prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — Bestämmelser om bilstöd finns i lagen(1988:360) om handläggning av ärenden om bilstöd till handikappade och i förordningen(1988:890) om bilstöd till handikappade. Riksförsäkringsverketberäknar medelsbehovet till . Arbetsmarknadsstyrelsenhar i sin anslagsframställning för /96 föreslagit attförordningen (1987:406) om arbetsmarknadsutbildning ändras fr.o.m. den 1 juli1995 så att beslut om att bevilja körkortsutbildning i samband med beslut ombilstöd till handikappade fortsättningsvis fattas av de allmännaförsäkringskassoma i stället för av har tillstyrkt förslaget. Bilstödetär en viktig stödform för många förflyttningshandikappade. När bilstödsreformenträdde i kraft innebar detta dels att personkretsen för rätttill bilstöd utvidgades, dels att själva bidragen inom stödet höjdes. Medverkan fr.o.m. gjordes en viss ytterligare höjning av bidragen. Som nämnts kan nytt bilstöd beviljashuvudsakligen bara om har gått sedan beslut senast fattades omrätt till stödet. Som också nämnts infördes det nuvarande bilstödet den 1oktober 1988. Den andra sjuårsperioden börjar således den 1 oktober 1995.Därmed sker en påtaglig ökning av antalet beviljade bilstöd i förhållande tillde närmast föregående åren. Utvecklingen av bilstöd antalsmässigt och ekonomisktkan, med oförändrade regler, i stort antas följa samma mönster som underbidragets första sjuårsperiod. Ansökningsfrekvensen kan dock beräknas fördelasig något jämnare under den kommande sjuårsperiodens två första år. För /96 bör i enlighet med vadRiksförsäkringsverket föreslagit anvisas för bidrag tillhandikappade för anskaffning och anpassning av motorfordon m.m. Vad gällerArbetsmarknadsstyrelsens förslag att förordningen (1987:406) omarbetsmarknadsutbildning ändras så att beslut om körkortsutbildning i sambandmed beslut om bilstöd till handikappade efter skall fattas avde allmänna försäkringskassoma i stället för av görregeringen följande bedömning. Enligt regeringen har besluten om rätt till bilstödoch till körkortsutbildning en sådan nära koppling att en och samma instansbör ansvara för båda åtgärdema. Regeringen tillstyrker därförArbetsmarknadsstyrelsens förslag att beslut om att bevilja körkortsutbildningfortsätmingsvis bör fattas av de allmänna försäkringskassoma i samband medbeslut om bilstöd. Den avsedda förändringen bör genomföras den 1 juli 1995genom ett tillägg i förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade. Ianslutning härtill bör medel för upphandling av den speciella körkortsutbildningenför svårt funktionshindrade, motsvarande för budget- /96 15 000 000kronor (varav för Prop. 1994/95:100 - ), föras över från anslaget A 2. 6åtgärder till anslaget D 9. Bilstöd till handikappade. Sammantaget innebär detta att 610 miljoner kronorbör anvisas till bilstöd till handikappade under /96. tillBilstöd tdl handikappade för /96 anvisar ett förslagsanslag på610 . Kostnader för statlig assistansersättning 1993/94 Utgift 223 640 048 (6 mån.) 1994/95 Anslag 2 527 000 000 1995/96 Förslag 5 741 000 000 varav 3 808 000000 beräknat för Från detta anslag betalas assistansersättningfr.o.m. till funktionshindrade som har behov av personligassistans för sin dagliga livsföring under i genomsnitt pervecka. Rätten till assistansersättning gäller svårt funktionshindrade sombedöms ha behov av insatsen personlig assistans, som inte har fyllt 65 är ochsom bor i eget boende, eller hos familj eller anhörig. Ersättningen syftar till att fillförsäkra personermed stora funktionshinder och omfattande stödbehov valfrihet ochsjälvbestämmande. Den enskilde skall kunna fä insatsen genom att kommunenfillhandahåller assistansen eller genom att den enskilde fär ekonomiskt stöd såatt han själv kan anlita hjälp från ett kooperativ eller annat fristående organeller själv vara arbetsgivare för den personlige assistenten. Avsikten är attassistansersätmingen skall användas till assistentens eller assistentemaslönekostnader, administrafion m.m. eller till de