prop · GH03177 · 1994-01-01 00:00:00 — I jämförelse med viktiga länder i vår omvärld är den svenska arbetskraftens kompetens och utbildningsbakgrund inte tillräckligt god. Inte minst har stagnationen i den högre utbildningens volymutveckling skapat hinder för en långsiktigt hållbar ekonomisk återhämtning. I propositionen anges riktlinjer för en fortsatt utbyggnad av den eftergymnasiala utbildningen. Trots att historiskt gjort betydande ansträngningar inom forskningen har många svenska företag svårt att hålla jämna steg med företag i andra länder i fråga om produktionens kunskapsinnehåll. Det beror delvis på faktorer utanför utbildnings- och forskningspolitiken. Att så få vetenskapligt utbildade medarbetare finner sysselsättning i företagen är emellertid ett avgörande hinder för kunskapsöverföringen. Regeringen föreslår i denna proposition en förstärkning av företagens möjligheter till kunskaps- och kompetensutbyte med forskningens institutioner. Flera av de förslag som presenteras i propositionen ger utrymme för en utbyggnad av forskarutbildningen. Tillsammans med de beslut som fattade med anledning av forskningsproposition och insatserna från de nya forskningsfinansiärer, som skapats med medel ur de tidigare löntagarfonderna, kommer rekryteringen av forskare att kunna utökas väsentligt. I denna proposition förordas en förändrad organisation av vårdhögskolorna. Det är viktigt att denna förändring kan ske på ett sådant sätt att insatserna inom vårdforskningen kan förstärkas. Därigenom kan vården vinna i kvalitet. Förslag om förstärkningen av vårdforskningen läggs fram senare i propositionen. Betydande åtgärder är nödvändiga för att öka konkurrenskraft. Det är angeläget att såväl ekonomiska och tekniska som kulturella insatser görs parallellt. I den tid som kommer behöver kompetensen hos alla att bli mera mångfacetterad. Tekniskt/ekonomiska synsätt behöver förenas med mera kulturella. Att utveckla den svenska kulturtraditionen blir också viktigare med tanke på närmande till det övriga . En stark svensk kulturell identitet gör utbytet med andra europeiska länder vitalare. Förslag för att förbättra villkoren för kulturen genom en avsättning från Fond 92-94 läggs fram. Efter beslut med anledning av förslagen i denna proposition är löntagarfonderna slutgiltigt avvecklade. Tillgångarna föreslås fördelade på sex nya stiftelser enligt följande: *för en ny universitetsstruktur i södra * för projektet i *för förstärkt vård- och allergiforskning *för vidgad internationell samverkan inom utbildning och forskning *för främjande av informationsteknologianvändning, för utveckling av industriforskningsinstituten, för forskarutbildning och för profilerad forskning vid mindre och medelstora högskolor *för kulturell utveckling I det följande ges en bakgrund till regeringens förslag. Den tilltagande internationaliseringen tillsammans med informationsteknologins genombrott kommer att få djupgående konsekvenser. Själva kunskapen blir en allt viktigare produktionsfaktor. Tillgången på råvaror och andra naturgivna förhållanden spelar en allt mindre roll för ett lands konkurrenskraft. Ett ökat politiskt och ekonomiskt samarbete mellan länder och avreglering av finansiella marknader innebär att det enskilda landet får allt mindre manöverutrymme för att bedriva en penning- och finanspolitik som avviker från omvärldens. När teknik och kapital är globalt rörliga blir de lokala kunskapsmiljöernas utvecklingskraft och attraktivitet allt mera styrande för produktionens lokalisering och företagens investeringar. Detta faktum ger en viktig utgångspunkt för alla analyser av kompetensmässiga förutsättningar. 