prop · GH03139 · 1994-01-01 00:00:00 — Nämnden får fordra in journaler och andra handlingar som behövs för utredningen. Därvid får en veterinär föreläggas vite om högst . Utdömandet av vitet ankommer på nämnden. 26 § Om en fråga kräver särskild sakkunskap, får nämnden inhämta yttranden från myndigheter och andra sakkunniga i frågan. I fråga om sakkunniga gäller 40 kap. 2-7 och 12 §§ i tilllämpliga delar. Ersättning för utlåtanden från dem som är skyldiga att lämna yttrande lämnas endast om det är särskilt föreskrivet. Andra sakkunniga har rätt till ersättning av allmänna medel för sitt uppdrag. 27 § Bestämmelserna i 20 och 21 §§ förvaltningslagen (1986:223) skall tilllämpas även på beslut enligt 14 §. 28 § i ett ärende som handläggs där att förutsättningarna enligt 11 § andra stycket för anmälan till åtal föreligger, skall nämnden full- göra anmälningsskyldigheten. Överklagande m.m. 29 § beslut enligt denna lag och beslut i ett särskilt fall enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten. 30 § beslut som är slutligt får överklagas av 1. , 2. den som enligt 21 § första stycket anmält en fråga om disciplinansvar, om beslutet har gått honom emot, 3. annan som beslutet angår, om det har gått honom emot. Bestämmelser om rätt för ombudsmän och för justitiekanslern att söka ändring i beslut om disciplinansvar eller behörighetsfråga med anledning av fel i yrkesutövningen finns i 7 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän och i 7 § lagen (1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn. Talan skall väckas från det beslutet har meddelats. 31 § beslut som inte är slutligt får överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot. 32 § Beslut som avses i 31 §, får överklagas endast i samband med att beslutet i själva ärendet överklagas. Sådana beslut får dock överklagas särskilt när nämnden 1. ogillat en invändning om jäv mot ledamot av nämnden eller en användning mot att hinder föreligger mot talans prövning, 2. avvisat ombud eller biträde, 3. förordnad om saken i avvaktan på ärendets avgörande, 4. utdömt vite, 5. förordnat om ersättning för någons medverkan i ärendet. 33 § Beslut om behörighet som meddelas med stöd av denna lag gäller , om inte något annat bestäms. Ansvarsbestämmelser 34 § För obehörig utövning av veterinäryrket döms till böter eller fängelse i högst 1. en veterinär som mot ersättning utövar veterinäryrket när hans legitimation är återkallad eller hans behörighet av annan anledning har upphört, 2. en veterinär med begränsad behörighet som vid yrkesutövning som avses under 1 åsidosätter de föreskrifter som gäller för hans behörighet . En veterinär som bryter mot 5 § döms till böter. En veterinär som hindrar eller undandrar sig inspektion enligt 8 § döms till bö- ter om inte gärningen är belagd med straff i . 35 § Den som bryter mot 6 § första stycket, döms för smittfarligt kvacksalveri på djur till böter eller fängelse i högst , om gärningen inte är belagd med straff enligt 34 §. Den omständigheten att han på grund av brist i utbildning och erfarenhet inte kunnat inse sjukdomens natur befriar honom inte från ansvar. Den som bryter mot 6 § andra eller tredje stycket, döms till böter. Denna lag träder i kraft den , då lagen (1965:61) om behör- ighet att utöva veterinäryrket m.m. skall upphöra att gälla. Den som vid lagens ikraftträdande har behörighet att utöva veterinäryrket enligt äldre föreskrifter skall anses ha samma behörighet enligt den nya lagen. 12 Remissinstanser som yttrat sig över departementspromemorian (Ds 1992:107) Remissyttranden har avgivits av , Försvarets forsk- ningsanstalt (FOA), (), , (), Statskontoret, , (), (), (), , Kammarrätten i , Kammarrätten i , , , Lunds och , Sve- riges (), (), Länsstyrelserna i , , , , , , , , , , och , , (), akademikers centralförbund (), AB Trav och Galopp (ATG), , (), (), , livs- medelsindustriförbund, (), och (). 