avgifter som kommunen ellernågon annnan som svarar för assistansen debiterar den funktionshindrade. Regeringen fastställer assistansersättningenshögsta timbelopp . har detta belopp fastställts fill 180kronor . Anslaget disponeras av . Deallmänna försäkringskassoma administrerar och beslutar om ersättningen. Frågorom assistansersättning regleras i lagen (1993:389) om assistansersättning() och i förordningen (1993:1091) om assistansersättning. Riksförsäkringsverketanger medelsbehovet till . Riksförsäkringsverketpekade i en första delrapport om införandet avassistansersättning (RFV anser 1994:4) på en del problem som uppstått i denpraktiska tillämpningen av lagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade (LSS) och angående personlig assistans. Socialstyrelsentog också upp dessa problem i sin årsrapport om handikappreformen(följer upp och utvärderar 1994:11). Vad gäller den situationnär en funktionshindrad person själv anställer anhöriga som personligaassistenter pekade de båda verken på vissa tillämpningsproblem av skatte- ocharbetsrättslig art. På gmnd av dessa problem vid anställning av en person sompersonlig assistent som den funktionshindrade lever i hushållsgemenskap med,har genom beslut (prop. 1994/95:77, bet. 1994/95:SoU7, rskr.1994/95:107) vissa ändringar gjorts främst i LSS och . Ändringarna innebäratt ekonomiskt stöd enligt LSS eller assistansersättning enligt avseendeassistans som ges av en person som den funktionshindrade lever i hushållsgemenskapmed endast lämnas om annan än den funktionshindrade är arbetsgivare elleruppdragsgivare till assistenten. Vidare skall, när den enskilde själv ärarbetsgivare eller uppdragsgivare, ekonomiskt stöd/assistansersättning intelämnas för arbetstid som för en viss assistent överstiger vad som är tillåtetenligt lagen (1970:943) om arbetsfid m.m. i husligt arbete. 1 anslutninghärtill har beslutat om en komplettering i den senare lagen, vilkengäller också för personliga assistenter som tillhör arbetsgivarens familj. I proposition 1992/93:159 om stöd och service tillvissa funktionshindrade framhölls att det var förenat med vissa svårigheteratt bedöma kostnadema för handikappreformen och att med hänsyn till detta ensärskild uppföljning borde göras vad gäller de ekonomiska konsekvensema avreformen. Vidare påpekades att det mot bakgmnd av assistansreformens omfattningfanns anledning att särskilt uppmärksamma den stödformen vid enkostnadsuppföljning. Regeringenuppdrog åt att i kontakt med , , () och handikapporganisationema och, vad gäller personlig assistans i samrådmed , göra en sådan kosmadsuppföljning avhandikappreformen. Kostnadsuppföljningen skall avse verksamheten under åren1994 och 1995. En delredovisning av uppdraget avseende kostnadsuppföljningenför verksamheten skall lämnas till regeringen senast den är1995. En slutlig redovisning av uppdraget, innefattande kostnadsuppföljningenför verksamheten samt bedömningen av den långsiktiga kostnadsutvecklingen,skall lämnas . Det föreligger f n. stor osäkerhet vad gällerkosmadsutfallet för den statliga assistansersättningen under reformensinledningsskede. har i sin tidigare omnämnda årsrapport angettatt kostnaden sannolikt blir högre än den som beräknades i propositionen1992/93:159, beroende främst på det höga antalet beviljade assistanstimmar.Även de prognoser som fortlöpandehar gjorts både inom Prop. 1994/95:100 och pekar på detta. I sin anslagsframställning harRiksförsäkringsverket som underlag för sitt angivna medelsbehov /96 antagit att det genomsnittliga antalet beviljadeassistanstimmar torde komma att uppgå till 80 samt att 7 000 personerkommer att erhålla assistansersättning. Sedan i sin anslagsframställninggjort bedömningen av medelsbehovet under /96 har nya uppgifterframkommit främst vad gäller antalet beviljade assistanstimmar, som f.n.genomsnittligt uppgår till . Även personkretsens omfattningbedöms nu bli något lägre än vad som tidigare beräknats. Med dessa senareuppgifter som underlag har regeringen beräknat