4.2.1 Kompetensens ökade rörlighetMänniskan själv är den egentliga bäraren av all kompetens. Betydelsen därav växer därför att människor kommer att få allt lättare att röra sig mellan länder. Ett lands kompetensnivå kommer framgent att vara beroende av i vilken utsträckning det kan behålla respektive locka till sig kompetent arbetskraft. Den ökade rörligheten bland studenter illustrerar detta. Ett stort antal svenska studenter studerar utomlands. Sedan reglerna för att få studiemedel för utlandsstudier liberaliserades 1989 har antalet svenska studenter som på eget initiativ studerar utomlands nästan fyrdubblats. Antal svenska studenter som läser utomlands, 1987/88-1992/93 (index) Ett motsvarande inflöde till av studenter från andra länder saknas emellertid. Språkbarriärer är en orsak. En annan förklaring kan vara att de svenska reglerna för att utnyttja studiemedel är betydligt generösare än motsvarande regler i andra länder. Även inom de reguljära utbytesprogrammen är emellertid "nettoexportör" av studenter. Inom ERASMUS-programmet reste 1992/93 1 125 svenska studenter ut, medan endast 330 utländska studenter valde att komma till . Den här beskrivna utvecklingen ger en bild både av möjligheter och utsatthet. Inget land kan vara säker på att kompetensen stannar i landet. Genom kan individer utan större hinder flytta mellan länder. Att svenska studenter väljer att förlägga en del av sina studier utomlands är av stort värde. skärps emellertid kraven på att kunna erbjuda sådana arbetsvillkor att det också upplevs som stimulerande att återvända. 4.2.2 Det sjunkande kunskapsinnehållet i svensk export satsar en stor andel av bruttonationalprodukten på forskning och utvecklingsarbete (FoU). Trots det har framgångar i form av ökad kunskapsintensiv export uteblivit. Snarare har en förskjutning mot mellan- och lågteknologisk export ägt rum. förmåga att konkurrera med produkter som har ett högt kunskapsinnehåll minskade . Detta var en viktig signal om att kunskapsutvecklingen och kunskapsöverföringen i inte fungerade tillräckligt väl. har en liten befolkning och utgör ett litet språkområde; en omständighet som måste uppvägas av god tillgång till den mest kvalificerade kunskapen. Om så inte blir fallet kommer vårt lands ekonomi inte att kunna bära det välstånd vi vant oss vid. Orsakerna till tillbakagång som kunskapsnation är flera. Av betydelse är att den högre utbildningen varit eftersatt och dessutom inriktad på den offentliga sektorns snarare än på näringslivets behov. Som redovisas i det följande är andelen sysselsatta i det svenska näringslivet med längre utbildning mycket låg. Väl så viktigt är emellertid att samspelet och kunskapsutbytet mellan forskningen vid universiteten och högskolorna och företagens utvecklingsarbete fungerat mindre väl. En ömsesidigt befruktande växelverkan och rörlighet mellan dessa verksamheter har, med några få undantag, saknats. Den bristande rörligheten såsom en förklaring till varför en för liten del av forskningsresultaten omsätts i högteknologisk industriell produktion bör ses parallellt med det faktum att nyföretagandet i , internationellt sett, varit mycket lågt. En bidragande orsak är också att näringslivet domineras av internationellt orienterade företag som har möjlighet att lokalisera forskning och produktion var helst i världen gynnsammaste villkor råder. Ett stort antal mindre och medelstora företag är ofta underleverantörer, med begränsad egen förmåga att tillgodogöra sig nya kunskaper och produktionsmetoder p.g.a. närmast obefintliga kontakter med utbildnings- och forskningssystemet. Utmaningen för ligger självfallet inte enbart i att skapa gynnsamma villkor för utbildning och forskning. Därutöver krävs att ekonomiska och andra allmänna villkor förbättras så att de möjligheter som faktiskt öppnas genom kunskapsutvecklingen tas till vara. Det är väsentligt att näringslivet, vars utveckling är starkt beroende av en omfattande och kvalificerad forskning, stimuleras att ekonomiskt bidra till denna verksamhet. Därvid bör företagens goda möjligheter till avdrag vid inkomsttaxeringen för forskning och utveckling framhållas. En generell utvidgning av avdragsrätten gjordes . För avdragsrätt krävs inte mer än att företaget har ett rimligt intresse av den FoU-verksamhet som bidraget avser. I samband med skattereform