13 Lagrådsremissens lagförslag 2.1 Förslag till lag om behörighet att utöva veterinäryrket Härigenom föreskrivs följande. Behörighet m.m. 1 § Behörig att utöva veterinäryrket är 1. den som är legitimerad enligt 2 § eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av 3 § 1, 2. den som enligt föreskrifter meddelade av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av har tillstånd att utöva yrket i den utsträckning som anges i varje särskilt fall, 3. den som enligt föreskrifter meddelade med stöd av 3 § 2 har rätt till sådan yrkesutövning utan legitimation. 2 § Legitimation som veterinär meddelas av . Den som avlagt veterinärexamen i skall på ansökan legitimeras som veterinär. Detsamma gäller den som har avlagt veterinärexamen utomlands och genomgått av regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, av föreskriven efterutbildning. Legitimation får dock inte meddelas om omständigheterna är sådana att en legitimation skulle komma att återkallas. Om den som har avlagt veterinärexamen utomlands är mycket skicklig och särskilt erfaren inom veterinäryrket, får legitimation meddelas trots att han inte har genomgått föreskriven efterutbildning. 3 § För veterinärer med sådan utländsk utbildning som omfattas av åtaganden enligt internationella överenskommelser meddelar regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, föreskrifter om 1. legitimation, 2. behörighet att utan legitimation utöva veterinäryrket. 4 § Tillstånd enligt 1 § 2 att utöva veterinäryrket i områden intill får meddelas att gälla för varje veterinär som uppehåller tjänst som veterinär i sådana trakter i och som gränsar till . 5 § För att veterinärer inför allmänheten skall få tillkännage att de är särskilt kunniga inom en viss gren av veterinäryrket, skall de ha uppfyllt de villkor för specialistkompetens som har föreskrivits av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av . 6 § Den som inte är behörig att utöva veterinäryrkets får inte behandla sjukdomar på vilka epizootilagen (1980:369) eller lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur är tillämplig. Den som saknar behörighet att utöva veterinäryrket får inte beteckna sig veteri- när i samband med att han mot ersättning undersöker djurs hälsotillstånd eller behandlar djur för sjukdom eller liknande tillstånd genom att vidta eller före- skriva åtgärder i förebyggande, botande eller lindrande syfte. Han får inte heller i samband med verksamheten använda en sådan titel eller yrkesbeteckning som innehåller ordet veterinär eller ger sken av att han är legitimerad eller på annat sätt auktoriserad av en myndighet eller har specialistkompetens som veterinär. Veterinärers allmänna skyldigheter m.m. 7 § En veterinär skall fullgöra sina uppgifter i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad veterinärer är skyldiga att göra i sin yrkesutövning och om tillsyn över veterinärers verksamhet. 8 § En veterinär är skyldig att låta sin verksamhet inspekteras av den myndighet som enligt föreskrifter som avses i 7 § andra stycket har tillsyn över verksam- heten eller av den som tillsynsmyndigheten förordnar. Om tillsynsmyndigheten finner att en veterinär är skäligen misstänkt för brott i utövningen av veterinäryrket, skall myndigheten, om inte annat följer av 30 §, anmäla veterinären till åtal 1. om det för brottet är föreskrivet fängelse, eller 2. om det finns anledning anta att det kommer att föras talan om enskilt anspråk. 9 § En veterinär får inte obehörigen röja eller utnyttja vad veterinären i sin yrkesutövning har fått veta om enskildas affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). Disciplinansvar 10 § Om en veterinär uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sina skyldighe- ter i sin veterinära yrkesutövning får disciplinpåföljd meddelas veterinären. Är felet med hänsyn till samtliga omständigheter ringa, får någon påföljd inte meddelas. Disciplinpåföljder är erinran och varning. Disciplinpåföljd får inte meddelas en veterinär för att han deltagit i strejk eller i en liknande stridsåtgärd. 