prop · GH03163 · 1994-01-01 00:00:00 — För amalgamfyllningar hos vuxna vill utredningen inte föreslå någon indelning efter ålder bl.a. därför att detta skulle bli svårförståeligt för patienterna. Utredningen anser att ett amalgamstopp för den vuxna befolkningen eventuellt skulle vara möjligt . lnnan ett sådant beslut fattas bör dock den framtida användningen av amalgam följas upp samt då tillgängliga alternativ värderas ur bl.a. kostnadsaspekten. Till detta kommer en bedömning av vilka möjligheter den framtida tandvårdsförsäkringen ger patienten att välja mer kostnadskrävande alternativ. Ett sådant beslutsunderlag bör tas fram . I avvaktan på en total avveckling av amalgam bör kraven på omhändertagandet av amalgamavfall skärpas, en uppgift bl.a. för . Bl.a. bör nya bestämmelser för amalgamavskiljare och deras skötsel fastställas. Detta är det snabbaste sättet att minska tillförseln av kvicksilver till miljön från tandvården. Den totala avvecklingen får ses i ett långt perspektiv med hänsyn till det amalgam som finns i omlopp hos den vuxna befolkningen. Därvid bör även tillförseln av kvicksilver från krematorierna på grund av amalgamfyllningar hos avlidna uppmärksammas. (Avsnitt 13). Utredningen tar också upp frågan om en bredare satsning på utbildning av tandvårdspersonal vad gäller olika alternativ till amalgam samt indikationer för utförande av fyllningar resp. revidering av befintliga fyllningar. Det gäller då såväl grundutbildningen som efterutbildningen av tandvårdspersonal och då i första hand tandläkare. Utredningen föreslår att denna fråga penetreras helt för sig i avsikt att finna nya grepp för att så rationellt som möjligt nå ut till så många som möjligt. (Avsnitt 14). För de förslag som framläggs i avsnitt 13 har vissa kostnads- och resursberäkningar utförts. Avvecklingen av amalgam som tandfyllningsmaterial i temporära tänder beräknas medföra en mycket måttlig ökning av resursbehovet bl.a. därför att alternativa material används redan i stor utsträckning. För att avveckla amalgam inom barnoch ungdomstandvården för fyllningar i permanenta tänder beräknar utredningen ett ökat reursbehov motsvarande 25 heltidsarbetande tandläkare som landstingen kan få tandteknikerkostnader på 1,0 till . Det ökade resursbehovet anses kunna genom omfördelningar inom folktandvårdens resursram. Utredningen har valt att inte försöka kostnadsberäkna en eventuell avveckling av amalgamet inom vuxentandvården . Alltför många osäkerheter vidlåter en sådan kalkyl. Utredningen har istället kostnadsberäknat ett amalgamstopp för att ge ett underlag till dem som framför förslag om en sådan avvecklingsplan. Den direkta kostnadsökningen har beräknats till mellan 1,0 och . För att klara en avveckling skulle tandläkarresurserna behöva öka med omkring 700 heltidsarbetande tandläkare för att nuvarande vårdnivå utöver fyllningsterapi skall kunna upprätthållas inom tandvården. Enligt direktiven får inte tandvårdens personalresurser öka på grund av avveckling av amalgam. Långtidskostnaderna ökar även och utredningens kalkyler visar att kostnaden kan bli upp till fyra gånger så höga för att hålla en tand lagad med komposit som med amalgam beroende på kompositernas kortare funktionstid. Utredningen berör avslutningsvis andra kostnader vid användning av amalgam bl.a. för omhändertagandet av det kvicksilverhaltiga amalgamavfallet. Även de positiva effekterna med en minskad amalgamanvändning finns beskrivet. (Avsnitt 15). Förteckning över remissyttranden över att avveckla amalgam som tandfyllningsmaterial (Ds 1992:95) Följande instanser har inkommit med yttrande: , , , , Kemikalieinspektionen, Odontologiska fakulteterna vid samt vid universiteten i , och , Landstingen i , , , , län, , län, , , , , , , län, , , , , , , , , kommun, , Landstingsför- bundet, , för odontologisk materilaprövning (NIOM), , , , och . Sammanfattning av Statens naturvårdsverks rapport 4251 Renare slam - Åtgärder för kommunala avloppsreningsverk Denna utredning har utarbetats med anledning av regeringens uppdrag till att