prop · GH03208 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeln innebär ingen ändring beträffande bedömningen av vilka som skall anses som närstående. Att sambo numera ingår bland dem som skall anses som närstående synes självklart. 12.2 Förslaget till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497) Ändringarna innebär att det i vardera 7 och 25 §§ lönegarantilagen (1992:497, LGL) har tillagts ett nytt andra stycke och att det i lagen har tagits in två nya paragrafer, 9a § och 9b §. Ändringen, som har behandlats i avsnitt 5.2, innebär att en erinran om 5 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) tas in i lönegarantilagen. Avsikten med ändringen är att stryka under, att lönegarantin endast ersätter fordringar som enligt vad därom stadgas i konkurslagen kan göras gällande i konkursen. Genom denna regel, som har behandlats i avsnitt 6.1, har införts en begränsning av möjligheterna att få en lönefordring ersatt genom lönegarantin. Om en arbetstagare före konkursbeslutet har tillerkänts garantiersättning för en fordring som har uppstått i huvudsakligen samma verksamhet, föreligger inte rätt till garantiersättning i den senare konkursen. Lönegarantiersättning kan sålunda tillerkännas en arbetstagare endast en gång för fordringar som har uppstått i huvudsakligen samma verksamhet. Regeln gäller dock inte, om arbetstagaren har anvisats den senaste anställningen av den offentliga arbetsförmedlingen. Syftet med regeln är att begränsa det sätt att utnyttja lönegarantin som innebär, att en verksamhet går i konkurs upprepade gånger och får en subvention av sina lönekostnader genom att lönegarantin utgår för lönefordringar vid varje konkurs. Den "karenstid" som regeln före- skriver uppgår till före konkursbeslutet. Om arbetstagaren har tillerkänts lönegarantiersättning genom underrättelse enligt 11 eller 12 §§ LGL eller beslut enligt 16, 18 eller 21 §§ LGL, föreligger således inte rätt till garantiersättning för lönefordringar i den senare konkursen om fordringarna har uppstått i huvudsakligen samma verksamhet som de fordringar, för vilka han har tillerkänts garantiersättning tidigare. Om lönegarantifrågan har varit föremål för flera bedömningar i den föregående konkursen, bör det vara tillräckligt om en av dessa bedömningar, som har lett till att arbetstagaren tillerkänts garantiersättning, har fattats inom den angivna karenstiden, för att regeln skall vara tillämplig. Uppgift om arbetstagaren har tillerkänts garantiersättning tidigare kan fås från det centrala lönegarantiregister, som bör upprättas. Intill dess att registret kan användas för detta ändamål får uppgifterna inhämtas genom frågor till arbetstagaren, hänvändelse till tillsynsmyndigheten i konkurs eller till . Regeln har till syfte att hindra, att lönegarantin kommer till användning vid förfaranden som innebär, att en verksamhet går i konkurs upprepade gånger och rekonstruktrueras gång på gång med i huvudsak samma rörelseinriktning. En användning av lönegarantin vid upprepade konkurser i samma verksamhet strider mot lönegarantins syfte och har negativa effekter på konkurrensen. Däremot avser regeln inte att hindra sund rekonstruktion av konkursföretag eller normala över- taganden av konkursboens inkråm. Avsikten med regeln är således att förhindra att en viss verksamhet drar otillbörlig nytta av lönegarantin. Bedömningen av om det är fråga om huvudsakligen samma verksamhet bör ske utifrån denna utgångspunkt. Om ett konkursbos rörelse består av flera enheter och en av dem utgörs av en tidigare konkursdrabbad verksamhet, bör regeln sålunda inte komma till användning. Utgör denna enhet däremot den huvudsakliga verksamheten i företaget, bör motsatsen gälla. Regeln bör vidare inte komma till användning i de fall att övertagandet har avsett en konkursdrabbad rörelses maskinpark eller andra inventarier, som efter övertagandet har använts till en annan typ av produktion . En mindre ändring av verksamhetsinriktningen, som t.ex. när en