konstaterades att tillämpningen fick anses svara mot detta syfte (jfr prop. 1989/90:110 s. gjordes den bedömningen att med sådana generella regler fanns det inte längre behov av särskilda regler liknande dem som tidigare fanns i den s.k. forskningsförordningen (jfr SFS 1975:127). Inom ramen för en kontinuerlig utvärdering av skattereglerna som görs i följs rättstillämpningen på området (jfr prop. 1992/93:117 s. 43). Med en generös tillämpning av gällande regler ges enligt regeringens uppfattning företagen goda förutsättningar att bidra till forskningens utveckling. Starka skäl talar för att vår förmåga att utnyttja de möjligheter som det informationsteknologiska genombrottet innebär blir avgörande för framtida utveckling. Produktionens och arbetslivets villkor, liksom utbildnings- och forskningssystemets roll och sätt att fungera, kommer genom den nya tekniken att förändras i grunden. På väg mot kunskapssamhället Det har länge hävdats att vi står inför den tid när industrisamhället övergår i kunskaps- och informationssamhället. Emellertid kommer industriell produktion också att ha fundamental betydelse för ekonomins utveckling medan informationsutbytet och kunskapsförsörjningen får växande betydelse såväl för industrins som för andra verksamheters utveckling. av den svenska arbetskraften är sysselsatt i industriarbete. Tjänstesektorn har drastiskt ökat och är inte längre den traditionella industrination som så utgjort vår självbild. Inom industrin har informationsteknologins insteg redan i hög grad påverkat strukturförändringar och investeringar. Även den mer traditionella, råvarubaserade industrin använder processer och utrustning som inte skulle kunna ha utvecklats utan den nya tekniken. Många företag har fått bättre tillgång till data och information, bl.a. för sitt utvecklingsarbete. Därtill tillkommer naturligtvis de industrier som utvecklar och tillverkar olika informationsteknologiska produkter och komponenter. Ett antal framgångsrika svenska företag finns på denna i högsta grad internationella marknad. Kunskaps- och informationssamhället innebär en genomgripande förändring i fråga om vilka arbeten som kommer att dominera arbetsmarknaden, men också av hur människor privat kommer att kunna utveckla sina liv. Förändringen mot ett kunskaps- och teknikintensivare samhälle kommer med stor sannolikhet att ske på bred front. Tekniken finns i många fall redan i hemmen och blir en naturlig del av allt fler arbetsplatser. I använder var tredje människa en persondator (PC) antingen i hemmet eller på arbetet. har också den snabbast växande PC-marknaden i världen. Den svenska marknaden ökar mer än dubbelt så fort som övriga . Av personer med högre utbildning använder en dator i arbetet. De tekniska grundförutsättningarna i , övriga och världen för ett expansivt utnyttjande av informationsteknologi finns eller är inom räckhåll. Utvecklingen sker med stor hastighet. Det är viktigt att finns i informationsteknologins frontlinje i fråga om alla användarområden. Kunskap och kompetens får en växande betydelse för alla länder. För att vara fortsatt konkurrenskraftigt måste ett exportberoende, litet land som särskilt väl kunna hantera snabbheten i kunskapsutvecklingen, det ökade kunskapsinnehållet i såväl varu- som tjänsteproduktion liksom den ökade komplexiteten i samhällsutvecklingen. 4.4.1 Utbildningens och forskningens betydelse för ekonomisk utveckling Länder med god tillgång på kompetent och välutbildad arbetskraft har större möjligheter att utveckla eget kunnande och egna innovationer, men också att ta till sig teknologi som utvecklats i andra länder. De länder som varit framgångsrika i att bygga upp sitt s.k. humankapital tenderar av dessa skäl att ha en snabbare ekonomisk tillväxt och produktivitet än andra. Investeringar i fysiskt kapital får de önskade effekterna på ekonomisk utveckling först om investeringarna i kompetensutveckling, dvs. främst utbildning och forskning, är tillräckliga. Produktionen av varor