upprätta förslag till program för stegvis avveckling av innehållet av vissa miljöfarliga organiska ämnen i slam samt till åtgärdsprogram för ett renare slam från kommunala reningsverk. Utgångspunkten är att slammet skall kunna ingå i ett kretslopp av näringsämnen och organiskt material mellan stad och land. Användningen ska inte innebära risker ens i ett långsiktigt perspektiv och därmed begränsa möjligheterna att utnyttja slammet. I samband med utformningen av aktionsprogram Ett miljöanpassat samhälle - MILJÖ ''''93 har förslag till miljömål och åtgärdsprogram för vatten och avloppssektorn i sin helhet redovisats (SNV rapport 4207, 1993). En långsiktigt hållbar utveckling i samhället förutsätter bl.a. hushållning och återanvändning av icke förnyelsebara resurser. För ett uthålligt jordbruk krävs att förluster av växtnäringsämnen till bl.a. yt- och grundvatten är minimala samt att den växtnäring som förs bort med skörden återförs till jordbruksmarken. Ett kretslopp av näringsämnen måste skapas. Slammets bidrag i detta är dock litet jämfört med t.ex. stallgödselns. Ytterligare ett krav för att ett uthålligt jordbruk skall kunna bedrivas är att en upplagring av toxiska metaller eller andra gifter inte sker på åkermarken. Användning av restprodukter i ett kretslopp och hög ambition när det gäller skyddet av miljön kan vara svårt att förena och förutsätter att bedömning av risker görs i ett mycket långt tidsperspektiv. Det kommunala slammet innehåller, förutom växtnäringsämnen och organiskt material, även små mängder tungmetaller och långlivade organiska ämnen. Dessa föroreningar kommer från flera olika källor som är anslutna till den kommunala avloppsvattenreningen; industrier och verkstäder, serviceverksamheter, hushållen m.m. Slammets kvalitet är ofta sådan att det som regel är växtnäringsinnehållet och inte metallerna och långlivade organiska kemiska ämnen som är gränssättande för slamgivans storlek vid jordbruksanvändning. För att klara de långsiktiga miljömålen behöver dock ytterligare åtgärder vidtas. Studier i fält och laboratorier har inte kunnat visa att något upptag av organiska miljöfarliga ämnen sker till de grödor som är aktuella att odla i samband med att slam används. Även de teorier som finns om hur dessa ämnen binds och transporteras i mark gör det troligt att något upptag av betydelse inte kan ske av den typ av ämnen som förekommer i slam och i de halter som är aktuella, i de fall detta är känt. Det stora antalet och de många arterna av mikroorganismer och svampar som finns i marken samt tillgången till syre, gör att de allra flesta organiska ämnena bryts ned relativt snabbt. Genomgången av miljöriskerna för de organiska ämnena visar att mycket långlivade föreningar - såsom PCB, dioxiner och liknande föreningar - är de man bör vara vaksam mot. En haltökning av denna typ av organiska föreningar på den mark där slam används bör inte accepteras. En sådan restriktion utgör dock knappast något problem för slammets användbarhet med dagens låga och sjunkande halter i slammet av denna typ av föreningar, det långa intervallet mellan gödslingtillfällena och markens förmåga att bryta ned dessa föreningar. Inom ramen för uppdraget har tagit initiativ till utveckling av ett helt nytt markbiologiskt testsystem för karakterisering av slam. Förändring i vitala markbiologiska processer som speglar markens produktivitet testas. En rad olika slam/marktester har genomförts. Dessa visar att oftast stimuleras markpocesserna av slamtillförseln, vilket i det flesta fall är gynnsamt från markbördighetssynpunkt. En del komponenter i slammet, som olika kemiska ämnen och tungmetaller, kan emellertid ge negativa effekter på organismerna. Markbiologiska tester bör därför kunna användas som en extra säkerhet i de sammanhang man är osäker på om det i vissa anslutna avloppsvatten till det kommunala avloppsnätet förekommer ämnen som man kan befara är negativa från markbiologisk synpunkt. Testerna av slammet kan inte ersätta kemiska analyser av avloppsvatten från olika anslutningar utan