11 § Om en veterinär har anmälts till åtal, får något disciplinärt förfarande enligt denna lag inte inledas eller fortsättas i fråga om den förseelse som avses med anmälan. Om en fråga om disciplinansvar har anmälts till får dock veterinären underrättas om detta. Om en gärning har prövats i straffrättslig ordning, får ett disciplinärt förfarande inledas eller fortsättas bara om gärningen, av någon annan orsak än bristande bevisning, inte har ansetts vara något brott. 12 § Disciplinpåföljd får meddelas bara om veterinären från för- seelsen skriftligen har underrättats om vad som anförs mot veterinären. Disciplinpåföljd får inte meddelas en veterinär senare än efter förseelsen. Återkallelse av legitimation och annan behörighet m.m. 13 § Legitimation som veterinär skall återkallas om veterinären 1. visat grov oskicklighet vid utövandet av veterinäryrket eller på annat sätt visat sig vara uppenbart olämplig att utöva yrket, 2. på grund av sjukdom inte kan utöva veterinäryrket tillfredsställande. Om en veterinär som har fått legitimation här i landet på grund av auktorisation i ett annat land förlorar denna auktorisation, skall legitimationen återkallas. 14 § Om det finns grundad anledning anta att legitimationen bör återkallas enligt 13 § första stycket 2, är den legitimerade veterinären skyldig att låta sig undersökas av läkare i den utsträckning som fordras för att veterinärens förmåga att utöva veterinäryrket skall kunna bedömas. Om det förordnas om läkarundersökning, får legitimationen återkallas för tiden till dess ärendet slutligt avgörs. Har veterinären inte följt ett föreläggande om läkarundersökning från det veterinären fick del av det, får legitimationen återkallas. 15 § Bestämmelserna i 13-14 §§ om återkallelse av legitimation gäller även annan behörighet att utöva veterinäryrket. 16 § Om en veterinär missbrukar sin rätt att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit, får denna rätt dras in eller begränsas. Om det finns sannolika skäl för misstanke om sådant missbruk som avses i första stycket, får förskrivningsrätten dras in eller begränsas till dess frågan prövats slutligt. Ett sådant beslut gäller . Om det finns särskilda skäl, får beslutets giltighet förlängas med ytterligare högst . 17 § En veterinär, vars behörighet att utöva yrket har återkallats, skall återfå denna behörighet när förhållandena medger det. Vad som sägs i första stycket gäller även i fråga om inskränkningar i förskriv- ningsrätten enligt 16 §. 18 § Frågor om disciplinansvar enligt denna lag prövas av Veterinära ansvars- nämnden. Nämnden prövar även frågor om återkallelse och begränsning av legitimation samt andra frågor som avses i 13-17 §§. 19 § består av ordförande och fem andra ledamöter. Ordföranden skall vara jurist med domarerfarenhet. Två ledamöter skall vara veterinärer. Övriga ledamöter utses bland personer som har insikt i djurhållning och som kan anses företräda allmänhetens intressen. Regeringen utser ordförande, övriga ledamöter och, i den utsträckning det behövs, ersättare för dem. För ersättare gäller vad som sägs om ledamot. 20 § är beslutför med ordföranden och minst fyra andra ledamöter. Ordföranden får ensam fatta beslut som 1. innebär att ett ärende avgörs i sak, om det är uppenbart att ärendet inte kan leda till någon påföljd och om ärendet inte heller rör ansökan om att återfå behörighet, 2. inte innefattar ett slutligt avgörande i sak och inte rör fråga enligt 14 § eller 16 § andra stycket eller utdömande av vite enligt 26 § andra stycket. Ärenden som har avgjorts av ordföranden ensam skall anmälas vid nästa sammanträde med nämnden. 21 § I fråga om jäv mot den som handlägger ärenden i gäller bestämmelserna i 4 kap. om jäv mot domare. 