medelsbehovet under budgetåret1995/96. och gavs motbakgrund av kostnadsutvecklingen, genom regeringsbeslut ,ett särskilt uppdrag att gemensamt och skyndsamt göra en studie angåendeassistansersättningen och belysa de bakomliggande orsakema till utvecklingen.Resultatet av studien redovisades till regeringen och beredsfn. Med beaktande av personkretsens numera beräknadeomfattning och det nu genomsnittliga antalet beviljade assistanstimmar pervecka beräknar regeringen kostnadema för statlig assistansersättning förperioden fill 5 . tillKostnader för stadig assistansersättning för /96 anvisar ettförslagsanslag på 5 . 1993/94 Utgift 2 700 000 1994/95 Anslag 1 000 1995/96 Förslag 1 000 - ombildades till aktiebolag den 1 juli 1992.Staten äger sedan bolagsbildningen av aktiema i bolaget och Sollefteåkommun resterande . Riksdagenbeslutade enligt förslagen i regeringens proposhion 1993/94:36Medelstillskott till -att anvisa ettförslagsanslag om för /94 (bet. 1993/94:SoU12,rskr. 1993/94:60). Syftet med förslagsanslaget var att täcka statens andel avdet kapitalunderskott som bedömdes uppstå på gmnd avfortsatta förluster i bolaget. I proposi- Prop. 1994/95:100 tionenifrågasatte regeringen statens fortsatta engagemang i producent- Bil. 6ledet och uttalade möjligheten att statens ägarandel i bolaget skulle kunnaöverlåtas till annan part. Mot bakgmnd av den budget för bolagets verksamhetunder som presenterades , reviderade regeringen sinaförväntningar om bolagets ekonomiska situation och beslutade den 17 mars 1994om medelstillskott med till bolaget. Medelstillskottetmotsvarade av det ackumulerade underskottet om totalt 3,8 miljoner kronort.o.m. 1 samband med behandlingen av propositionen ommedelstillskott uttalade sig socialutskottet i sitt betänkande 1993/94:12 fören översyn av tjänstehundsförsörjningen. Regeringen beslutade därför i febmari1994 att tillsätta en arbetsgmpp inom med uppgift att göraen översyn av hur behovet av tjänstehundar lämpligen börtillgodoses. Arbetsgmppen bestod av företrädare för ,, och . utgick från att en sådan översyn skulle ske under parlamentariskmedverkan knöts en referensgmpp bestående av fem riksdagsledamöter tillarbetsgmppen. Arbetsgruppen överlämnade till regeringenrapporten av tjänstehundsförsörjningen (Ds 1994:90). 1 rapportenbeskrivs bl.a. hur antalet leverantörer av tjänstehundar och tillgången påtjänstehundar av god kvalitet ökat . Mot denna bakgmnd görarbetsgmppen bedömningen att behovet av ett statligt engagemang i producentledetfortfarande kan ifrågasättas. Förhandlingar förs mellanSocialdepartementet och kommun om en överlåtelse av statens ägarandeltill kommunen. Inriktningen är att statens engagemang i bolaget skall upphöraunder innevarande budgetår. I avvaktan på resultatet av dessa förhandlingar böranslaget kvarstå oförändrat. tillSveriges - för /96 anvisar ettförslagsanslag på . E.Socialt behandlingsarbete, alkohol- och Prop.i994/95:ioo Socialtjänsfiagenspeglar en stark tilltro till människans egen förmåga och vilja att fulh utdelta i samhällslivet och att förändra sin situation. skall verka för att bam och ungdomarväxer upp under trygga och goda förhållanden, att människor med sociala ellerandra handikapp kan delta i samhällets gemenskap och leva som andra, attmänniskor som missbmkar alkohol eller andra beroendeframkaUande medel kommerifrån sitt beroende och att människor som saknar medel fill sitt upphälle färmöjlighet att klara sin försörjning. olika former av bistånd skallutformas så att de stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigtliv. Valet av bistånd skall inte bestämmas av mekaniskt tillämpadeåtgärdsmodeller, utan måste alltid bestämmas med utgångspunkt från vad som ärmest ändamålsenligt i det enskilda fallet. måste såledesförfoga över ett brett register av handlingsaltemativ när det gällerindividuellt inriktade insatser. Det är av stor betydelse att socialtjänstensamverkar med andra huvudmän som har ansvar över områden som anknyter tillsocialtjänstens verksamhet. Offensiva