prop · GH03140 · 1994-01-01 00:00:00 — Sådana nätverk är av be- tydelse dels för redan verksamma företagare, dels för kvinnor som står i begrepp att starta egna företag. Det nationella centrumet bör även följa vad som händer utanför inom relevanta områden. I arbetet med särskilda insatser för kvinnor bör , såsom nämnts ovan, samarbeta med och bl.a. ta till vara de erfarenheter som samlats genom arbetet i projekt . Regeringens bedömning: Regeringen är beredd att till tillföra medel för forskning med inriktning på glesbygdens geografi med dess ekonomisk-geografiska och sociala struktur. Huvuduppgiften för Expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU) bör även fortsättningsvis vara att initiera och samordna forskning som bidrar till att förbättra kunskaperna om den regionala utvecklingen i samt att medverka till att forskningsresultaten ges en bred spridning. ERU bör vid konkretiseringen av sitt forskningsprogram särskilt beakta hur ansvars- och arbetsfördelningen mellan olika aktörer bör se ut för att regionalpolitiken skall kunna genomföras på ett effektivt sätt, hur ekonomins internationalisering påverkar förut- sättningarna för svenska regioners utveckling samt hur människors livsformer varierar mellan olika typer av regioner. ERU bör lägga särskild vikt vid att belysa olika frågor utifrån ett könsperspektiv. Underlagsrapporter: Forskningsfrågorna behandlas inte separat i det framtagna underlagsmaterialet. Utredaren framhäver vikten av att den geografiska dimensionen lyfts fram i samband med analyser av olika samhällsproblem och i de analyser som ligger till grund för politiska beslut. I idéskrift framhålls behovet av en forskningsinstitution som kan bedriva såväl grundläggande som tillämpad forskning om lokala strukturer och processer på landsbygden. I en annan av idéskrifter, "Den andra sidan av myntet", pläderas för ett forskningsprogram om kvinnor och regional utveckling som skulle bidra till att öka intresset och fördjupa kunskapen om samhällets könsstruktur och vad denna innebär för regioner och deras utveckling. lyfter fram behovet av glesbygds/landsbygdsforskning med ungdomligt perspektiv. Remissinstanserna: Få remissinstanser behandlar forskningen i sina svar. menar i sitt remissvar på idéskrifter, att det är av central betydelse att och de regionala högskolorna utvecklas till kompetenscentra för landsbygden. Nämnden framhäver också att kulturarvet bör utgöra basen för bygdeforskningen. Flera remissinstanser för fram krav på en utbildning för glesbygdskvinnor som utgår ifrån ett kvinnoperspektiv. Skälen för regeringens bedömning: Det svenska samhället genomgår en genomgripande strukturell omvandling. ökar kraven på regional samhällsplanering, vilket bl.a. tar sig uttryck i ökade krav på länsstyrelserna att utforma regionala utvecklingsprogram. Därför är det angeläget med ökad forskning om drivkrafterna bakom den aktuella regionala utvecklingen. Den regionalpolitiska forskningen utgör ett viktigt underlag för be- slutsfattandet inom området. En förutsättning för att stärka det regionala planeringsarbetet är att det finns tillgång till ett relevant kunskapsunderlag. Utan ett sådant minskar förutsättningarna att utforma strategiska regionala utvecklingsprogram. Ett förtroendefullt samarbete mellan forskning och samhällsplanering framstår som viktigt. Från samhällplaneringens utgångspunkt är det två förhållanden som bör uppmärksammas. För det första förefaller tillflödet av yngre forskare till regionalpolitisk forskning vara litet. Detta innebär dels att antalet forskare inom området är begränsat, dels att den teoretiska förnyelsen går långsamt. Ökade insatser för att främja intresset för regionalpolitisk forskning vid universitet och högskolor är därför önskvärda. Det är särskilt angeläget att stärka intresset för forskning om gles- bygdsregioners situation och utvecklingsmöjligheter. Dessa regioner ägnades stort intresse inom den geografiska och sociologiska forskningen . Därefter har