bör ses som ett komplement. För att skydda jord- och skogsbruksmarken mot en långsiktig upplagring av metaller måste hänsyn tas till metallinnehållet i de produkter som tillförs marken vid bl.a. gödsling. Det innebär att t.ex. den mängd slam som tillförs (slamgivan) inte alltid kan bestämmas enbart utifrån den önskade tillförseln av näringsämnen. Samma resonemang kan och bör även tillämpas på andra gödselmedel, kalk, bekämpningsmedel etc. I ett internationellt perspektiv håller svenskt slam mycket hög kvalitet. De miljökrav - både vad gäller kvalitet och användning - som bör gälla måste vara strikta för att slammet på ett värdefullt sätt ska kunna ingå i ett uthålligt kretslopp mellan stad och land. De föroreningsproblem och åtgärder som diskuteras i utredningen siktar nu på att även undanröja de eventuella risker som kan föreligga vid användning av slam i ett mycket långt tidsperspektiv (100-tals år). I det korta tidsperspektivet har dessa risker redan undanröjts om gällande villkor följs. föreslår en förändring av hur mängden slam som får tillföras jordbruksmark skall beräknas. Styrande bör vara den aktuella arealen och grödans fosfor- och/eller kvävebehov samt en maximal mängd tungmetall per hektar och år. föreslår vidare att åtgärder vidtas vid olika verksamheter som är anslutna till avloppsnätet i syfte att minimera eller helt upphöra med utsläpp av tungmetaller och organiska miljöfarliga ämnen som inte är behandlingsbara i reningsverket eller äventyrar slammets användbarhet. Föreslagna åtgärder bör leda till att slammet kan återföras till jordbruksmark utan att vare sig kort- eller långsiktiga negativa effekter uppstår på markens produktionsförmåga, de grödor som odlas eller på annat sätt försvårar användningen av marken för jordbruksändamål. Kadmium utgör dock ett undantag. Här är situationen på grund av den atmosfäriska depositionen sådan - åtminstone i landets södra delar - att kadmiumhalten i jordbruksmarken sannolikt kommer att långsamt öka även vid de kravnivåer för kadmium som föreslår för . I denna rapport och i aktionsprogrammet Ett miljöanpassat samhälle - MILJÖ ''''93 föreslår verket därför ett fortsatt arbete inriktat på att ytterligare sänka kadmiumhalten i alla slag av gödselmedel liksom fortsatt internationellt arbete för att ytterligare minska den atmosfäriska depositionen. Åtgärderna som bör vidtas för att eliminera och begränsa tillförseln av skadliga ämnen är som regel inte av generell karaktär utan måste utformas efter lokala förutsättningar. Arbetssättet är att utforma lokala åtgärdsplaner, vilket finns på flera håll. Arbetet med de lokala åtgärdsplanerna måste nu breddas och fördjupas och kan lämpligen ske i samband med utformningen av lokala handlingsprogram för en hållbar utveckling, så kallade lokala . bedömer att den långsiktigt acceptabla metalltillförseln vid användning av slam inom jordbruk går att nå vid de flesta av reningsverken genom ett intensivt åtgärdsarbete vid de olika anslutningar till avloppsreningsverken samt genom en anpassning av slamgivan till grödans behov av växtnäringsämnen. Förteckning över remissyttranden över Statens naturvårdsverks rapport 4251 Renare slam - Åtgärder för kommunala avloppsreningsverk ME 1989:04, (), , , , , , , (), , Kemikalieinspektionen (KemI), , (), (), (), Skogs- och jordbrukets forskningsråd (), i , i , i , i , kommun, kommun, , , , , (), (), (), Akademikers (), i (LO), , Ryaverksaktiebolag (GRYYAB), , , , (Sinf), (), (), Sydvästra (SYSAV), Sydvästra , Sydvästra (SYVAB). Följande remissinstanser har avstått från att yttra sig: (ME 1989:04), och luftvårdsforskning, , , (), i (LO) och . Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport av Kemikalieinspektionens föreskrifter om träskyddsbehandlat virke Kemikalieinspektionen har med anledning av ett regeringsuppdrag redovisat effekterna av inspektionens föreskrifter om träskyddsbehandlat virke, KIFS 1990:10. Bestämmelserna om inskränkningar i användningen av träskyddsbehandlat virke har gällt . Föreskrifterna har ännu inte hunnit få full genomslagskraft. Enligt övergångsbestämmelserna till KIFS 1990:10 får nämligen virke som behandlats med bekämpningsmedel som innehåller krom men inte arsenikföreningar ännu till utgången av användas i den mån det finns synnerliga skäl från träskyddssynpunkt. Underlag till redovisningen av föreskrifternas effekt har lämnats av , , samt Industrin för Växt- och Träskyddsmedel. Redovisningen av hur informationen om föreskrifterna har trängt ut baseras huvudsakligen på de inspektionsbesök som gjorts av tillsynsmyndigheterna. De försålda kvantiteterna av arsenik och krom (CCA-medel) har minskat resp. . Minskningen hade börjat redan innan föreskrifterna trädde i kraft. Orsaken till att Kemikalieinspektionen ansåg generella föreskrifter nödvändiga var att tidigare införda skärpningar i användningsvillkoren för arsenik- och krommedlen endast i begränsad omfattning nått ut till användarna av det behandlade virket. Den förväntade ökningen av kopparmedel i stället för arsenik och krom har uteblivit. Kopparmedel bör i många fall kunna ersätta krombaserade medel i virke ovan mark. Kreosotanvändningen har inte minskat . En ny typ av kreosotolja har emellertid utvecklats där vissa fraktioner av de farligaste ämnena tagits bort. Kreosot har också den fördelen framför t.ex. arsenik- och krommedel att den kan destrueras genom rätt utförd förbränning. Produktionen av CCA-impregnerat sågat och hyvlat virke för den inhemska marknaden har halverats . Tendensen är tydlig även om en viss del av minskningen kan hänföras till minskad produktion av virke . Restriktionerna vilka lett till den kraftiga minskningen av användningen arsenikmedel har i stället lett till en motsvarande ökning av användningen av krombaserade medel. De försålda mängderna krom och koppar mätt i verksam substans är däremot i stort sett oförändrade eftersom den ökade användningen av krom/kopparmedel kompenseras av nedgången i krom- och kopparanvändning till följd av den minskade CCA-användningen. och utförde en enkät till impregneringsföretag som använder arsenik- och krombaserade träskyddsmedel. Redan då kunde en anpassning till de nya föreskrifterna märkas såväl vad avsåg byte av medel som att ta fram rutiner för att säkerställa fixering av medlet till träet. Industrin har kunnat genomföra ett byte från arsenik/krombaserade till andra krombaserade medel utan större tekniska problem. Byte till såväl krom- som arsenikfria medel har däremot inte kunnat ske utan omfattande modifieringar. Det står emellertid klart för industrin att ytterligare förändringar måste vidtas med hänvisning till att undantagsmöjligheterna upphör vad gäller användningen av krommedel. Det finns ett par godkända kopparbaserade träskyddsmedel för tryckimpregnering av virke vilka kan användas i kontakt med mark och vatten. Ännu finns ännu inga fullgoda ersättningsalternativ för CCA-medel och kreosot där säkerheten och träets kontakt med mark och vatten kräver ett extra långvarigt träskydd. Därför är den användningen tillåten enligt föreskrifterna. Det kan redan nu konstateras att de strängare reglerna för träskyddsmedel har påskyndat utvcecklingen av nya från hälso- och miljösynpunkt mindre farliga medel. Utvecklingen gäller huvudsakligen medel avsedda för behandling av virke för användning ovan mark. Två medel avsedda för användning i markkontakt har tagits fram. Långtidstestning pågår av dessa medel. Föreskrifterna har också lett till att redan kända och välfungerande medel för träskydd för ytbehandling nu testas för tryckimpregnering. Den av föreskrifterna initierade eller påskyndade utvecklingen av nya träskyddsmedel har medfört att ett antal utprovade ersättningsmedel för krombaserade medel för användning ovan mark kommer att finnas på marknaden när övergångsbestämmelserna för krommedel upphör att gälla. Däremot kommer det att ta avsevärt att utveckla medel som helt kan ersätta de använda medeln för virke i kontakt med mark och vatten, bl.a. på grund av tidskrävande marktestning. Kemikalieinspektionen har kontaktat 22 slumpmässigt utvalda