prop · GH03140 · 1994-01-01 00:00:00 — Vi förordar bl.a. att: - stödområde 1 skall utökas marginellt medan stödområde 2, bortsett från följdändringar av utökningen av stödområde 1, och området för transportstöd skall vara oförändrade (avsnitt 8.2.2), - regioner som drabbas av omfattande strukturomvandlingsproblem även fortsättningsvis tillfälligt skall kunna placeras i stödområde (avsnitt 8.2.3), - företagsstöden skall förändras så att de passar både kvinnors och mäns företagande (avsnitt 8.4.2), - regeringen fortsättningsvis närmare skall bestämma vad som är stödberättigad verksamhet (avsnitt 8.4.3), - lokaliseringsbidrag, och i vissa fall även lokaliseringslån till rörelse- kapital, skall kunna lämnas till vissa tjänsteföretag i mer preciserade former (avsnitt 8.4.4), - utvecklingsbidragens storlek skall variera med hänsyn till stödområde och deras användning göras mer flexibel (avsnitt 8.4.5), - sysselsättningsbidragen skall höjas (avsnitt 8.4.6), - lån till privata regionala investmentbolag skall behållas som stödform (avsnitt 8.4.7), - regeringen fortsättningsvis helt skall utforma handläggnings- och beslutsordningen för regionalpolitiskt företagsstöd (avsnitt 8.4.8), - systemet med nedsatta socialavgifter skall behållas oförändrat (avsnitt 8.5.1), - transportstöd skall behållas som stödform (avsnitt 8.5.2), - möjligheterna till samordning av olika statliga stödåtgärder riktade direkt till företag skall utredas (avsnitt 8.6), - Stiftelsen skall förstärkas och dess verk- samhetsområde utvidgas (avsnitt 8.7.1), - regionalpolitiska resurser skall avsättas för tidig finansiering av tek- nikprojekt, m.m. (avsnitt 8.7.2), - åtgärder för att främja kvinnors företagande skall prioriteras (avsnitt 8.7.3), - en försöksverksamhet med uppdrag från kulturinstitutioner till småföretag i regional- och arbetsmarknadspolitiskt prioriterade områden skall fortsätta (avsnitt 8.7.4), - lokaliseringssamråden med industri- och tjänsteföretag skall fortsätta genom informella kontakter (avsnitt 8.7.5 resp. 8.7.6), samt att - ökade ansträngningar skall göras för att främja utländska investeringar i (avsnitt 8.7.7). 8.2 Stödområden för företagsstöd Regeringens bedömning: De delar av som har geografiska lägesnackdelar och andra långsiktiga regionalpolitiska problem bör avgränsas i långsiktiga regionalpolitiska stödområden. I dessa områden bör de mest kraftfulla regionalpolitiska insatserna göras. I regioner som drabbas av omfattande regionalpolitiska problem i samband med strukturförändringar bör åtgärder kunna vidtas för att stödja näringslivets omvandling och tillväxt. Dessa regioner bör kunna inplaceras i tillfälliga stödområden. Underlagsrapporter: Utredaren framhåller bl.a. att en framgångsrik politik för uthållig ekonomisk tillväxt förutsätter att tillväxtmöjligheterna i hela landet tas till vara. Utredaren framhåller vidare att den totala ekonomiska tillväxten bestäms av hur många regioner som bidrar till denna. Bland annat eftersom de viktiga produktionsfaktorerna arbete och produktionskapital är mycket trögrörliga är hög tillväxt i enstaka regioner inte tillräckligt för att uppnå en hög nationell tillväxt. Ingen kan heller veta var i landet den framtida tillväxten kommer. Olika regioner har dock varierande förutsättningar att bidra till tillväxten. Som exempel på detta nämner utredaren att omlokaliseringen av vissa tjänsteföretag som skett från innebär att konkurrensförmågan hos dessa företag förbättrats vilket främjar den nationella ekonomiska tillväxten. Storstadsregionerna har sina största försteg inom kontakt- och kunskapsintensiva verksamheter. Ökade insatser för att ta till vara dessa försteg i en konkurrens med andra europeiska storstadsregioner framstår som nödvändiga. Enligt måste regionalpolitiskt företagsstöd innehållande olika typer av subventioner direkt riktade till företag förbehållas vissa regioner och situationer. Det måste gälla regioner där utvecklingsförutsättningarna, bestående eller tillfälligt, är sämre än i landet