intresset för dessa problem inte upprätthållits. Rege- ringen menar att det är angeläget att öka kunskapsnivån om vad som skiljer glesbygdsregioner från andra regioner och vad som krävs för att den utveck- lingspotential som finns i dessa regioner skall tas till vara. Därför är rege- ringen beredd att till tillföra medel för forskning med inriktning på glesbygdens geografi med dess ekonomisk-geografiska och sociala struktur. För det andra är det viktigt att kopplingen mellan pågående forskning och samhällsplanering fungerar väl. På detta område kan ERU spela en viktig roll. Med hänsyn till det föreslås en viss ökning av ERU:s resurser. ERU har till uppgift att initiera forskning som bidrar till att förbättra regionalpolitikens kunskapsunderlag samt att medverka till att forsk- ningsresultaten ges en bred spridning. ERU är myndighet med kansli i . I samband med ERU:s omlokalisering från till lämnade regeringen riktlinjer för utformningen av ett nytt forskningsprogram . Bland annat framhölls att ERU skall ägna särskild uppmärksamhet åt utvecklingsförutsättningarna i perifera regioner. Speciellt lyftes frågorna om vad som kännetecknar små och medelstora arbets- marknaders utvecklingsmöjligheter samt förutsättningarna för att öka integrationen och samverkan mellan regioner i fram som viktiga forskningsområden för ERU. har, med utgångspunkt från dessa riktlinjer, beslutat om ett forskningsprogram för . Forskningsprogrammet pekar ut tre huvudområden. I det första huvudområdet riktas uppmärksamheten mot regionalpolitikens aktörer. Uppgiften är att studera de dominerande aktörerna i svensk regionalpolitik och att analysera hur konstellationerna förändrats över tiden. Det andra huvudområdet omfattar studier av regional kompetens och konkurrenskraft. Inom detta område ägnas bl.a. intresse åt hur internationa- liseringen inom ekonomin påverkar förutsättningarna för regional utveckling. I en situation där kapitalet blir allt mer lättrörligt, som företagens nationella identiteter försvagas, kommer konkurrensen mellan regioner i olika länder att öka. Försörjningssystem och livsformer i svenska regioner är temat för det tredje huvudområdet. I denna del av forskningsprogrammet ägnas bl.a. uppmärksamhet åt hur den geografiska rörligheten förändrats och hur dessa förändringar påverkar lokala arbetsmarknaders funktionssätt. Inom respektive huvudområde avses könsperspektivet särskilt uppmärksammas. De tre formulerade huvudområdena ger en ram inom vilken det är möjligt att initiera projekt med stor samhällsrelevans. Regeringen anser att ERU i den fortsatta konkretiseringen av sitt forskningsprogram inom ramen för de tre huvudområdena särskilt bör inrikta analysen mot tre frågeställningar. När det gäller huvudområdet regionalpolitiska aktörer, så framstår frågan om hur ansvars- och arbetsfördelningen mellan olika aktörer skall se ut för att ett effektivt genomförande av regionalpolitiken skall uppnås som särskilt angelägen att belysa. Inte minst den pågående avregleringen inom transport- och kommunikationsområdet aktualiserar denna fråga. Regionalpolitikens utveckling kännetecknas av att antalet aktörer som involverats i genomförandet av politiken gradvis ökat som arbetsfördelningen mellan aktörerna förändrats. Från politiksynpunkt är det angeläget att studera om och i vilken utsträckning ansvarsfördelningen mellan olika aktörer underlättar eller försvårar ett effektivt genomförande av politiken. Inom huvudområdet regional kompetens och konkurrenskraft framstår det som särskilt angeläget att studera hur ekonomins internationalisering påverkar förutsättningarna för svenska regioners utveckling. innebär att numera utgör en del av en stor europeisk marknad inom vilken varor, tjänster, kapital och arbetskraft i princip kan röra sig fritt. En effekt av detta blir att konkurrensen mellan regioner i olika delar av ökar. Mot denna bakgrund är det angeläget att studera svenska regioners möjligheter att hävda sig i denna nya situation. Kunskapsläget