prop · GH03219 · 1994-01-01 00:00:00 — av intresseföreningar för schizofreni (RIKS-IFS) redovisar problem för psykiskt handikappade med diskriminerande aktioner från grannar mot planerade boenden, behandlingshem, arbetskooperativ etc. RIKS-IFS föreslår att den möjlighet som ger grannar att stoppa olika verksamheter för funktionshindrade skall undanröjas samt att åtal skall kunna väckas mot såväl enskilda och grupper som näringsidkare. () ställer sig skeptisk till förslaget om en HO. Det är bättre anser förbundet att den enskilde kan gå direkt till domstol och få sin sak prövad om han/hon anser sig diskriminerad till följd av funktionsnedsättning. Denna lösning förutsätter att ansvars- och finansieringsprincipen (AFP) lagfästs. SRF lämnar förslag till en lag om tillgänglighet och användbarhet. allmänna patientförening (SAPF) förordar en vårdombudsman som kan tillvarata både handi- kappades, pensionärers och andra patienters rättigheter. 14.2 Fortlöpande studier av välfärdsutvecklingen för svårt funktionshindrade SCB bör ges i uppdrag att fortlöpande göra studier om välfärdsutvecklingen för personer med funktionshinder. Studierna skall säkra att frågor om välfärden för funktionshindrade hålls levande och blir beaktade. Remissinstansernas svar i sammanfattning 20 remissinstanser avger svar, varav tre myndigheter, två landsting, ett länsförbund, fem kommuner, fyra övriga producentinstanser, fyra handikapporganisationer och ett länshandikappråd. Samtliga är i princip positiva till förslaget men anser att uppdraget bör ges gemensamt till styrelsen och SCB. Några instanser lämnar synpunkter på studiernas inriktning. Remissinstansernas motiv och synpunkter påpekar att styrelsen redan har ett regeringsuppdrag att bredda folkhälsorapporteringen så att den även omfattar den sociala utvecklingen. En social rapport om bl.a. funktionshindrade personers levnadsförhållanden kommer att publiceras . erinrar om att styrelsen i sitt yttrande över statistikutredningens betänkande SOU 1992:48 anfört att beställar- ansvaret för statistiken inom socialsektorn bör läggas på styrelsen. För statistikunderlag finns ett pågående samarbete med SCB. Mot den bakgrunden föreslår att ett uppdrag att fortlöpande följa välfärds- utvecklingen för funktionshindrade personer bör ges gemensamt till SCB och . anser att det fattas aktuella kulturvaneundersökningar när det gäller funktionshindrades deltagande i kulturlivet och att uppdraget bör inkludera även sådana undersökningar. betonar att kunskap bör insamlas och spridas om s.k. udda och ovanliga handikappgrupper. () anser att uppdraget bör innefatta en vederhäftig statistik om antal personer med olika funktionshinder, hörapparatsanvändare, tolkanvändare m.m. Sådan statistik saknas enligt HRF. i framhåller att förhållanden som gäller fritid, rekreation och semester är speciellt viktiga att studera. I samband med att en handikappombudsman (HO) inrättas bör () läggas ner. SHR:s nuvarande uppgift att föreslå fördelning av statsbidraget till handikapporganisationerna kan överföras till . Övriga uppgifter för HO ryms enligt inom nuvarande kostnadsram för SHR. Remissinstansernas svar i sammanfattning 36 remissinstanser avger svar. Förslaget tillstyrks av tio instanser. En majoritet av instanserna, 23 stycken, avstyrker förslaget i den meningen att de önskar att ett centralt organ skall finnas kvar och komplettera handikappombudsmannen. Sex av dessa anger att bör kvarstå. Resterande tre instanser lämnar andra synpunkter i anslutning till förslaget, varav två berör statsbidragsfrågan. Fyra myndigheter redovisar sin inställning. instämmer i förslaget. () och i län avstyrker det. Statskontoret föreslår att myndighetsstrukturen skall ses över. Tre landsting, ett länsförbund, sex kommuner, två fackföreningar och två övriga producentinstanser anför synpunkter. Nio instanser tillstyrker förslaget. Fem avstyrker det och framhåller att det finns behov av ett centralt organ. Fyra av de senare anser att SHR bör finnas kvar. 17 handikapporganisationer avger svar. 15 avstyrker förslaget medan två enbart berör statsbidragsfrågan. Samtliga som avstyrker förslaget tar fasta på behovet av ett centralt organ som komplement till HO, varav () önskar att SHR skall kvarstå. Även i avstyrker utredningens förslag och framhåller att det övergripande ansvaret bör ligga kvar hos SHR tills vidare. Remissinstansernas motiv och synpunkter tillstyrker förslaget om nedläggning av () och uppger sig beredd att ta över SHR:s del av statsbidragshanteringen. För det senare ändamålet önskar riktlinjer från regeringen och resurser. anser att en samverkan mellan HO och ett sektorsövergripande centralt organ är ett bättre alternativ än enbart en HO i fråga om såväl handikappolitisk slagkraft som effektivt resursutnyttjande. Både den uttalade decentraliseringen och den tilltagande internationaliseringen ställer ökade krav på en central kompetens menar SHR. T.ex. förutsätter att det finns ett nationellt samordningsorgan som kan följa upp hur reglerna tillämpas. Det centrala organets huvuduppgifter blir enligt SHR att göra sektorsövergripande kontinuerliga utvärderingar och uppföljningar av handikappfrågornas läge. Genom denna inriktning kan det centrala organet och HO komplettera varandra och rollerna renodlas till att gälla å ena sidan utvärdering, samhällsanalyser och handikappolitisk uppföljning och å andra sidan rättsövervakande ombudsmannauppgifter. i anser att det bör finnas ett litet centralt organ för bevakning av funktionshindrades likställighet. Statskontoret framhåller att inte har haft till uppgift att se över myndighetsstrukturen, men att det nu är befogat att göra en analys av ansvarsförhållanden och