som helhet och där det krävs särskilda stöd för att få till stånd en önskad utveckling. kan det naturligtvis finnas andra företagsstöd gällande hela landet, t.ex. nyföretagarlån och produktutvecklingsstöd. I flertalet europeiska länder finns olika former av nationella stimulanser för att främja småföretagande. Enligt har i särklass minsta prioriterade regionalpolitiska stödområde mätt i andel av befolkningen. I de flesta europeiska länder ingår industriregioner i omstrukturering samt även städer i omvandling i det regionalpolitiska utvecklingsarbetet. Mot bakgrund av sina analyser förordar en fortsatt prioritering av de områden som är utpekade som särskilda regionalpolitiska stödområden. anser vidare att de djupa problemen i vissa traditionella industriregioner motiverar att regionalpolitiskt företagsstöd kan lämnas under en begränsad reindustrialiseringsperiod. Det innebär en fortsatt tillämpning av systemet med tillfälliga stödområden. föreslår att inplacering i tillfälligt stödområde bör gälla för en period på åtminstone . Vilka områden som bör komma i fråga bör ytterligare analyseras. För att markera en mer utvecklingsinriktad profil på det regionala utvecklingsarbetet föreslår slutligen att beteckningen stödområde skall ändras till utvecklingsområde. Remissinstanserna: Det övervägande antalet remissinstanser är positiva till utredarens förslag att regionalpolitiken i ökad omfattning skall inriktas mot att främja den ekonomiska tillväxten i . Detta gäller exempelvis , , de flesta länsstyrelser, och många kommuner, exempelvis , , och . Några remissinstanser anser dock att en förutsättning för detta förslag är att de regionalpolitiska resurserna inte minskar i de regioner som är mest prioriterade. Detta gäller exempelvis samt , och kommuner. Andra instanser ser så stora risker för de nuvarande stödområdena att de avstyrker förslaget. Häribland i , Utvecklingsfonden i samt , och kommuner. Vissa remissinstanser slutligen, såsom , och i , motsätter sig att ekonomisk tillväxt på detta sätt skall integreras i regionalpolitiken. AMS anser det viktigt att regionalpolitiken koncentreras till ett fåtal regioner med långsiktiga problem. analys av sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen i kommenteras av många remissinstanser. Ingen instans ifrågasätter övergripande slutsatser att de områden som redan nu är föremål för regionalpolitiska åtgärder även är de som kommer att vara i störst behov av sådana samt att en stark befolkningsökning kan emotses i storstadsområdena och i vissa stödjepunkter främst knutna till universitetsorterna. En fortsatt prioritering av de nuvarande långsiktiga stödområdena förordas således av samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan, bl.a. , , ett antal länsstyrelser och kommuner. Så finner t.ex. i ingen större anledning att korrigera nuvarande stödområdesindelning. Vad gäller fortsatt tillämpning av systemet med tillfälliga stödområden är det endast AMS som är tveksam till detta. Om regionalpolitiken inom nuvarande ekonomiska ramar även skall vara ett redskap för att lösa tillfälliga strukturbetingade problem på vissa orter kommer den, enligt AMS, att urvattnas och mer uppfattas som ett strukturstöd än ett långsiktigt stöd för svaga regioner. och kommuner anser också att utökade tillfälliga stödområden måste förenas med utökade resurser. De flesta remissinstanser är således positiva till systemet med tillfälliga stödområden. Bland andra ställer sig många länsstyrelser bakom detta. En del instanser framhåller i detta sammanhang att det är viktigt att noggranna analyser föregår utpekande av dessa områden. Meningarna är delade bland remissinstanserna om vikten av att tillfälliga stödområden enligt förslag skall utses . Några länsstyrelser i , de i , och , stödjer förslag att tillämpa systemet med inplacering i tillfälligt stödområde mindre restriktivt och anser att det finns många områden i södra hälften av som är utsatta för sådan industriell strukturomvandling som motiverar