restaurangrörelse efter övertagandet går över till att endast servera vegetarisk mat eller förvandlas till en salladsbar eller liknande, bör däremot inte utesluta att lönefordringarna kan anses ha uppstått i huvudsakligen samma verksamhet. Det bör observeras, att en lönefordring för vilken garantiersättning förvägras med stöd av denna regel, i och för sig behåller sin förmånsrätt enligt förmånsrättslagen (1970:979). Regeln, som har behandlats i avsnitt 6.2, syftar till att förhindra alla sådana former av missbruk av lönegarantin som innebär att man, när ett anställningsavtal ingås eller ett anställningsvillkor bestäms, har spekulerat i att lönen i vart fall delvis kommer att betalas av garantin. Genom denna regel öppnas en generell möjlighet att avslå en begäran om lönegaranti, när det kan antas att en av förutsättningarna för den anställning eller det anställningsvillkor på vilket fordringen grundar sig har varit att betalning skulle utgå helt eller delvis genom lönegarantin. De åsyftade situationerna utmärks således av att arbetsgivaren och arbetstagaren har handlat i samförstånd i syfte att utnyttja garantin. Fråga om regelns tillämpning kan uppkomma bl.a. när det har skett en nyanställning kort före en konkurs utan att anställningen synes motiverad av verksamhetens behov eller när lönen till någon anställd har höjts kraftigt före en konkurs utan att man kan se att detta har motiverats av t.ex. ändrade arbetsuppgifter. Enligt de nuvarande reglerna kan en begäran om lönegaranti avslås i princip endast om det kan anses utrett att arbetstagaren saknar en för- månsrättsberättigad lönefordring. Det kan emellertid vara svårt att påvisa att t.ex. en nyan- ställning har varit helt obehövlig. Lika svårt kan det vara att visa, att en löneförhöjning strax före en konkurs har varit omotiverad. Genom att arbetsgivaren och arbetstagaren i de här åsyftade fallen i allmänhet handlar i samförstånd kan de lätt göra gällande att anställningen eller löneförhöjningen har varit befogad av ett eller annat skäl. De här ifrågavarande förfarandena har därför varit i det närmaste omöjliga att komma åt med den nuvarande regleringen. Med den nya regeln utvidgas möjligheterna att avslå en begäran om lönegaranti i dessa och liknande fall genom att det i fortsättningen är tillräckligt om det kan antas att ett av syftena med anställningen eller anställningsvillkoret på vilket fordringen grundar sig har varit att spekulera på lönegarantins bekostnad. Omständigheterna beträffande löneanspråket skall sålunda med viss styrka tala för att det är fråga om missbruk av det slag som beskrivs i paragrafen, utan att detta dock kan bevisas fullt ut. Efter Lagrådets påpekande har detta kommit till uttryck i lagtexten genom att det krävs att det finns "grundad anledning att anta" att den i paragrafen åsyftade situationen föreligger. Om arbetstagaren för saken vidare till tingsrätt genom en ansökan om stämning mot staten, har han där på sedvanligt vis bevisbördan för att han har den fordring för vilken han yrkar ersättning enligt lönegarantin. Finner domsto- len att förhållandena är de i regeln beskrivna, bör arbetstagarens talan lämnas utan bifall. Genom ändringen, som har behandlats i avsnitt 5.6, har i paragrafen införts ett nytt andra stycke. Av 12 § andra stycket, andra meningen FRL, följer att uppsägningslön för tid under vilken arbetstagaren inte utför arbete för konkursgäldenären eller annan och inte heller driver egen rörelse, omfattas av förmånsrätt endast om arbetstagaren kan visa att han har anmält sig hos offentlig arbetsförmedling som arbetssökande. Denna regel gäller sålunda oavsett om lönefordringen skall ersättas av lönegaranti. När det gäller konkurser, i vilka lönegarantin kommer till användning, fullgörs kontrollen av att arbetstagaren har anmält sig till den offentliga arbetsförmedlingen av . Som framgår av andra stycket, får i de fall arbetstagaren inte utför arbete för konkursgäldenären eller annan och inte heller bedriver egen