och tjänster blir också allt mera vetenskapsberoende och allt flera företag och industrigrenar behöver, för att vara framgångsrika, en nära kontakt med kunskapsfronten. De verksamheter som har välutbildade, flexibla och förändringsbenägna medarbetare kommer att ha bättre förutsättningar än andra att kontinuerligt utveckla sitt eget kunnande, men också att utnyttja den kunskap och kompetens som finns tillgänglig inom universiteten och högskolorna. Det är viktigt att flera företag och andra organisationer kommer över kompetenströskeln. När så väl skett kan de kunskaps- och kompetensutvecklande processer som är typiska för samspelet mellan vissa företag och forskningsinstitutioner inom t.ex. elektronik, informationsteknologi och biomedicin bli självgenererande även inom andra områden. 4.4.2 Utbildnings- och forskningssystemets strategiska roll I det framväxande informations- och kunskapssamhället får utbildnings- och forskningssystemen en strategisk roll. De nya villkoren förändrar också utbildningens roll och former. och gymnasieskolan måste ge gedigna kunskaper i alla viktiga grundläggande ämnen. Utöver detta bör skolan fostra till en lärandets kultur, en livslång lust att lära. Därutöver behöver den enskilde stöd och hjälp i att utveckla kunnandet utifrån egen fallenhet. De unika kombinationerna blir viktigare än strikta, förutbestämda yrkesvägar eftersom det ändå inte är möjligt att med någon säkerhet bedöma enskildheterna i det kommande samhällets kompetensbehov. Detta gäller i hög grad även för den högre utbildningen. Det understryker också vikten av att lära sig lära. Denna förmåga blir en förutsättning för att kunna hävda sig i ett alltmer föränderligt samhälle. Det blir viktigt att kunna sortera, välja och bearbeta, men också att kunna lära mera och att kunna lära om. Denna utveckling ställer krav på en generell kompetenshöjning i hela samhället. 4.4.3 Svensk utbildningsnivå i internationell belysning har inte den höga utbildningsnivå som är en förutsättning för att framgångsrikt kunna konkurrera inom kunskapsintensiv varu- och tjänsteproduktion. Såsom bl.a. framhålls i bilaga 11 till (SOU 1993:16) har halkat efter andra viktiga länder i väsentliga avseenden. En alltför liten andel av varje ungdomsgrupp genomgår högre utbildning. En låg andel av den eftergymnasiala utbildningen har utgjorts av längre akademiska utbildningar. En för låg andel av varje årskull går vidare till forskarutbildning. Examinationsfrekvensen i högre utbildning gick ner . Väsentliga brister finns dessutom när det gäller eftergymnasiala utbildningar som kombinerar teoretisk skolning och gedigen företagspraktik. Utbildningar av detta slag har ingen naturlig hemvist. När det gäller antalet utbildade inom olika områden är bristerna särskilt allvarliga beträffande tekniska utbildningar. Till dessa är dessutom rekryteringen från gymnasieskolan en källa till bekymmer. avslutade ca 17 000 elever gymnasieskolan med teknisk eller naturvetenskaplig utbildning. Detta antal är inte tillräckligt för att fylla de program och kurser inom universiteten och högskolorna som har sådan gymnasieutbildning som behörighetskrav. Den svenska utbildningsnivåns brister framstår särskilt tydligt vid en direkt internationell jämförelse. Om till utbildningen vid universitet och högskolor läggs annan eftergymnasial utbildning uppgår den andel av varje ungdomsgeneration som i påbörjar någon form av eftergymnasial utbildning till . Detta kan jämföras med länder som och där av ungdomskullarna påbörjar någon form av college- eller universitetsutbildning. Enligt kommer nivåer som dessa att etableras som normala även i andra länder inom en inte alltför avlägsen framtid. Denna uppfattning stöds även av () i skriften (Ds 1993:92). En högre andel unga människor med längre utbildning från universitet och högskolor krävs mot denna bakgrund för att skall få en gynnsam välståndsutveckling. En förstärkning av sådana utbildningar måste förenas med en utbyggnad av praktiskt orienterade utbildningar med i första hand industriell inriktning. 