inplacering. Vikten av en reindustrialisering av landet påpekas också av t.ex. länsstyrelserna i och samt . i efterlyser synpunkter och förslag vad gäller svensk stödområdesindelning och regionalpolitik i ett EU-perspektiv i underlaget. Skälen för regeringens bedömning: Enligt förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbete skall alla länsstyrelser verka för att de av fastställda regionalpolitiska målen uppnås i länet och i detta syfte bedriva ett regionalt utvecklingsarbete. I detta arbete ingår bl.a. att bedriva en utvecklingsplanering (länsplanering) samt att verka för samordning och anpassning av olika verksamheter i länet så att de anpassas till målen för länets utveckling. Detta grundläggande regionala utvecklingsarbete bedrivs i alla län och alla länsstyrelser har tilldelats resurser för detta. Huvuduppgiften för den nuvarande regionalpolitiken är att uppnå regional balans och utjämning - såväl mellan som inom län. Det finns inom den "lilla" regionalpolitiken i huvudsak två instrument med vilka och regeringen strävar efter att uppnå regional utjämning. Dels anslås medel till länsstyrelserna främst med hänsyn till de regionalpolitiska problemens svårighetsgrad i olika delar av , dels avgränsas olika områden där olika former av företagsstöd kan lämnas. Analyser av de regionala problemens omfattning och karaktär utgör grunden för de geografiska prioriteringarna. En del områdens svårigheter beror t.ex. huvudsakligen på geografiska lägesnackdelar medan andra regioner har drabbats av problem på grund av näringslivets strukturomvandling. De mest kraftfulla företagsinriktade åtgärderna är förbehållna de delar av landet som har de största regionalpolitiska problemen. Förslag om hur dessa åtgärder skall utformas i olika stödområden återkommer vi till . Regeringen anser att följande riktlinjer bör gälla för den framtida regionalpolitikens utformning i olika regioner i . Som vi tidigare framhållit bör också fortsättningsvis regionalpolitiken främst inriktas mot att bidra till att utveckla livskraftiga regioner i alla delar av landet. Vi har även förordat att regionalpolitiken i större utsträckning än inriktas mot att främja varaktig sysselsättning och ekonomisk tillväxt i hela . Vi har också beskrivit nödvändigheten av att ytterligare ta till vara resurser i glesbygd och landsbygd och lämnat förslag om företagsinriktade åtgärder i dessa områden (avsnitt 7.3). Mot bakgrund av detta bedömer regeringen att områden med geografiska lägesnackdelar och andra långsiktiga problem även fortsättningsvis bör ingå i stödområden, i vilka de mest kraftfulla regionalpolitiska åtgärderna bör vidtas. Regeringen bör också i fortsättningen ha möjlighet att tillfälligt placera regioner, som drabbas av mycket omfattande strukturförändringar, i stödområden där främst nyetablering och expansion inom näringslivet skall underlättas. Det bör även fortsättningsvis vara en uppgift för regeringen att besluta om en inplacerings varaktighet. Den bör som regel uppgå till högst . Vi återkommer (avsnitten 8.2.2 och 8.2.3) med en närmare redogörelse för de överväganden som ligger till grund för olika regionalpolitiska stödområden. Vi lämnar där också förslag till vilka områden som bör ingå i stödområden med geografiska lägesnackdelar och andra långsiktiga problem. Det är, som nämnts, en uppgift för regeringen att besluta om vilka områden som tillfälligt skall inplaceras i stödområde. Regeringen delar bedömning att de områden i som redan nu är föremål för regionalpolitiska åtgärder även kommer att vara i störst behov av sådana. För mindre kommuner och orter, för landsbygden och glesbygden, finns ett särskilt starkt behov av att vända utvecklingen. Detta motiverar, tillsammans med regeringens uttalande, övertygelse att den ekonomiska tillväxten i landet blir större ju fler regioner som kan bidra till denna, att fler regioner skall aktiveras i det regionala utvecklingsarbetet. Därför bör ytterligare företagsinriktade åtgärder kunna vidtas utanför