rörelse, betala ut garantibelopp för en fordring på uppsägningslön endast om arbetstagaren kan visa att han för den tid fordringen avser har varit anmäld hos den offentliga arbetsförmedlingen. Framgår det av beviset från arbetsförmedlingen att arbetstagaren har dröjt med sin anmälan, bör sända ärendet åter till förvaltaren för en ny bedömning av lönegarantifrågan. I så fall måste den förmånsrättsberättigade fordringen minskas avseende det antal dagar som arbetstagaren inte har varit anmäld hos arbetsförmedlingen. Om en arbetstagare, som inte längre behöver utföra arbete för konkurs- gäldenären, utför arbete för annan eller driver egen rörelse, bortfaller skyldigheten att anmäla sig hos arbetsförmedlingen för att fordringen på uppsägningslön skall omfattas av förmånsrätt. På sätt som Lagrådet har anfört bör sysselsättningsgraden i den nya anställningen eller i den egna rörelsen vara i huvudsak av samma omfattning som i arbetstagarens anställning hos konkursgäldenären för att skyldigheten att anmäla sig hos arbetsförmedlingen skall falla bort. Invänder arbetstagaren, att hans underlåtenhet att inte fullgöra anmäl- ningsskyldigheten beror på sådana förhållanden, kan avräkningsregeln i 12 § andra stycket, tredje meningen FRL, emellertid vara tillämplig. 12.3 Förslaget till lag om ändring i semesterlagen (1977:480) Ändringen innebär att semesterlagens huvudregel om att semesterersättningen skall minskas med i förskott mottagen semesterlön, skall tillämpas även när uppsägningen sker i samband med en konkurs. Den övervägande delen av alla lönefordringar vid konkurs ersätts genom statlig lönegaranti. Syftet med ändringen är att undvika att garantin även ersätter en lönefordring, för vilken betalning redan har utgått i förskott. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.9. 12.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 4 kap. 10 § Ändringen innebär att den nuvarande begränsningen som innebär att lönegaran- tifondens tillgångar kan användas endast för ersättningar enligt lönega- rantilagen (1992:497) tas bort. Genom ändringen möjliggörs att fondens tillgångar kan användas även för att finansiera utbetalningarna av lönegaranti och kostnaderna för det centrala registret över lönegarantiärenden som bör inrättas. Sammanfattning av lönegarantiutrednings betänkande Våra huvuduppgifter har varit - att mot bakgrund av de kraftigt stigande kostnaderna för lönegarantin, från ca 0,5 mdkr till över 4,4 mdkr /93 och till beräknade 4,7 mdkr för innevarande budgetår, undersöka om lönegarantins omfattning kan begränsas utan att arbetstagarnas löneskydd urholkas på ett oacceptabelt sätt, - att föreslå regeländringar som effektiviserar granskningen av att garantin används på det sätt den är avsedd för, samt - att överväga hur utbetalning av lönegaranti skall vara organiserad i fram- tiden. När det gäller frågan om lönegarantins omfattning har vi funnit att den nuvarande kopplingen mellan lönegarantilagen (1992:497) och förmånsrättslagen (1970:979) bör behållas även i fortsättningen.Däremot kan lönefordringarnas förmånsrätt inskränkas med bibehållet grundskydd för lönefordringarna. En sådan inskränkning minskar utgifterna för lönegarantin och ökar utdelningen till oprioriterade borgenärer. Våra förslag beträffande denna del kan sammanfattas enligt följande. * Den tid för vilken lönefordringar omfattas av förmånsrätt begränsas till . omfattar förmånsrätten lönefordringar före konkursansökningen och för sex månaders uppsägningstid. * Förmånsrätten för semesterlön och semesterersättning som är intjänad före konkursansökningen inskränks till vad som står inne för det löpande och det föregående intjänandeåret. omfattar förmånsrätten två föregående intjänandeår. * Fordring på uppsägningslön omfattas av förmånsrätt längst för uppsägningstid som följer av 11 § LAS. godtas uppsägningstid enligt enskilda anställningsavtal och kollektivavtal. * Krav på att arbetstagaren anmäler sig hos arbetsförmedlingen för att hans fordring