22 § Om det framkommer skiljaktig mening vid en överläggning i , tillämpas bestämmelserna i 29 kap. om omröstning i brottmål med endast lagfarna ledamöter. Ordföranden säger dock sin mening först. Handläggningen i 23 § Frågor om disciplinansvar och återkallelse av behörighet samt begränsning av rätten att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit skall tas upp på anmälan av 1. , 2. annan myndighet som har tillsyn över den yrkesutövning som föranleder anmälan, 3. veterinärens arbetsgivare, eller 4. den som har lidit skada till följd av veterinärens yrkesutövning. Frågor om meddelande av behörighet åt den som fått sin tidigare behörighet återkallad tas upp på ansökan av den som saken gäller. Bestämmelser om rätt för ombudsmän och för Justitiekanslern att göra anmälan i ärenden om disciplinansvar och om återkallelse av behörighet samt om handläggningen av sådana ärenden finns i 6 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän och i 6 § lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn. 24 § Förfarandet hos är skriftligt. Muntlig förhandling får dock förekomma när det kan antas vara till fördel för utredningen. 25 § Är en anmälan så ofullständig att den inte kan läggas till grund för en prövning i sak, skall förelägga anmälaren att avhjälpa bristen. Om anmälaren inte följer föreläggandet, får anmälan avvisas. Vad som sägs om anmälan gäller också i fråga om ansökan. 26 § skall se till att ärendena blir tillräckligt utredda. Överflödig utredning skall avvisas. Nämnden får fordra in journaler och andra handlingar som behövs för utredningen. Därvid får nämnden förelägga en veterinär vite. 27 § Om en fråga kräver särskild sakkunskap, får inhämta yttranden från myndigheter och andra sakkunniga i frågan. I fråga om sådana sakkunniga gäller 40 kap. 2-7 och 12 §§ . De som är skyldiga att lämna yttrande har rätt till ersättning för sitt utlåtande endast om det är särskilt föreskrivet. Andra sakkunniga från vilken nämnden inhämtat yttrande har rätt till ersättning av allmänna medel för sitt uppdrag. får bevilja förskott på sådan ersättning 28 § Till muntlig förhandling skall parterna kallas. En enskild får kallas att inställa sig personligen. Att den kallade inte kommer till förhandlingen utgör inte något hinder för ärendets vidare handläggning och avgörande. En enskild part, som har inställt sig till en muntlig förhandling, får tillerkännas ersättning av allmänna medel för kostnad för resa och uppehälle, om finner att han skäligen bör ersättas. Nämnden får bevilja förskott på ersättningen. Närmare bestämmelser om ersättning och förskott meddelas av regeringen. 29 § Bestämmelserna om motivering av beslut och om underrättelse om beslut i 20 och 21 §§ förvaltningslagen (1986:223) skall tillämpas även på beslut enligt 14 § och 16 § andra stycket. 30 § Om i ett ärende som handläggs där finner att åtalsanmälan enligt 8 § andra stycket bör göras, skall nämnden göra sådan anmälan. Överklagande m.m. 31 § beslut och beslut i ett särskilt fall en- ligt denna lag får överklagas hos kammarrätten. 32 § beslut får överklagas av 1. , 2. den som enligt 23 § första stycket anmält en fråga om disciplinansvar, om beslutet har gått honom emot, 3. annan som beslutet angår, om det har gått honom emot. Bestämmelser om rätt för ombudsmän och för Justitiekanslern att söka ändring i beslut om disciplinansvar eller behörighetsfråga med anledning av fel i yrkesutövningen finns i 7 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän och i 7 § lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn. Överklagandet skall göras från det beslutet har meddelats. 33 § Beslut som inte innebär att ett ärende avgörs får överklagas endast i samband med överklagande av det slutliga beslutet i ärendet. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas särskilt när nämnden har 1. ogillat en invändning om jäv mot ledamot av nämnden eller en invändning om att det finns hinder mot ärendets prövning, 2. avvisat ombud eller biträde, 3. förordnat om saken i avvaktan på att ärendet avgörs, 4. förordnat om läkarundersökning, 5. dömt ut vite, eller 6. förordnat om ersättning för någons medverkan i ärendet. 34 § Beslut som meddelas med stöd av denna lag gäller , om inte något annat bestäms. 