stödområdena för att lösa inomregionala obalansproblem. Vi återkommer senare (avsnitt 12) med närmare information om var sådana åtgärder skall kunna vidtas och vilka åtgärder vi föreslår. Dessa förslag bör också verksamt kunna bidra till en bättre inomregional utjämning, dvs. förstärka många små kommuners utveckling i förhållande till länens centralorter. Det finns sålunda enligt vår mening många skäl till att sträva efter en jämnare befolkningsutveckling mellan landets olika delar. I föregående regionalpolitiska proposition (prop. 1989/90:76) beredde dåvarande regering tillfälle att ta del av regeringens bedömning av bl.a. storstädernas och vissa stödjepunkters betydelse i regionalpolitiken. Regeringens bedömning var då bl.a. att utlokalisering av privata tjänsteföretag och statlig verksamhet i vissa fall borde kunna ske med statligt stöd till stödjepunkter i anslutning till stödområdet. De senaste årens verksamhet med lokalisering av privata tjänsteföretag har gett vid handen att utlokalisering från , som det är fråga om, till dessa stödjepunkter har varit av så begränsad omfattning att det är motiverat att lämna statligt stöd för sådana åtgärder. I enlighet med vad vi återkommer till senare (avsnitt 8.4.4) bör stöd till dessa verksamheter endast kunna lämnas vid lokalisering till stödområde. Efter det att nu trätt i kraft är vår bedömning också att det normalt skulle vara nödvändigt att inhämta godkännande av EFTA:s övervakningsmyndighet i varje enskilt ärende om sådant stöd utanför stödområdena. I likhet med utredaren och en enig remissopinion anser vi det också motiverat att nu vidta ytterligare åtgärder för att attrahera utländska investeringar till . Härvid bör även storstadsregionerna kunna komma i fråga. Vi återkommer till denna fråga i avsnittet om åtgärder för att attrahera utländska investerare (avsnitt 8.7.7). Det geografiska området för nedsatta socialavgifter omfattar, enligt beslut, huvudsakligen stödområde 1 och delar av stödområde 2. Vi återkommer senare (avsnitt 8.5.1) till frågan om den fortsatta behandlingen av denna stödform. Även transportstödet har ett stödområde, med stödzoner, som lagts fast av . Transportstödsområdet är större än områdena för övrigt företagsstöd mätt i andel av befolkningen. Inberäknat transportstödsområdet omfattas således ytterligare av befolkning, utöver stödområdena 1 och 2 samt nuvarande tillfälliga stödområden av olika regionalpolitiska stödformer. Den framtida omfattningen och utformningen av transportstödet behandlar vi senare (avsnitt 8.5.2). Eftersom stödområdena 1 och 2 omfattar av befolkningen och områden som är tillfälligt inplacerade i stödområde omfattas således , inklusive transportstödet, sammanlagt av befolkning av regionalpolitiska stödområden (exklusive stödjepunkter i anslutning till stödområdena). I detta sammanhang kan noteras att ikraftträdande bl.a. innebär att de svenska stödområdenas omfattning skall godkännas av . bedömde i samband med att den godkände att det inte fanns några behov av ändringar av den svenska regionalpolitiken med anledning av avtalet (Prop. 1991/92:170 bil. 9, bet. 1992/93:EU1, rskr. 1992/93:18). Vid en internationell jämförelse är de svenska regionalpolitiska stödområdena små i fråga om den andel av befolkningen som omfattas. 8.2.2Områden med geografiska lägesnackdelar och andralångsiktiga regionalpolitiska problem Regeringens förslag: För regionalpolitiska företagsstöd och nedsatta socialavgifter skall finnas två långsiktiga stödområden, benämnda 1 och 2. Stödområde 1 bör utökas marginellt medan stödområde 2, bortsett från de följdändringar som följer av ut- ökningen av stödområde 1, bör vara oförändrat. Underlagsrapporter: Underlagsrapporterna har inte närmare berört områdesavgränsningen. Remissinstanserna: En del remissinstanser har dock mer specifikt kommenterat den nuvarande stödområdesindelningen. Som tidigare nämnts anser t.ex. i att det inte finns någon större anledning att korrigera nuvarande stödområdesindelning. och