inom området försörjningssystem och livsformer i svenska regioner är särskilt bristfälligt när det gäller kunskapen om variationer i livsformer i olika typer av regioner. Den kunskap som finns på området framstår som delvis föråldrad. års stora förändringar i svensk ekonomi har sannolikt satt påtagliga spår i de sätt på vilket människor lever i olika regioner. Mot denna bakgrund är det angeläget att öka våra kunskaper om hur livsformerna gestaltar sig i olika typer av regioner - glesbygdsregioner, traditionella industriregioner, storstadsregioner etc. Könsperspektivet måste vara centralt i sådana studier. Studier av kvinnors försörjningsmöjligheter i olika typer av regioner bör ges hög prioritet. Ungdomars värderingar och val av livsmiljöer är ett annat viktigt område att studera. Denna typ av kunskap skulle kunna ligga till grund för en regionalpolitik som är anpassad till förutsätt- ningarna i olika typer av regioner. 11 Regionalpolitiken i ett EU-perspektiv Regeringens bedömning: Vid ett svenskt EU-medlemsskap kommer stora resurser från att tillföras svensk regionalpolitik. Vad gäller våra nationella regionalpolitiska företagsstöd kommer vi även fortsättningsvis att kunna bedriva en politik med i huvudsak samma inriktning och av minst samma omfattning som . Skälen för regeringens bedömning: Regeringen vill här översiktligt redovisa innehållet vad avser regionalpolitik i det avtal om ett EU-medlemsskap som träffades mellan och Europeiska unionens råd () . Regeringen avser att senare återkomma till med en särskild proposition om avtalet. Vi redogör även för dagsläget vad avser de svenska nationella företagsstöden. Regionalpolitik i EU bedrivs dels genom de s.k. strukturfonderna, som finansieras via den gemensamma budgeten, dels av medlemsstaterna själva med nationella medel. Den regionalpolitiska fråga som reglerats i avtalet avser strukturpolitiken, dvs. möjligheter att få del av EG:s olika strukturfonder. I EU:s nuvarande medlemsländer inriktas strukturpolitiken på följande s.k. mål: Mål 1: Utveckling och strukturell anpassning av svagt utvecklade regioner. Mål 2: Omställning av näringslivet i regioner eller delar av regioner som är hårt drabbade av industriell tillbakagång. Mål 3: Bekämpning av långtidsarbetslöshet och underlättande av ungdomars inträde på arbetsmarknaden. Mål 4: Underlättande av omställningar till följd av strukturförändringar inom industrin genom stöd till utbildning m.m. Mål 5: Underlättande av lantbrukets och fiskets omstrukturering och modernisering. Mål 5b: Underlättande av utvecklingen i landsbygdsområden. Målen 1, 2 och 5b är regionalt inriktade, medan stöd enligt mål 3, 4 och 5a kan lämnas utan direkt geografisk koppling. Avgränsningen av mål 1-områden beslutas av , medan det ligger inom kompetensområde att, efter förslag från respektive medlemsland, fastställa områden för mål 2 och 5b. I EG:s nuvarande strukturpolitik läggs den största vikten vid välståndet mätt som bruttoregionprodukt per capita när de mest prioriterade områdena, dvs. mål 1-områden, utses. För att ett område skall godkännas enligt mål 1 skall bruttoregionprodukten per capita vara högst av genomsnittet i EU-länderna. För svensk del har en viktig utgångspunkt i förhandlingarna varit att EU, vid ett svenskt medlemsskap, måste ta särskild hänsyn till de speciella förhållanden som kännetecknar våra regionalpolitiskt högst prioriterade områden. Det gäller främst glesheten och de långa avstånden. krav har därför varit att dessa faktorer skall vara avgörande när de mest prioriterade områdena i skall avgränsas. Från EU:s sida föreslogs därför, efter det att under förhandlingarna hade avvisat vissa tidigare förslag, att ett nytt mål, benämnt mål 6, skulle införas i . Detta mål skulle avgränsas enligt kriteriet högst 8 invånare per kvadratkilometer. Förslaget accepterades från svensk sida sedan man på båda sidor enats om den faktiska avgränsningen av en mål 6-region för . I mål 6-regionen ingår följande kommuner och