insatser krävs för att stödja de gmppersom har det extra besvärligt att hävda sig på arbetsmarknaden. Särskiltbetydelsefullt är det att förhindra att gmpper av ungdomar hamnar utanförarbetslivet och samhällslivet i övrigt. Alla bam har rätt att fä en god start i livet.Därför måste bamperspektivet prägla arbetet på alla de samhällsområden därbams och ungdomars intressen berörs. Det gäller i högsta grad bam som av olika skälriskerar att fara illa. Samhället har genom sociallagstiftningen ett särskiltansvar för att hjälpa utsatta bam och deras familjer och att vid behov ingripatill bams skydd. Kvaliteten i detta arbete behöver utvecklas ytterligare. Den enskildes sociala förhållanden påverkas ocksåav samspelet med andra individer och gmpper och av de stmkturella villkoren isamhället. Det sociala arbetet bör därför också ha ett vidare angreppssätt ochäven omfatta insatser på grupp- och samhällsnivå, t.ex. medverkan i samhällsplaneringen. ISocial rapport beskriver problemen hos befolkningsgmppersom befinner sig i de svagaste positionema i samhället, dvs. människor medbegränsade materiella resurser och som är svagt etablerade på bostadsmarknadeneller arbetsmarknaden. Rapportenvisar att invandrare, ensamstående föräldrar och deras bam Prop.1994/95:100 samt ungdomar har de sämsta villkoren och flest problem isamband Bil. 6 med arbete, ekonomi och boende. Situationen för dessagmpper försämrades i vissa avseenden . Under nittiotaletkan man se ytterligare försämringar som nya problem tillstöter,framför allt relaterade till den höga arbetslösheten. Det är också samma gmpper som är överrepresenteradei bostadsområden som karaktäriseras av otillfredsställande fysisk och socialmiljö. Underde har antalet vräkningar bl.a, på grund av hyresskulder ökat.Kulmen nåddes då antalet vräkningar ökade med och över 7600 vräkningar verkställdes. Därefter är tendensen något avtagande. Andra tendenser som påvisats i olika undersökningarär en ökad boendesegregation, framför allt i storstadsregionema. Skillnadermellan rika och fattiga kommuner har ökat, bl.a. när det gäller inkomster, utbildningsnivå,antal arbetslösa, andel flyktingar och invandrare m.m. Den ekonomiska krisenhar slagit hårdast i områden och bland grupper som redan befinner sig i enutsatt position. Även de senaste årens förändringar av bostads- ocharbetsmarknaden, flyktinginvandringen m.m. kan förklara dessa oroandeutvecklingstendenser. Denmycket omfattande arbetslösheten minskar kommunemas skattebas och ökar derasbidragskostnader. Såväl antalet socialbidragstagare som kostnadema försocialbidrag fortsätter att öka i de allra flesta av landets kommuner. Under år1993 erhöll 671 300 personer socialbidrag, vilket innebär att närmare åttaprocent av befolkningen fick socialbidrag nägon gång . Variationemamellan kommunema är dock stora. 1 vissa kommuner har avinvånama fått socialbidrag medan siffran i andra kommuner uppgår till . Prop.1994/95:100 Bil. Kostnad per kommuninvånare, skr ni70- 479 D480- 649 H650- 819 M 820 - 2340 Kostnaderna har stigit kraftigt och fortsatt att öka . Även här redovisas storaskillnader mellan kommunema. De i särklass högsta kostnadema för socialbidraghar de tre storstädema. Som exempel kan nämnas att en storstadsinvånare betalarca för att täcka kommunens socialbidragskostnad.Genomsnittskostnaden för kommuninvånare i landet är ca . En viktig ochdessutom alarmerande förklaring till de ökande kostnadema är attbidrags-tiderna tenderar att bli allt längre. Den genomsnittliga bidragstidensom var 4,1 månad hade stigh . 1994/95:100 Bil. 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 Utvecklingen av antaletsocialbidragstagare och utgivetsocialbidrag (1990-års priser) 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 En stor andel av bidragshushållen är hushåll somtillkommit , dvs. hushåll som inte erhöll socialbidrag året innan. del av sådana nytillkomna hushåll utgörs av grupper som har särskilt svårtatt hävda sig på arbetsmarknaden, bl.a. ungdomar och invandrare. 