kommuner anser dock att de av olika skäl bör inplaceras i stödområde 1. Utvecklingsfonden i framhåller det regionalpolitiska stödets betydelse i norra . Skälen för regeringens förslag och bedömning: För det regionalpolitiska företagsstödet, exklusive transportstödet, finns tre typer av stödområden. Dels två stödområden, benämnda stödområde 1 respektive 2, omfattande ett stort sammanhängande geografiskt område i norra och västra . Dels är vissa kommuner eller delar av kommuner i södra och inplacerade i tillfälligt stödområde. Slutligen kan stöd också lämnas till vissa verksamheter till stödjepunkter i anslutning till stödområdena 1 och 2. Omfattningen av stödområdena 1 och 2 lades fast av (prop. 1989/90:76, bet. 1989/90:AU13, rskr. 1989/90:346). I dessa stödområden bor som tidigare nämnts endast av landets befolkning men deras sammanlagda yta uppgår till av landyta. Befolkningstätheten uppgår till i genomsnitt ca 1 invånare per km2 i stödområde 1 respektive ca 6 i stödområde 2. Regeringen beslutar om inplacering av områden i tillfälligt stödområde samt om vad som är att betrakta som stödjepunkter i anslutning till stödområdet. är 21 kommuner eller delar av kommuner inplacerade i tillfälliga stödområden. I dessa bor av befolkning medan andelen av landytan är och befolkningstätheten ca 15 invånare per km2. Vi återkommer i nästa avsnitt (8.2.3) med förslag om hur områden som drabbas av regionalpolitiska problem i samband med strukturförändringar fortsättningsvis bör behandlas i stödområdeshänseende. Som stödjepunkter betraktas samtliga orter som ligger i anslutning till stödområdena 1 och 2. Vi har (avsnitt 8.2.1) förordat att regionalpolitiskt företagsstöd inte längre skall lämnas i sådana stödjepunkter. Stödområdesindelningen för företagsstödet används även som geografisk fördelningsnyckel för vissa andra åtgärder av regionalpolitisk betydelse. Regeringen har (avsnitt 8.2.1) bedömt att områden som har geografiska lägesnackdelar eller andra långsiktiga regionalpolitiska problem även fortsättningsvis bör inplaceras i stödområden i vilka de mest kraftfulla åtgärderna skall vidtas. Det är från olika synpunkter viktigt att den långsiktiga stödområdes- indelningen inte ändras för ofta. Den bör ligga fast bl.a. för att underlätta planeringen för företag och myndigheter. Mot bakgrund av detta, och av att den långsiktiga regionalpolitiska problembilden i sina huvuddrag är oförändrad sedan senast beslutade om stödområdesindelningen, föreslår vi endast mindre justeringar av nuvarande stödområde 1 och, förutom följdändringar, inga förändringar beträffande stödområde 2. Till grund för detta ställningstagande ligger också genomförda analyser av de regionalpolitiska problemens svårighetsgrad i olika områden. Sålunda har samtliga kommuner bedömts dels utifrån ett antal geografiskt betingade kriterier, dels med hänsyn till den långsiktiga problembilden. Mot bakgrund av detta föreslår vi beträffande stödområde 1 att det utvidgas med följande delar av kommuner, vilkas situation bedöms som likartad i jämförelse med närliggande områden som redan tillhör stödområde 1. , , och Ådals-Lidens församlingar i kommun, f.d. kyrkobokföringsdistrikt i , Håsjö och Hällesjö församlingar i kommun, i Åre kommun samt i kommun. Omfattningen av stödområde 1 bygger främst på de geografiska lägesnackdelarnas storlek, medan stödområde 2 fungerar dels som en övergångszon från stödområde 1 till områden utanför stödområdena, dels som stödområde för områden med andra långsiktiga regionalpolitiska problem. Beträffande stödområde 2 visar analysen att de förändringar som inträffat i den långsiktiga problembilden inte är så stora att de motiverar någon förändring, bortsett från de följdändringar som följer av utökningen av stödområde 1. Regeringens förslag till nya långsiktiga stödområden framgår av bifogade karta. Förslaget innebär att den andel av befolkning som bor i stödområdena 1 och 2 fortfarande uppgår till . Beträffande transportstödet kommer vi senare (avsnitt 8.5.2) att