delar av kommuner: Kommunerna samt Edefors och församlingar i och f.d. Markbygdens kyrkobokföringsdistrikt i . Kommunerna samt Fällfors, Jörns och församlingar i . Kommunerna samt Holms och Lidens församlingar i och Anundsjö, , och Trehörningsjö församlingar i . Kommunerna samt och församlingar i . Regionens omfattning framgår av bifogad karta. Avgränsningen av området för mål 6 avser vilket motsvarar den tidsperiod som gäller för mål 1-områden i nuvarande medlemsstater (1994-1999). kommer en översyn att göras i syfte att fastställa avgränsningen av såväl mål 1- som mål 6-områden för perioden . Mål 6 skall i alla avseenden vara jämställt med mål 1. Det gäller t.ex. i fråga om insatsernas inriktning och finansiering liksom kopplingar till regelverket i övrigt. Det innebär bl.a. att vissa typer av stöd till jordbruket kommer att lämnas med högre belopp i mål 6-området än utanför detta område. Den överenskommelse som träffats mellan och innebär att 41 miljoner ecu (ca enligt aktuell växelkurs) avsätts från EG:s budget för till mål 6-regionen. Det årliga beloppet ökar med ett index så att det kommer att uppgå till ca 51 miljoner ecu. De svenska förhandlingspositionerna beträffande målen 2, 3, 4, 5a och 5b, liksom avseende kriterier och övriga riktlinjer för regionavgränsningar och insatsernas inriktning under dessa mål, var att dessa ligger väl i linje med den svenska politiken på berörda områden. kan därför vad gäller dessa mål acceptera det gällande regelverket under förutsättning av viss flexibilitet vid tillämpningen. För dessa mål sammantagna har en indikativ ram på 227 miljoner ecu för fastställts av (ca enligt aktuell växelkurs). Även denna ram kommer att öka så att den uppgår till ca 248 miljoner ecu. Fördelningen på de olika målen kan göras först när den geografiska avgränsningen av målen 2 och 5b är fastställd. Detta kommer att göras av efter förslag från . Sammantaget kan olika strukturfondsprogram inom målen 2-6 omfatta åtgärder inom en rad olika områden som infrastrukturåtgärder, företagsutveckling, forskning och utveckling, utbildning, kompetensutveckling, åtgärder mot ungdoms- och långtidsarbetslöshet, landsbygdsutveckling etc. En förutsättning för att få del av medel från strukturfonderna är att dessa kompletteras med nationell finansiering (additionalitet). Regeringens bedömning är att den nationella finansieringen av de program som kan komma att få medel från strukturfonderna får lösas för varje program för sig och att den kan bestå av såväl regionalpolitiska medel som medel från berörda sektorer, kommuner, landsting och privata intressenter. Regeringen vill således slå fast att de nationella tillskott det blir fråga om inte får lämnas ofinansierade. Hur detta skall behandlas i statsbudgeten kan inte avgöras . Men det står klart att detta måste beaktas i förberedelsearbetet för nästkommande statsbudget. Nationella tillskott kommer alltså att behöva inrymmas bl.a. inom den ekonomiska ram för de regionalpolitiska anslagen som här föreslås. De förslag vi har lämnat om medel till olika regionala utvecklingsinsatser menar vi ger den flexibilitet som kan komma att krävas vad gäller särskilda regionalpolitiska åtgärder inom ramen för strukturfondsprogram. De svenska regionalpolitiska företagsstöden Som vi tidigare framhållit, främst i samband med att vi redogjort för de företagsinriktade åtgärderna (avsnitt 8), så omfattas de svenska företagsstöden från av regler för statsstöd. En utförlig redogörelse för i ett regionalpolitiskt perspektiv och hur stöden bedöms påverkas av avtalet har lämnats i regeringens proposition om det Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (prop. 1991/92:170, bil. 9, bet. 1992/93:EU1, rskr. 1992/93:18). huvudregel är att stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och därmed handeln mellan avtalsparterna inte är förenligt med den gemensamma marknaden. Som förenligt med marknaden anses dock stöd som lämnas för att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner i EU- respektive EFTA-länderna. Närmare föreskrifter om vilka kriterier dessa regioner skall uppfylla och vilka former av stöd som kan lämnas har utfärdats av . Kommissionen har även i uppgift att godkänna de olika EU-ländernas stöd och övervaka att reglerna efterföljs. I EFTA-länderna har EFTA:s övervakningsmyndighet motsvarande roll. har utfärdat riktlinjer för tillämpningen och tolkningen av artiklarna 61 och 62 i och artikel 1 i protokollet till övervakningsavtalet. I dessa riktlinjer finns särskilda regler för regionalt stöd. När godkändes gjorde och regeringen den gemensamma bedömningen att även kommer att kunna bedriva en regionalpolitik med i stort sett samma inriktning och av minst samma omfattning som . konstaterades att det inte kan uteslutas att det i vissa avseenden kan bli nödvändigt med modifieringar av företagsstöden. Den närmare utformningen av de nationella svenska företagsstöden ingår således inte i avtalet om EU-medlemsskap eftersom har delegerat till kommissionen att övervaka att statsstödsreglerna följs. Parallellt med förhandlingarna har emellertid haft överläggningar med kommissionen om bl.a. de svenska stödområdenas omfattning och företagsstödens utformning. Dessa överläggningar är ännu inte helt avslutade. Vad som framkommit bekräftar bedömningen att vi även kommer att kunna bedriva en aktiv nationell regionalpolitik. I överläggningarna har kommissionen sålunda visat förståelse för att de regionalpolitiska problemen är annorlunda i än i EU:s nuvarande medlemsstater. Vi förutser bl.a. att ett särskilt gleshetskriterium kommer att användas för att avgränsa långsiktiga svenska stödområden.Vi förutsätter vidare att de nuvarande stödområdena 1 och 2 kan behållas och att vi tillfälligt skall kunna placera orter som drabbats av omfattande regionalpolitiska problem i samband med näringslivets strukturomvandling i stödområden i minst samma omfattning som . Vi förutsätter också att företagsstöden, om vi så önskar skall kunna behållas med i stort sett samma inriktning som . Resultaten av överläggningarna med kommissionen förutser vi också kommer att vara vägledande för EFTA:s övervakningsmyndighet. 12 Särskilda regionala åtgärder för regional utveckling och tillväxt under /95 Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att av de arbetsmarknadspolitiska medel vi föreslagit i årets budgetproposition, som en temporär insats, överföra till länsstyrelserna för extraordinära tillväxtfrämjande insatser. Länsstyrel- serna ges härmed möjlighet att genomföra kraftfulla insatser för bl.a. näringslivsutveckling och företagsförnyelse. Som en särskild åtgärd införs ett tillfälligt småföretagsstöd med en maximal bidragsnivå på av en investering enligt de regler som gäller för lokaliserings- och utvecklingsbidrag. Skälen för regeringens förslag: Regeringens ekonomiska politik bygger på en samlad strategi att genom god och uthållig tillväxt skapa en stabil grund för välfärden och sysselsättningen i hela landet. I denna strategi är under resten av 1990-talet två mål centrala: nya stadigvarande jobb och tillförlitliga trygghetssystem. Det första målet innebär minst en halvering av arbetslösheten , och bör ses som ett etappmål mot full sysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden. För att detta skall uppnås krävs en snabb exportledd tillväxt med ökning av produktion och jobb i näringslivet. Om båda målen skall uppnås krävs nytänkande, förändringar och omställningar inom flera områden i samhället. Inom ramen för arbetsmarknadspolitiken genomförs mycket omfattande åtgärder. Huvuddelen av insatserna är individinriktade, men även vissa näringslivsinriktade insatser, i form av främst s.k. otraditionella åtgärder, genomförs. Avsikten med de arbetsmarknadspolitiska insatserna är emellertid inte främst att på lång sikt ändra näringslivsstrukturen utan de görs i första hand för att lösa akuta arbetsmarknadsproblem. Insatserna är därmed främst av kortsiktig karaktär. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har nått en sådan volym att deras effektivitet tenderar att minska. De regionalpolitiska åtgärderna är däremot till sin karaktär långsiktiga och skall grundas på en genomtänkt strategi. Länsstyrelserna har i uppgift att bedriva ett långsiktigt utvecklingsarbete och att samordna olika aktörers insatser för att nå uppställda mål för bl.a. regionalpolitiken. Länsstyrelserna har en rad olika kompetenser som skall nyttjas i utvecklingsarbetet. Genom sin samordningsroll har länsstyrelserna också möjlighet att samordna olika instrument för att de nationella målen skall uppnås. En betydande del av länsstyrelsernas regionalpolitiska arbete kan beskrivas som en långsiktig regional näringspolitik. För att skapa ökade möjligheter till tillväxtfrämjande insatser i hela landet föreslår vi att av de arbetsmarknadspolitiska medel som föreslagits i budgetpropositionen får disponeras av länsstyrelserna för temporära men långsiktigt verkande stimulansåtgärder. Syftet med detta förslag är att ge extra stimulans till bl.a. näringslivsutveckling och företagsförnyelse. De ordinarie medel som länssty- relserna disponerar för regionala utvecklingsinsatser fördelas med en tydlig regionalpolitisk profil. går till skogslänen. De medel vi nu föreslår bör däremot fördelas med utgångspunkt från såväl arbetslöshetssituationen som den regionala problembilden. Vi redovisar i det följande ett särskilt förslag och i övrigt några exempel på åtgärder som länsstyrelserna bör kunna vidta för att bidra till ökad inomregional balans och sysselsättningstillväxt i hela landet. För att främja investeringsviljan i näringslivet i hela landet föreslår vi att länsstyrelserna som en temporär åtgärd skall kunna lämna stöd till småföretag i samband med investeringar även utanför stödområdena. Härigenom kan småföretagen på ett effektivare sätt bidra till ökad sysselsättning och ekonomisk tillväxt. Vi föreslår mot bakgrund härav att ett tillfälligt småföretagsstöd, under /95 skall kunna lämnas med högst av utgifterna i samband med investeringar som leder till ökad sysselsättning. Ett sådant stöd motverkar också inomregionala obalansproblem även utanför stödområdet. Stöd bör kunna lämnas till såväl investeringar i byggnader och maskiner som i t.ex. produktutveckling och marknadsföring. Enligt de bestämmelser som utfärdats av EFTA:s övervakningsmyndighet får stöd av denna storlek lämnas i hela landet till företag med högst 50 anställda och som uppfyller vissa andra krav på litenhet och självständighet. Regeringen bör i övrigt få bestämma om stödets närmare utformning inom de regler som lagt fast för lokaliserings- och utvecklingsbidrag. Stödet, som är av engångskaraktär, bör kunna leda till betydande investeringar som ger positiva sysselsättningseffekter på såväl kort som lång sikt. Genom samarbete med länsarbetsnämnden kan t.ex. företag erbjudas möjlighet att disponera kvalificerad personal med högskolekompetens för att arbeta med t.ex. produktutveckling, design, teknisk utveckling eller marknadsutveckling för redan befintliga produkter. Utifrån de erfarenheter som försöksverksamheter givit finns skäl att anta att många företag, efter avslutad försöksperiod, kommer att erbjuda de berörda fast anställning. Ytterligare ett sätt att nyttja kvalificerad arbetskraft kan vara att låta företag engagera arbetslösa ingenjörer och tekniker m.fl. för att identifiera ännu ej fullt utvecklade produkter och om möjligt kommersialisera dem i det egna företaget eller lotsa dem vidare till produktutvecklare för eventuell vidare kommersialisering och marknadsintroduktion. Vi har tidigare framhållit angelägenheten av åtgärder som främjar kvinnors företagande. Med förstärkta regionala resurser kan dessa insatser intensifieras. Därutöver finns en rad åtgärder som länsstyrelserna kan vidta eller initiera. Den grundläggande målsättningen skall vara att åtgärderna skall ge långsiktiga positiva effekter på arbetsmarknaden. Vi vill här endast nämna några exempel.