35 § I ärenden om disciplinansvar är anmälaren motpart till den veterinär som har överklagat eller kammarrättens slutliga beslut enligt denna lag. I ärenden om återkallelse av behörighet och inskränkning av för- skrivningsrätt är veterinärens motpart. Straffbestämmelser 36 § För obehörig utövning av veterinäryrket döms till böter eller fängelse i högst 1. en veterinär som mot ersättning utövar veterinäryrket när hans legitimation är återkallad eller hans behörighet av annan anledning har upphört, 2. en veterinär med begränsad behörighet som vid yrkesutövning som veterinär åsidosätter de föreskrifter som gäller för hans behörighet. En veterinär som bryter mot 5 § döms till böter. En veterinär som hindrar eller undandrar sig inspektion enligt 8 § döms till böter, om inte gärningen är belagd med straff i . 37 § Den som bryter mot 6 § första stycket, döms för smittfarligt kvacksalveri på djur till böter eller fängelse i högst , om inte gärningen är belagd med straff enligt 36 §. Brist i utbildning och erfarenhet befriar inte från ansvar. Den som bryter mot 6 § andra stycket, döms till böter. Denna lag träder i kraft , då lagen (1965:61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. skall upphöra att gälla. Den som vid lagens ikraftträdande har behörighet att utöva veterinäryrket enligt äldre föreskrifter skall anses ha samma behörighet enligt den nya lagen. 14 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:000) om offentlig anställning Härigenom föreskrivs att 21 § lagen (1994:000) om offentlig anställning skall ha följande lydelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 21 § Föreskrifterna i 14-19 §§ gäller inte 1. dem som kan meddelas disciplinpåföljd enligt lagen (1986:644) om disciplin- förseelser av krigsmän, m.m., för förseelser som omfattas av den lagen, 2. hälso- och sjukvårdspersonal, som i sin yrkesutövning står under Social- styrelsens tillsyn, för sådana förseelser i denna yrkesutövning som skall prövas av , 3. veterinärer, som står under Statens jordbruksverks tillsyn, om förseel- sen har skett i utövningen av veterinäryrket.Föreslagen lydelse 3.veterinärer för sådana förseelser i yrkesutövningen som skall prövas av Veterinära ansvars- nämnden. Lagrådet Utdrag ur protokoll vid Denna lag träder i kraft den sammanträde . Närvarande: regeringsrådet , justitierådet och presidenten i . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om be- hörighet att utöva veterinäryrket, m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om behörighet att utöva veterinäryrket 6 § Paragrafen motsvarar 10 § i den gällande behörighetslagen. I första stycket anges i vilken utsträckning den som saknar behörighet som veterinär får undersöka och behandla djur. Enligt specialmotiveringen anges begränsningen i rätten att som obehörig utöva yrket vara att det inte är tillåtet att mot ersättning behandla sjukdomar på vilka epizootilagen eller lagen om bekämpande av salmonella hos djur är tillämplig. Orden "mot ersättning", som finns i 10 § i den gällande behörighetslagen, har fallit bort i det remitterade förslaget. Under föredrag- ningen inför Lagrådet ha framkommit att detta inte är avsett. Med den föreslagna lydelsen av lagrummet blir begränsningen så omfattande att i och för sig önskvärda behandlingsinsatser blir förbjudna, t.ex. brådskande behandling som en djurägare efter anvisning av behörig veterinär utför på djur som drabbats av sjukdom på vilken någon av de angivna lagarna är tillämplig. Orden "mot ersättning" bör därför föras in i lagtexten i paragrafens första stycke. 