på uppsägningslön skall omfattas av förmånsrätt. ställs inget sådant krav. * Inkomst av egen rörelse skall avräknas från förmånsrättsberättigad lönefordring. sker ingen avräkning för inkomst av egen rörelse. * Arbetstagare som äger minst en femtedel av företaget utesluts från förmånsrätt. fordras att arbetstagaren äger väsentlig andel i företaget och har ett väsentligt inflytande över dess verksamhet för att hans fordring skall uteslutas från förmånsrätt. När det gäller hur man skall effektivisera granskningen av att garantin används på det sätt den är avsedd för har vi följande förslag. * S.k. handel med lönegaranti omöjliggörs genom att avräkning skall ske för den inkomst som arbetstagaren borde ha kunnat förvärva i sin nya anställning. sker ingen avräkning i dessa situationer. * Upprepade konkurser vid vilka lönefordringarna betalas med lönegaranti omöjliggörs genom införande av en regel om ett års karenstid i lönegarantilagen. finns ingen sådan begränsningsregel. * En generell regel riktad mot missbruk och spekulation på lönegarantins bekostnad införs i lönegarantilagen. innehåller lönegarantilagen ingen sådan regel. Beträffande frågan hur utbetalning av lönegaranti skall vara organiserad har vi funnit att den även fortsättningsvis bör omhänderhas av länsstyrelserna. Kostnaderna för utbetalningsfunktionen bör belasta lönegarantifonden. Vi har beräknat att våra förslag medför minskade utgifter för lönegarantifonden om ca 1 mdkr. Vi föreslår att det hos RSV skall upprättas ett register över alla lönega- rantibeslut. Ett sådant är nödvändigt för att den av oss föreslagna karensregeln skall kunna tillämpas. Det skulle vidare underlätta uppföljningen av lönegarantiutbetalningar och förbättra kontrollen i lönegarantisystemet. Efter uppbyggnadsskedet kan den årliga kostnaden för att föra registret uppskattas motsvara kostnaden för högst ett par årsarbetskrafter. Hovrätten för , , , , , , , i , i , i , i , i (krono- fogdemyndigheterna i egenskap av tillsynsmyndighet i konkurs), Statens arbets- givarverk, vid , Arbetsmark- nadsstyrelsen, , , Konkurren- sverket, Kammarkollegiet, i , i , i , i , , , Föreningen , Ackordscentral, , , , , , , , , i , , akademikers centralorganisation, . Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Härigenom föreskrivs att 12 § förmånsrättslagen (1970:979)[2] skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 §[3] Allmän förmånsrätt följerAllmän förmånsrätt följer därefter med arbetstaga- därefter med res fordran på sådan lön arbetstagares fordran på eller annan ersättning pålön eller annan ersättning grund av anställningen på grund av anställningen. som ej förfallit till Förmånsrätten omfattar betalning tidigare än fordringar som har för- innan konkur- fallit till betalning sansökningen gjordes och under de senaste sex på lön eller ersättning månaderna av arbetstaga- under skälig uppsägnings-rens anställningstid hos tid, högst . konkursgäldenären och inte Har arbetstagaren under tidigare än uppsägningstiden utfört innan konkursansökningen arbete enligt kom in till tingsrätten. anställningsavtalet med på uppsägningslön gäldenären, gäller förmåns-omfattas av förmånsrätt rätten all lön eller längst för uppsägningstid ersättning för arbetet. Isom beräknats enligt 11 § den mån arbete ej utförtslagen (1982:80) om anställningsskydd. Uppsäg- gäller förmånsrätten endastningslön för tid under sådan lön eller ersättningvilken arbetstagaren som överstiger inkomst inte utför arbete för vilken arbetstagaren konkursgäldenären eller under tid som lönen annan och inte heller eller ersättningen avser driver egen rörelse, förvärvat i annan anställ-omfattas av förmånsrätt ning eller upp- endast om arbetstagaren enbarligen borde ha kan visa att han har kunnat förvärva i an- anmält sig hos offentlig ställning som han arbetsförmedling som skäligen bort godtaga. För uppsäg- Vid bestämmande enligt ningstid omfattar för- vad sagts i vilken månsrätten endast lön eller utsträckning fordran på ersättning