1 dettasammanhang kan nämnas att antalet nya flyktinghushåll ökade 1993. För varjemottagen flykting erhåller dock kommunema statsbidrag från staten som avser atttäcka kostnadema för socialbidrag och andra introduktionsåtaganden. Socialbidragstagama är i stor utsträckning yngremänniskor. Hälften av Prop. 1994/95:100 bidragstagama är ochökningen av antalet bidragstagare har Bil. 6 skettfrämst i de yngre åldersgmppema. Institutionemaför vuxna missbmkare befinner sig i ett skede av stora förändringar. Dettaframgår av en rapport från (1993:7) Missbrukarvård lill rättpris. Institutionsvården byggdes ut kraftigt . Antalet platserökade från ca 5 1982 till över 8 1991. Är 1992 inträffade dockett trendbrott. Platsantalet minskade med ca 400 mellan åren 1991 och 1993.Senare uppgifter saknas. Institutionsvårdens fömtsättningar har under desenaste åren delvis förändrats genom att kommunemas ekonomiska situationförsämrats. Kostnaden för den institutionella missbmkarvården för vuxna kanberäknas till runt . När kommunema måste spara, ärdet naturligt att man överväger mindre kostsamma öppna altemativ till deninstitutionella värden. Kostnadema för institutionsvärd för missbmkare ilandets kommuner varierar dock kraftigt. Högsta kostnadema harstorstadsområdena men även inom dessa varierar kostnadema mycket mellan"rika" förortskommuner och "miljonprogramsförorter". Vi har inga uppgifter som tyder på attkommunema bygger ut öppenvårdsaltemativ i motsvarande grad sominstitutionsvården minskar. Det kan dessutom finnas en risk för att en fortsattökning av socialbidragskostnadema krymper utrymmet för kommunema att utvecklaöppenvårdsaltemativ inom missbmkarvården. ökar antaletLVM-anmälningar något. inlämnades 1 466 ansökningar till länsrättemaom beredande av LVM-vård, vilket är en ökning med 97 jämfört med 1992.Samtidigt har andelen ansökningar från minskat i förhållandetill andra anmälare, i första hand polisen. För vuxna missbmkare, liksom för bam och ungdomar,ökar de omedelbara omhändertagandena, dvs i praktiken akuta placeringar. (SiS) övertog huvudmannaskapet för LVM-hemmen den1 kan antalet LVM-placeringar följas . Fram till och medden har omkring hälften av omhändertagandena varit omedelbara. Underde har olika rapporter både från riksomfattande skolundersökningaroch framför allt från olika lokala undersökningar visat på en oroande ökning avalkoholkonsumtionen bland ungdomar. Ungdomars ölkonsumtion har för vissagrupper närmat sig sjuttiotalets. Det är framför allt ungdomar som dricker sigberusade som ökar. Det gäller både pojkar och flickor. Pojkar i årskurs 9 somdricker mer än fem burkar starköl/tillfälle har ökat från 1987 1993. För flickor är motsvarande ökning från sex till tolv procent.Särskilt oroande äratt andelen som bemsar sig på hembränt är så hög. Bland vämpUktiga Prop.1994/95:100 uppger att de berusar sig med hembränt. Alkoholkonsumtionen är inte lika stor inom allaungdomsgrupper. Högriskgruppen utgörs av unga storstadsmän med låg utbildningoch svag ställning på arbetsmarknaden. inom denna gruppuppger att de bemsar sig minst en gång jämfört med inormalgmppen. (källa: Vämpliktsundersökningen 1992) På liknande sätt har olika riksomfattandeundersökningar och lokala rapporter visat att ungdomars experimenterande meddroger ökat något. Samma mönster finns som när det gäller alkoholkonsumtionen.Inom högriskgruppen uppger att de har använt narkotikajämförtmed normalgruppens (källa: Vämpliktsundersökningen 1992) När det gäller alkoholvanoma är det fråga om enklar ökning jämfört med åttiotalet, särskilt av antalet storkonsumenter.Alkoholdebuten sker också vid allt lägre åldrar. Däremot är det för tidigt attsäga om det är början på en mer långsiktig trend eller om det endast rör sig omen tillfällig ökning när det gäller ungdomars användning av droger. Vissagrupper t.ex. andra generationens invandrare är överrepresenterade blandnarkotikamissbrukama, om man ser till deras andel av den svenska totalbefolkningen. En central faktor bakom våldsbrottens