sektion, , Rädda barnen, , församlingsnämnd, Svenska röda korset och frikyrkoråd. Dessutom ingår representanter från berörda myndigheter, riksdagspartierna, invandrarbyråer och flyktingmottagningar (RIB) och UNHCR. Under /93 har haft fem sammanträden. Rådet fungerar som ett samrådsorgan i olika flyktingpolitiska frågor. En viktig roll spelar invandrarnas och flyktingarnas egna organisationer. Det gäller både de organisationer som representerar arbetskraftsinvandrarna och de med många flyktingar bland sina medlemmar. Dessa organisationer gör värdefulla insatser inom flyktingmottagandet och i vissa fall för att underlätta återvändande till hemlandet. Kulturministern har ett invandrarråd till sitt förfogande för samråd i in- vandrarpolitiska frågor. har haft två sammanträden . I invandrarrådet ingår företrädare för i princip de riksorganisationer som får statligt stöd. Aktuella frågor inom invandrarpolitiken har diskuterats under årets sammanträden, där bl.a. Europaministern informerat om EES och EG. Kulturministern har även årliga återkommande kontakter med företrädare för invandrarnas trossamfund. Ett möte hölls . Frivilligorganisationerna spelar också en viktig roll i det internationella flyktingbiståndet. Genom insamlade medel och SIDA-anslag medverkar de i många av de internationella flyktingprogrammen. VIII Bilaga Förkortningar CAHARAd hoc on the Legal Aspects of Territoral Asylum, Refugees and Stateless Persons/ad hoc-kommitté för asylrätt och flyktingfrågor /för migrationsfrågor /Övergripande plan inom FN för lösning av Indokinaflyktingarnas situation DHADepartment for Humanitarian /Avdelning inom FN för humanitära frågor DOOmbudsmannen mot etnisk diskriminering EESEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (avtal 1991 om ekonomiskt samarbete mellan EG och EFTA) EGDen europeiska gemenskapen ECREEuropean Consultation on Refugees and Exiles/Europeiska konsultationen om flyktingar och andra personer i exil (sammanslutning av frivilliga organisationer i ) /Europeiska frihandelssammanslutningen ESKDen europeiska samarbets- och säkerhetskonferensen of the Red Cross/of /Internationella rådet för frivilliga organisationer for Migration/ Internationella migra- tionsorganisationen samrådsgrupp i flyktingfrågor OAUOrganization of African Unity/Organisationen för afrikansk enhet OECDOrganization for Economic Co-operation and Development/ och utveckling sfiSvenskundervisning för invandrare SIDAStyrelsen för internationell utveckling SIVStatens invandrarverk UNDPUnited Nations Development Programme/Nations High Commissioner for Refugees/FN:s flyktingkommissarie UNRWAUnited Nations Relief and for Refugees in the Near East/FNs hjälporganisation för Programme/Internationella livsmedelsprogrammet 12 Skr. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar skrivelse 1993/94:127 Invandrar- och flyktingpolitiken.