kommuner för att undersöka hur många som utövat tillsyn över föreskrifterna och vilka erfarenheter de i så fall gjort. Hälften av de tillfrågade kommunerna hade informerat om reglerna varav åtta hade kontrollerat efterlevnaden och fem uppgav att de skulle inleda granskning av efterlevnaden. Sex av sju inspekterade impregeringsanläggningar och sex av 13 återförsäljare klarade sig utan anmärkning. Hälften av de tillfrågade kommunerna ansåg att föreskrifterna slagit igenom väl hos impregnerare och braschanslutna trävaruhandlare. I samband med Kemikalieinspektionens tillsyn på impregneringsanläggningar, brädgårdar och byggvaruhus polisanmäldes fyra företag för att de inte följde föreskrifterna om träskyddsbehandlat virke. Kemikalieinspektionen har gjort särskilda informationsinsatser om vilket redogjorts för i en rapport till regeringen . och har spritt kännedom om föreskrifterna genom olika informations- och utbildningsinsatser. Kemikalieinspektionen följer kontinuerligt användningen av bekämpningsmedel. En omprövning av godkännanden pågår av träskyddsmedel . I samband med denna prövning sker en sträng bedömning av hälso- och miljörisker samt av behover av medlet i fråga. Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport , disk- och rengöringsmedel - Redovisning av ett regeringsuppdrag Tvätt- disk och rengöringsmedel har genomgått stora och snabba förändringar till följd av miljökrav och den tekniska utvecklingen. Utvecklingen på konsumentsidan har styrts i hög grad av det aktiva arbetet med positiva miljökrav som har ställts på produkterna. Denna utveckling har också givit återverkningar på yrkesprodukterna för vilka dock ställs andra funktionskrav. Allt fler tvättmedel är s.k. kompakta tvättmedel utan fyllnadsmedel, t.ex. vatten. Kulörtvättmedel som inte innehåller optiska vitmedel och blekmedel dominerar konsumentmarknaden för textiltvättmedel. Förpackninarna har också anpassats till krav på minskad materialanvändning och användningen av refillförpackningar ökar. Bruk av kompakta och koncentrerade medel kan innebära risker för överdosering. Detta bör undvikas genom bättre doseringsanvisningar och doseringshjälp. Koncentrerade medel minskar bruk av konserveringsmedel. Den tekniska utvecklingen har också berört tensider. Nya tensider med bättre rengöringseffekt och bättre nedbrytningsegenskaper ersätter och kompletterar traditionellt använda anjonaktiva tensider som t.ex. LAS. Icke lätt nedbrytbara tensider används dock fortfarande som aktiva komponenter i textilsköljmedel och som skumdämpare i spolglans. Tensider som ingår i tvätt- och rengöringsmedel skall så långt som möjligt vara biologiskt lätt nedbrytbara. Användningen av klorblekmedel i maskindiskmedel och i samband med textiltvätt har minskat. Klorblekmedel ersätts med blekkmedel baserade på aktivt syre och enzymer i i maskindiskmedel. Enzymer med förbättrad effektivitet har kommit på marknaden och beräknas öka i användning. Minskning av klorblekmedel i maskindiskmedel och maskintvättmedel bör påskyndas. Perboratanvändningen bör inte öka. Den snabba utvecklingen av nya enzymer bör bevakas. Fosfatbaserade produkter har ersatts i snabb takt med produkter innehållande andra avhärdare, främst zeoliter kombinerade med olika hjälpavhärdare. Fosfattillskott från dessa medel är enbart en begränsad del av den totala fosforbelastningen. Den utbyggnad av avloppsreningen som pågår i ger ingen anledning att begränsa fosfatanvändningen i tvätt- och rengöringsmedel på grund av övergödningseffekter. För områden ytan utbyggd avloppsrening kan fosfatfria tvätt- och rengöringsmedel minska risken för eutrofiering. Bidraget från svårnedbrytbara kemiska ämnen som ingår i dagens tvätt- och rengöringsmedel och som hamnar i slammet är mycket liten. Dock kan smuts från tvättgodset ge tillskott av tungmetaller eller andra svårnedbrytbara ämnen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1993/94:163 Riktlinjer för en fortsatt kretsloppsanpassning av samhället - åtgärder för att minska riskerna med kemikaliehanteringen.