4.4.4 Näringslivets erfarenheter och attityder Andelen sysselsatta med högre utbildning är särskilt låg i näringslivet och därtill betydligt lägre än i de flesta jämförbara länder. En viktig orsak härtill är att den högre utbildningens tidigare expansion i så hög grad inriktats mot anställning i den offentliga sektorn. Dagens brist på välutbildade medarbetare med industriell inriktning är ett av de pris som betalas för försummelser . Det bör emellertid också understrykas att näringslivets attityd till och erfarenheter av att anställa personer med längre utbildning spelar en roll för rekryteringen. Med undantag för ett antal stora, framgångsrika företag med inriktning på avancerad teknologi är i såväl små som stora företag den genomsnittliga utbildningsnivån låg. Traditioner inom de små och medelstora företagen, liksom i vissa traditionella svenska industrigrenar, har lagt hinder i vägen för den nödvändiga rekryteringen av högutbildad arbetskraft. I flera studier, bl.a. av (), har påvisats att svenskt näringsliv måste uppgradera sin arbetskraft till minst samma nivå som konkurrentländernas. Insikten om detta förefaller nu sprida sig i företagen. Inte minst för att ge studenterna och universiteten och högskolorna signaler om val och utformning av lämpliga studieinriktningar är det angeläget att företagen tydligt visar sina avsikter att aktivt rekrytera långtidsutbildade. Samspelet mellan företagen och universitet/högskolor behöver stärkas även på andra områden. De senare har i många fall varit oförmögna att skapa kontakter med mindre företag och med de traditionella basnäringarna på det framgångsrika sätt som skett med främst läkemedelsföretag och med de företag som verkar inom elektronikområdet. Såväl universiteten och högskolorna som företagen måste bryta genom dessa barriärer. En nyckel till detta är en ökad andel forskarutbildade medarbetare i företagen och en väsentligt ökad rörlighet mellan de olika miljöerna. Genom en aktiv rekrytering av anställda med längre utbildning, särskilt forskarutbildning, kan en mer positiv utveckling främjas. Ett ökat antal välutbildade i företagen leder i sig till närmare kontakter med kunskapsutvecklingen inom forskningen och bildar grunden för fortsatt rekrytering av kvalificerade medarbetare. För universiteten och högskolorna är det ett starkt egenintresse att etablera kontakter med ett bredare spektrum av företag inom de utbildnings- och forskningsområden som har särskild betydelse för näringslivet. Genom dessa kontakter kan viktiga erfarenheter återföras till forskning och utbildning, som insikten om dessa verksamheters betydelse kan spridas bättre inom näringslivet. De universitet och högskolor som kan påvisa att deras utbildning, på grundutbildnings- och forskarutbildningsnivå, ger goda förutsättningar på arbetsmarknaden kommer att stå sig särskilt väl i den framtida konkurrensen om bra studenter. 4.4.5 Lönestruktur och andra incitamentsproblem För att flera individer skall vara villiga att skaffa sig den utbildning och annan kompetens som behövs för att skall klara sig väl, krävs att den enskilde har motiv att utbilda sig. Det kan röra sig om ett brett spektrum av olika samverkande motiv. Avkastningen på investeringar i utbildning har sjunkit i . Däremot ger utbildning i vårt land ofta arbetsuppgifter som är mera ansvarsfulla och krävande. Flera studier har visat att den s.k. utbildningspremien är betydligt lägre i än genomsnittet för andra industriländer. Den har dessutom minskat över tiden. Personer födda har en utbildningspremie som bara är hälften av den som födda erhåller. Särskilt kraftig var nedgången . En botten nåddes varefter en viss ökning av avkastningen på utbildningsinvesteringen kunnat noteras. Samband mellan lönevillkor och viljan att investera i utbildning har konstaterats i flera länder. Lönebildningen måste vara flexibel nog att återspegla detta förhållande. Att skulle vara ett undantag