13 § och 16 § Enligt 13 § 2. skall en veterinärs legitimation återkallas om veterinären på grund av sjukdom inte kan utöva veterinäryrket tillfredsställande. Enligt Lagrådets mening bör inte bara sjukdom utan även annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan som omöjliggör ett nöjaktigt utövande av veterinäryrket kunna vara en grund för att återkalla legitimation. I likhet med vad som gäller för hälso- och sjukvårdspersonal bör lagtexten utformas så att legitimation skall återkallas om veterinären "på grund av sjukdom eller någon liknande omständighet inte kan utöva veterinäryrket tillfredsställande". För hälso- och sjukvårdspersonal gäller att legitimation kan återkallas även då den legitimerade själv begär det. På samma sätt kan behörigheten att förskriva narkotiska eller alkoholhaltiga läkemedel eller teknisk sprit dras in eller begränsas om läkaren eller tandläkaren själv begär det. Några motsvarande bestämmelser föreslås inte för veterinärer. Bakom en begäran att få sin legitimation återkallad eller sin förskrivningsrätt indragen eller begränsad ligger ofta problem med eget missbruk. Det kan också gälla problem med andra personers missbruk som yttrar sig i krav från missbrukaren på läkarens eller tandläkarens förskrivningar. Sådana krav kan ibland upplevas som mycket besvärande och en möjlighet att hålla dem ifrån sig kan vara att bli befriad från rätten att skriva ut den typ av läkemedel som missbrukaren efterfrågar. Enligt Lagrådets mening bör man i lagen om behörighet att utöva veterinäryrket föra in en bestämmelse som ger veterinären möjlighet att i vart fall begära att få sin förskrivningsrätt begränsad eller indragen. Lagrådet föreslår att 16 § kompletteras med en mening av följande lydelse: "Förskrivningsrätten får också dras in eller begränsas om veterinären själv begär det." 14 § Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet för en legitimerad veterinär att underkasta sig läkarundersökning. Paragrafen motsvarar 8 § i Föredragande: statsrådet det remitterade förslaget till lag om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område. I likhet med vad som föreslås gälla inom hälso- ochRegeringen beslutar sjukvården bör i ett beslut proposition 1993/94:139 Lag om läkarundersökning av legi- om behörighet att utöva timerad veterinär anges den veterinäryrketRättsdatablad läkare som skall utföra undersökningen. Beslutet bör vidare ges formen av ett föreläggande som delges med den berörde. Lagrådet föreslår att paragrafen också i övrigt formuleras i nära överens- stämmelse med förslaget till motsvarande bestämmelse för hälso- och sjukvårdsområdet och ges följande lydelse: "Om det finns grundad anledning anta att legitimationen bör återkallas enligt 13 § första stycket 2, får veterinären föreläggas att låta sig undersökas av läkare som anvisas honom eller henne. Om ett föreläggande om läkarundersökning har beslutats, får legitima- tionen återkallas för tiden till dess frågan om återkallelse av legitimationen har prövats slutligt. Har veterinären inte följt ett föreläggande om läkarundersökning från det att han eller hon fick del av detta, får legitimationen återkallas." 19 § I paragrafen behandlas sammansättningen i veterinära . Enligt andra stycket skall ordföranden vara jurist med domarerfarenhet. Av tredje stycket framgår att detta också ska gälla ersättare för ordföranden. Med hänsyn till tyngden hos de ingripanden som nämnden har att fatta beslut om är det viktigt att ordföranden är en person med kvalificerad domarerfarenhet. Det är därför inte tillräckligt att enbart ange att ordföranden skall ha sådan erfarenhet. Även en jurist med fullgjord tingstjänstgöring kan sägas ha domarerfarenhet. Lagrådet anser att det bör krävas att ordföranden liksom ersättare för denne, skall vara eller ha varit ordinarie domare. Detta bör framgå av lagtexten. Lagrådet föreslår därför att andra stycket första meningen får följande lydelse: "Ordföranden skall vara eller ha varit ordinarie domare." 23 § Det föreslagna tillägget till 16 § aktualiserar en ändring av 23 § som innehåller bestämmelser om talerätt i . För att göra paragrafen tydligare bör reglerna om talerätt i disciplinärenden och i legitimations- och behö- righetsärenden hållas i sär. Någon anledning att särskilt ange vid sidan av annan tillsynsmyndighet som behörig att göra anmälan finns inte.