föreslå att den geografiska omfattningen tills vidare skall vara oförändrad. karta in här.. 8.2.3Områden med strukturomvandlingsproblem Regeringens förslag: I regioner som drabbas av omfattande regionalpolitiska problem i samband med strukturförändringar skall omvandling och tillväxt inom näringslivet kunna stödjas med regionalpolitiska åtgärder. Kommuner eller delar av kommuner skall därför liksom tillfälligt kunna placeras in i stödområde. I orter eller kommuner som redan tillhör stödområde 2 skall också den maximala andelen lokaliserings- och utvecklingsbidrag tillfälligt kunna höjas. Regeringens bedömning: Motiven för att tillfälligt placera in ytterligare områden i stödområden är starka på grund av de svåra sysselsättningsproblemen. Underlagsrapporter: (avsnitt 8.2.1) har redovisats, dels utredarens analys av olika regioners roll för att öka den totala ekonomiska tillväxten i , dels analyser av hur regionalpolitiska åtgärder bör fördelas över landet. Remissinstanserna: Remissinstansernas uppfattningar om ovannämnda rapporter har även de i huvudsak redovisats under nämnda avsnitt. är negativt till en väsentlig utökning av vilka områden som klassas som stödområden. En utökning bör enligt förbundet i princip inskränkas till sådana regioner som vid ett svenskt EU-medlemskap kan komma att bli mål 2-regioner. En del instanser har i detta sammanhang mer specifikt pekat på områden som de anser bör prioriteras. i konstaterar att länet saknar ett starkt tillväxtcentrum och att såväl som finns med bland de arbetsmarknadsregioner som bedöms få den sämsta utvecklingen . i framhåller att det finns ytterligare områden i länet som enligt analyser bör uppfylla kraven för att ingå i tillfälligt stödområde och i län anger att bruksorterna i norra har stora problem. i tillstyrker förslag om att tillämpa förslaget om inplacering i tillfälligt stödområde mindre restriktivt och anger att i länet torde utöver även och södra kommuner kvalificera sig för tillfällig inplacering. Behoven av stöd i den s.k. framhålls av Länssstyrelsen i . påpekar därvid särskilt att förslag om större tillfälliga stödområden ligger i linje med EU:s regionalpolitik i vilken även industriregioner i omvandling ingår i det regionala utvecklingsarbetet. i anger kommun som ett typexempel på en region där förnyelse av kommunens näringsliv behövs och i län framhåller att särskilt kommunerna behöver regionalpolitisk stimulans för sin reindustrialisering. i slutligen anger , , och kommuner som särskilt utsatta i länet. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I enlighet med tidigare beslut av , , skall vid mycket omfattande strukturförändringar nyetablering och expansion inom näringslivet kunna underlättas med hjälp av regionalpolitiskt företagsstöd. Dels genom att kommuner eller delar av kommuner tillfälligt kan placeras in i stödområde, dels genom att den maximala andelen lokaliseringsbidrag i kommuner eller delar av kommuner, som redan tillhör stödområde 2, tillfälligt kan höjas. Det är en uppgift för regeringen att besluta om vilka områden m.m. som tillfälligt skall placeras i stödområde. Som vi tidigare nämnt omfattar dessa av befolkningen. Främst den ökade arbetslösheten och den kraftiga strukturomvandlingen inom näringslivet har gjort att flera orter inplacerats i sådant område. är således följande områden tillfälligt inplacerade i stödområde: , , , , , , , , , , , , , , , , och kommuner, de delar av som inte i stödområde 2, kom- mun samt de delar av kommun som inte ingår i stödområde 2. Inplace- ringen gäller till och med . Regeringen har vidare utnyttjat sin möjlighet att besluta att högre lokaliseringsbidrag skall kunna lämnas på så sätt att förhöjt stöd kan lämnas främst i ett antal mindre orter och glesbygdsområden. Vi har redogjort för regeringens bedömning att ökad vikt bör läggas vid regionalpolitikens möjligheter att främja varaktig sysselsättning och ekonomisk tillväxt i hela landet och att systemet med tillfälliga stödområden bör behållas.