variationerär enligt () alkoholkonsumtionens förändringar. Vihar en oroande ökning av antalet grova våldsbrott, särskilt bland ungamän. Vi vet från olika forskningsrapporter att vid 70 - av våldsbrottenär gärningsmannen alkoholpåverkad. Ungdomar är överrepresenterade både blandsocialbidragstagama och bland de arbetslösa. Enligt en presenteradundersökning av långvarigt arbetslösa ungdomar har dessutom långvarigtarbetslösa män en mycket högre alkoholkonsumtion än andra gmpper i sammaålderskategori. Sammantaget är detta larmsignaler som måste tas på störstaallvar. Antalet omedelbara tvångsomhändertaganden har ökatunder 1993. SiS som har ansvar för de särskilda ungdomshemmen, alltså de hemsom tar emot tvångsomhändertagna ungdomar med behov av särskild tillsyn, har isin årsberättelse redovisat att nästan hälften av kommunemas ansökningar omplats avsåg akuta placeringar. De vanligaste skälen till placering på särskiltungdomshem var stölder, snatterier, våld och missbruk. Andelenstorstadsungdomar var så hög som . Detta avspeglar sig också ikommunemas kostnader för vård av bam och ungdomar. De största kostnademaredovisar storstädema och förortskommuner inom miljonprogrammet. Motbakgrund av ovanstående är det särskilt oroande att många av kommunemasnedskämingar drabbat ungdomar som behöver stöd och hjälp. Skolomaselevvårdsteam har minskats, fritidsgårdar har stängts m.m. Tillsammans med denökande ungdomsarbetslösheten har detta inneburit att alltför många ungdomar gårsysslolösa och söker sig till kulturer som står vid sidan av samhället. 13 1994/95. Statistiskacentralbyråns statistik över andelen bam under som varit föremål försocialtjänstens insatser visar en ökning . Samtidigtredovisar kommunema i stort sett oförändrade vårdkostnader för bam och ungdom.Det är därför svårt att dra några slutsatser kring den redovisade ökningen avinsatser. Olika studier visar att föräldrars arbetslöshet ochosäkerhet påverkar bamen. Enligt hade av bamen en arbetslös förälder , vilketvar dubbelt så högt som året innan. Bland bam med ensamstående mor och bam medutländskt ursprung är andelen ännu högre. Alkoholpolitiska kommissionen redovisar ibetänkandet Barn, föräldrar och alkohol (SOU 1994:29) att bam imissbmkarmiljöer löper en förhöjd risk att försummas och vanvårdas och attuppleva våld inom familjen. Bam till alkoholiserade föräldrar fär oftare enförsämrad allmän utveckling under småbamsåren och har oftare skolsvårighetertrots att de är normalbegåvade. har anmälningarna till polisen ommisstänkta övergrepp/misshandel mot bam stadigt ökat. SCB uppger att antaletanmälningar om bammisshandel mot barn fram t.o.m. oktober 1994uppgick till 709, en ökning med 170 fall jämfört med åretinnan. Anmälningarna avseende barn i åldern uppgick till 2 790 vilketär en ökning med 542. När det gäller anmälningar om våldtäkter mot bamhar utvecklingen varit likartad den som gäller för våldtäktema totalt. EnligtBRÅ är det troligt att den statistiska ökningen speglar en faktisk ökning idessa fall. Om övriga typer av anmälda sexualbrott mot bam motsvarar en faktiskökning går inte att bedöma. har situationen förändrats. Avtillgänglig statistik framgår att anmälningar rörande sexuella övergrepp underdetta år minskat. Degrupper som är beroende av insatser saknar eller har endast småmöjligheter att kompensera eventuella försämringar i lev-nadsbetingelsema medegna initiativ. Besparingar inom det sociala området måste ske på ett sådantsätt att inte de svagaste gruppernas situation förvärras, t.ex. genom att alltfler blir långvarigt socialbidragsberoende eller blir utslagna ur samhället. måste utveckla och finna nya metodersom bygger på ett mer offensivt förhållningssätt i arbetet med att hjälpa ochbistå människor med sociala problem. Tidiga stöd- och hjälpinsatser samtförebyggande åtgärder kan vara av avgörande betydelse för att den enskildeskall kunna leva ett självständigt liv. Verksamhetens kvalitet måste upprätthållasså att inte förlorar såväl i anseende som i effektivitet.