myndighetsstruktur. Detta understryks enligt Statskontoret av förslaget om en handikappombudsman och därmed samman- hängande avveckling av SHR. () framhåller att det är svårt att se någon motsättning mellan en HO och SHR. Tvärtom är behoven sådana att de säkerställer båda institutionerna. Behovet av ett handikappråd som ett samlat centrum för både nationell och internationell kunskap inom handikappområdet är och kommer att bli uttalat om utredningens intentioner skall förverkligas menar SKAF. Även () för fram krav om ett centralt organ med ett samlat ansvar för att bevaka och fullfölja en offensiv handikappolitik. Enligt TCO kommer ett sådant organ att bli en tillgång för HO. frikyrkoråd redovisar tveksamhet till förslaget om avveckling eftersom det behövs ett centralt organ för att samla kunskap. påtalar att en avveckling kan få negativa konsekvenser på läns- och kommunnivån. () och sju medlemsförbund hänvisar till handikapporganisationernas särskilda yttrande till utredningen där det understryks att ett centralt organ bör bildas för att bevaka och samla kunskap om den internationella utvecklingen, decentraliseringen av beslut till kommuner och landsting och vad som sker inom olika organ i samhället ur handikappaspekt. () menar att det behövs ett sektorsövergripande ansvar och att SHR därför inte bör avskaffas. DHR förordar en central myndighet som förenar HO:s uppgifter med merparten av de åtaganden som ligger på SHR. () anser att det är viktigt att finna bra kriterier för fördelning av statsbidrag till handikapporganisationerna. Även för dementas rättigheter berör statsbidragsfrågan och menar att förslagsrätten till anslagstilldelningen bör läggas på HO istället för . () anser att resonemanget om SHR har fel utgångspunkt. SRF framhåller att utredningen först borde ha belyst behovet av centrala instanser inom handikappområdet och därefter prövat lämplig instans. Enligt SRF behövs ett centralt organ för en sektorsövergripande bedömning av handikappolitiska åtgärder, för kunskap om handikappinsatserna i andra länder och för central kompetens till följd av decentraliseringen i samhället. Be- träffande anslaget till handikapporganisationerna anser SRF att fördelningen bör läggas på . Lag om en handikappombudsman Härigenom föreskrivs följande. 1 § har till uppgift att bevaka frågor som angår funktionshindrade personers rättigheter och intressen. Målet för verksamheten skall vara full delaktighet och jämlikhet för personer med funktionshinder. Ombudsmannens verksamhet skall i första hand avse uppföljning och utvärdering i frågor som anges i första stycket. 2 § Ombudsmannen skall verka för att brister i lagar och andra författningar i fråga om personer med funktionshinder avhjälps. Finner ombudsmannen anledning att väcka fråga om författningsändringar eller andra åtgärder från statens sida får ombudsmannen göra framställning om detta till regeringen. 3 § Ombudsmannen skall när det behövs ta initiativ till överläggningar med myndigheter, företag, organisationer och andra i syfte att motverka att personer missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av funktionshinder. Ombudsmannen skall även genom information och på annat liknande sätt verka för att ingen missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av funktionshinder. 4 § Myndigheter, landsting, kommuner och andra organ som har skyldighet att fullgöra vissa uppgifter som rör funktionshindrades intressen eller att bevaka sådana frågor, skall på uppmaning lämna uppgifter till ombudsmannen om sin verksamhet. De är också skyldiga att på ombudsmannens uppmaning komma till överläggningar med denne. 5 § biträds av ett särskilt råd. Ombudsmannen är rådets ordförande och leder dess verksamhet. Regeringen utser ombudsmannen och rådets övriga ledamöter för en bestämd tid. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 21 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 21 §2 Sekretess gäller i ärende hos eller enligt jämställdhetslagen (1991:433) för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller hos ombudsmannen och diskriminering i ärende enligt lagen (0000:000) mot etnisk diskriminering för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller i verksamhet enligt lagen (1994:000) om en handi- kappombudsman för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1992:1474. 2 Lydelse enligt prop. 1993/94:101. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om en handikappombudsman, m.m. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om en handikappombudsman 1 § Första stycket andra meningen bör formuleras på följande sätt: "Målet för verksamheten skall vara full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet med andra för personer med funktionshinder." 2 § Vad som sägs i andra meningen torde gälla utan särskilt stadgande. 4 § Skyldighet att ålägga andra organ än kommuner och landsting att fullgöra vissa uppgifter torde föreligga endast under vissa förutsättningar. Lagrådet föreslår följande lydelse av paragrafen: "Myndigheter, landsting och kommuner som har skyldighet att fullgöra uppgifter som rör funktionshindrade, skall på uppmaning lämna uppgifter till ombudsmannen om sin verksamhet. De är också skyldiga att på ombudsmannens uppmaning komma till överläggningar med denne. Vad som sägs i första stycket gäller också den som enligt 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen anförtrotts förvaltningsuppgift som rör funktionshindrade eller som erhållit bidrag av staten, landsting eller kommun med skyldighet att främja funktionshindrades intressen." Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Förslaget lämnas utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 1993/94:219 .