är svårt att tro. Det kan också vara så att själva risktagandet, snarare än storleken på den möjliga avkastningen, är en avgörande faktor när människor tar ställning till vidare studier. Det tycks vara en av de slutsatser man kan dra av den studie regeringen låtit göra angående social snedrekrytering. Ur denna synpunkt får systemen för studiefinansiering avgörande betydelse. Men incitament för studier handlar inte bara om den ekonomiska vinsten utan i lika hög grad om den personliga tillfredsställelsen - att utvecklas och förkovra sig. Studier av den unga generationens värderingsmönster tyder på att sådana faktorer får ökad betydelse. har pekats på de attityder som ofta möter långtidsutbildade på arbetsmarknaden. Dessa attityder, liksom den låga ekonomiska återbäringen på en utbildningsinvestering, ger svaga incitament för individen att satsa på en längre utbildning. Det slår dessutom särskilt hårt mot ungdomar från s.k. icke-studievana hem vilket förvärrar den sociala snedrekryteringen. För att skapa rimliga och effektiva incitament måste förändringar ske i de traditionella synsätt som finns inom lönepolitiken men också inom universitet och högskolor och hos arbetsgivarna. Förstärkta kontakter mellan den högre utbildningen och främst företagen bör kunna bidra till en rimligare incitamentsstruktur. Genom forskning vidgas kunskapshorisonterna. Ny kunskap skapas och etablerade sanningar ifrågasätts. När hastigheten i kunskapsutvecklingen ökar och komplexiteten i samhällsutvecklingen tilltar blir det allt viktigare att forskningens förnyelsekraft utvecklas och tas till vara i samhället i stort. När verkligheten förändras snabbt blir det särskilt angeläget att forskningen bidrar till att tolka och förklara tidens skeenden. Det är en förutsättning för att vi skall kunna klara de omställningar som behövs men också för att åtgärder skall kunna vidtas när utvecklingen tar en icke önskvärd riktning. Samspelet mellan forskningen och företagen får i den snabbt föränderliga verkligheten också en större betydelse, inte minst därför att såväl varu- som tjänsteproduktion inom många områden har blivit mer vetenskapsberoende. Inte sällan går utvecklingen så snabbt, genom mycket korta ledtider mellan forskningsresultat och färdiga produkter, att den riktigt avancerade metod- och teknikutvecklingen sker inom företagen snarare än inom universitet och högskolor. Kunskaps- och erfarenhetsutbytet mellan dessa miljöer blir därmed både viktigare och mer jämbördigt. Forskningen utvecklas i en dynamisk internationell miljö. Forskningsrön överförs lätt mellan länder. Det understryker att det även inom forskningssystemet behövs en ökad förnyelseförmåga. Stela strukturer och organisationsformer behöver brytas upp för att möjliggöra omprioriteringar och nytänkande. En mångfald av finansieringsformer och oberoende bedömningsgrunder möjliggör mer djärva satsningar. Inte sällan är det i gränsskiktet mellan olika fakultets- och disciplingränser eller i mötet mellan tillämpad forskning och grundforskning som de verkligt nydanande upptäckterna görs. har villkoren för den högre utbildningen, men också för forskningen, förändrats. Universitet och högskolor, som vid sidan av utbildningsuppgiften också är viktigaste forskningsinstitutioner, har fått ökad självständighet. Det ökar möjligheterna till utveckling och flexibilitet. Att ytterligare insatser behöver göras för att främja ett bättre kunskapsflöde har regeringen redan framhållit. Det kan också ifrågasättas om inte vissa regleringar som alltjämt styr universitetens och högskolornas verksamhet skulle behöva avvecklas, så att de kan ges reella möjligheter att axla det ansvar för forskningens kvalitet och förnyelse de är ålagda att bära. En sådan frågeställning är den nuvarande centralt fastställda fakultetsstrukturen. Inför en kommande forskningspolitisk proposition finns anledning att överväga förändringar i detta avseende t.ex. på grundval av framställningar i detta syfte från universiteten.