som överstiger lön eller ersättning inkomst vilken arbets- under uppsägningstid är tagaren förenad med förmånsrätt lönen eller ersättningen skall med samtidig avser har haft av egen inkomst i annan anställ- rörelse eller har förvärvat ning jämställas utbild- eller borde ha kunnat ningsbidrag som utgår av förvärva i en annan an- statsmedel vid arbets- ställning. Vid bestämmande marknadsutbildning, i av i vilken utsträckning den mån bidraget avser fordran på lön eller som lönen ersättning under eller ersättningen och upsägningstid omfattas av arbetstagaren har förmånsrätt, skall med blivit berättigad till samtidig inkomst i annan bidraget efter uppsäg- anställning jämställas ningen. Har lönefordran utbildningsbidrag som som förfallit tidigare änutgår av statsmedel vid innan konkur- arbetsmark- sansökningen gjordes nadsutbildning, i den mån varit föremål för tvist, bidraget avser gäller förmånsrätten, om som lönen eller talan väckts eller sådan ersättningen och ar- förhandling som före- betstagaren har blivit skrives i kollekti- berättigad till bidraget vavtal begärts inom sex efter uppsägningen. månader från förfallodagenOm en lönefordran som och konkursansökningen har förfallit tidigare än följt före kon- från det att tvisten kursansökningen har varit blivit slutligt föremål för tvist, omfattas avgjord. I fråga om den av förmånsrätt om talan semesterlön eller semes- har väckts eller terersättning som är förhandling som föreskrivs intjänad innan kon- i kollektivavtal eller kursansökningen gjordes, lagen (1976:580) om gäller förmånsrätten vad medbestämmande i som står inne för det arbetslivet har begärts löpande och de närmast från föregående två intjänandeå-förfallodagen och ren. Förmånsrätten gällerkonkursansökningen har även innestående följt från semesterlön eller det att tvisten slutligt semesterersättning för har avgjorts. semesterledighet som Semesterlön och semeste- har sparats i den ut- rersättning som är intjänad sträckning 18 och 20 §§ före konkursansökningen semesterlagen omfattas av förmånsrätt för (1977:480) medger. vad som står inne för det löpande och närmast före- gående intjänandeåret. Förmånsrätt enligt förstaFörmånsrätt följer med for- stycket följer även med dran på pension vilken fordran på pension tillkommer arbetstagare vilken tillkommer eller dennes efter- arbetstagare eller levande för högst sex dennes efterlevande för månader före konkursansök- högst innan ningen och därpå följande konkursansökningen . Förmånsrätten gjordes och nästföljande gäller även i fråga . Förmånsrättenpension, som intjänats gäller även i fråga om hos föregående arbetsgi- pension, som intjänats vare, om gäldenären över- hos föregående arbetsgi-tagit ansvaret för vare, om gäldenären över-pensionen under de tagit ansvaret för betingelser som anges i pensionen under de 23 och 26 §§ lagen betingelser som anges i (1967:531) om tryggande 23 och 26 §§ lagen av pensionsutfästelse (1967:531) om tryggande m.m. av pensionsutfästelse Om konkursgäldenären är nä- m.m. ringsidkare, skall Om gäldenären är arbetstagare, som själv näringsidkare, skall eller tillsammans med arbetstagare, som själv närstående senare än sex eller jämte närstående ägdemånader före väsentlig andel i konkursansökningen har ägt företaget och som hade minst en femtedel av väsentligt inflytande företaget, eller hans över dess verksamhet, efterlevande, inte ha eller hans efterlevan- förmånsrätt enligt denna de, ej ha förmånsrätt paragraf för lön eller enligt denna paragraf pension. för lön eller pension. Detsamma gäller även när Vad som sagts gäller andelen har ägts av en även om gäldenären är närstående till juridisk person utan arbetstagaren. att vara näringsidkare. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fort- farande för fordran hos en arbetsgivare som har försatts i konkurs före ikraftträdandet. **Fotnot** [2]Lagen omtryckt 1975:1248. [3]Senaste lydelse 1977:482. Förslag till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497) Härigenom föreskrivs i fråga om lönegarantilagen (1992:497) dels att 7 och 25 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 9a § och 9b §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Betalning enligt Betalning enligt garantin lämnas för sådangarantin lämnas för sådan fordran på lön eller fordran på lön eller annan annan ersättning som har ersättning som har förmåns- förmånsrätt enligt 12 § för-rätt enligt 12 § förmånsrätt- månsrättslagen (1970:979)slagen (1970:979) och för och för fordran på fordran på pension som pension som har har förmånsrätt enligt 12 förmånsrätt enligt 12 eller 13 §§ samma lag. eller 13 §§ samma lag. I vilken utsträckning fordran på lön eller pension får göras gällande i konkurs framgår av 5 kap. 2 § konkurslagen (1987:672). Den som före konkursbeslutet har beviljats ersättning genom garantin för en fordran som har uppstått i huvudsakligen samma verksamhet, har inte rätt till garantiersätt- ning. Garantin gäller dock, om arbetstagaren av offentlig arbetsförmed- ling har anvisats an- ställningen i vilken den fordran som prövningen avser har uppstått. En lönefordran ersätts inte om det kan antas att en av förutsättning- arna för den anställning eller det anställningsvillkor på vilket fordran grundar sig har varit att den skulle betalas helt eller delvis genom löne- garantin. Innan garantibelopp Innan garantibelopp för för fordran på fordran på uppsägningslön uppsägningslön betalas utbetalas ut skall skall arbetstagaren arbetstagaren till till lämna lämna en en försäkran på heder ochförsäkran på heder och samvete om sina samvete om sina anställnings- och anställnings- och avlöningsförhållanden avlöningsförhållanden under . Om arbetstagaren inte utför arbete för konkursgäldenären eller någon annan och inte heller driver egen rörel- se, får garantibelopp för fordran på uppsägningslön betalas ut endast om arbetstagaren visar att han eller hon för den tid fordran avser har varit anmäld som arbetssökande hos offentlig arbets- förmedling. Denna lag träder i kraft . Den äldre bestämmelsen i 25 § om utbetalning av garantibelopp skall fortfarande gälla i fråga om fordringar mot arbetsgivare som har försatts i konkurs före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i semesterlagen (1977:480) Härigenom föreskrivs att 29 § semesterlagen (1977:480) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 29 §[1] Semesterersättning bestämmes enligt grunderna för beräkning av semesterlön. För arbetstagare, som har rätt till fri kost i arbetsgivarens hushåll, skall kostersättning dock utgå endast för det antal dagar för vilka semesterersättning skall beräknas. För sparade semesterdagar skall semesterersättning beräknas som om de tagits ut under det semesterår då anställningen upphörde. Har arbetstagare arbetstagare mottagit semesterlön i mottagit semesterlön i förskott, minskas förskott, minskas semesterersättningen med semesterersättningen med sådan semesterlön. Detta sådan semesterlön. Detta gäller dock ej, om den gäller dock ej, om den förskottsvis erhållna förskottsvis erhållna semesterlönen har utgått semesterlönen har utgått före anställ-mer än fem år före ningens upphörande eller anställningens upphörande om anställningen har eller om anställningen upphört på grund av har upphört på grund av 1. arbetstagarens 1. arbetstagarens sjukdom, sjukdom, 2. förhållande som avses 2. förhållande som avses i 4 § tredje stycket i 4 § tredje stycket första meningen lagen första meningen lagen (1982:80) om anställ- (1982:80) om ningsskydd eller anställningsskydd eller 3. uppsägning från 3. uppsägning från arbetsgivarens sida, arbetsgivarens sida, som som beror på förhållande beror på förhållande som ej som ej hänför sig till hänför sig till arbetstagaren arbetstagaren personli- personligen. gen, utom när uppsägning sker i samband med en konkurs. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter Härigenom föreskrivs att 4 kap. 10 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 10 §[1]