prop · GH03184 · 1994-01-01 00:00:00 — Det möter svårigheter att nu närmare bedöma vilka balanser det kan bli fråga om, bl.a. därför att detta är beroende på hur stort intresset för försöksverksamheten kommer att vara bland de dömda. Det står emellertid klart att det kan finnas en risk för att frivårdsmyndigheterna kommer att drabbas av mycket stora balanser, vilket i sin tur torde medföra att verkställigheten av fängelsestraff i många fall kommer att fördröjas på ett sätt som inte är acceptabelt. Med hänsyn härtill bör äldre domar uteslutas från försöksverksamheten. Lämpligen bör försökslagen omfatta domar som är högst . 5 Genomförande av försöksverksamheten Avsikten är som nämnts att försöksverksamheten med intensivövervakning med elektronisk kontroll skall påbörjas . En förutsättning för att försöket skall kunna påbörjas är bl.a. att det då finns tillgång till den tekniska utrustning som krävs och att den personal inom kriminalvården som kommer att beröras av försöksverksamheten har fått den utbildning som behövs. Regeringen har därför uppdragit åt att planera och förbereda försöksverksamheten med intensivövervakning med elektroniska hjälpmedel. I uppdraget ingår bl.a. att närmare överväga hur intensivövervakningen praktiskt bör utformas, genomföra erforderlig utbildning och anskaffa den tekniska utrustning som erfordras för att man skall kunna använda elektroniska hjälpmedel vid försöket. I uppdraget ingår även att beräkna kostnaderna för genomförandet av försöksverksamheten. bör enligt uppdraget ägna särskild uppmärksamhet åt att försöksverksamheten skall kunna följas upp och utvärderas. har med anledning av uppdraget tillsatt en projektgrupp för genomförande av försöksverksamheten. Styrelsen har och rapporterat vilka åtgärder som vidtagits för att förbereda försöket och vilka ytterligare åtgärder som planeras. I den senaste rapporten har styrelsen upplyst att upphandlingsförfarandet befinner sig i slutskedet. Vidare har styrelsen i den rapporten framfört att det visat sig att anpassningen av den tekniska utrustningen till svenska förhållanden är tidsödande och att leverantörerna av sådan utrustning kan garantera leverans tidigast från den dag då ett avtal tecknats. Styrelsen har gjort den bedömningen att försöket kan starta tidigast . 6 Kostnadsfrågor Det är ännu för tidigt att närmare ange kostnaderna för försöksverksamheten. Det torde emellertid stå klart att intensivövervakning med elektronisk kontroll är ett påtagligt billigare alternativ än en placering på öppen krimi- nalvårdsanstalt. De kostnader som kommer att uppstå under försöksverksamheten avser i första hand införskaffande och drift av den tekniska utrustningen. Beroende på hur väljer att organisera bevakningen av informationen från de elektroniska kontrollsystemen kan det också uppstå kostnader för särskild personal. Försöksverksamheten innebär också att frivårdsmyndigheterna på försöksorterna tillförs nya arbetsuppgifter och därför behöver ökade resurser. Avsikten är som nämnts att övervakningen under försöksverksamheten skall vara betydligt intensivare än vad som är vanligt vid övervakning på grund av dom på skyddstillsyn eller efter villkorlig frigivning. Detta torde i normalfallet innebära att varje handläggare klarar ett mindre antal klienter än vid sådan övervakning. Arbetsmetoderna vid intensivövervakning kan också komma att medföra arbete på obekväm arbetstid. Beroende på beredskap och liknande kan det vidare finnas behov av annan teknisk utrustning t.ex. i form av personsökare. Likaså kommer det att uppstå kostnader för utbildning av personalen. Målsättningen är att en stor del av deltagarna i försöksverksamheten skall genomgå behandling eller delta i särskilt anordnade program. Även detta tar resurser i anspråk. Kriminalvården bör svara för dessa kostnader, om be- handlingen eller deltagandet i särskilda anordnade program sker på grund av föreskrift från frivårdsmyndigheten. Däremot skall kriminalvården inte svara för kostnaderna för annan vård som deltagarna i försöksverksamheten behöver. I fråga om sociala förmåner för dem som deltar i försöksverksamheten bör tilläggas att det här inte är fråga om personer som är intagna i anstalt. I stället bör de som verkställer fängelsestraff utanför anstalt i detta hänseende jämställas med frivårdsklienter. Den avgift som en del av de dömda skall erlägga tillfaller staten. Som ti- digare nämnts är det regeringens avsikt att avgiften skall tillföras brottsof- ferfonden. Deltagarna i försöksverksamheten kommer, utöver den avgift vissa av dem skall betala, att drabbas av vissa kostnader i anledning av verkställigheten. Således medför den elektroniska kontrollen extra telefon- kostnader för den enskilde. Deltagarna kommer också att själva få betala kostnaden för resor till och från olika aktiviteter som de är skyldiga att delta i. När det gäller bedömningen av kostnaderna för försöksverksamheten är det emellertid viktigt att komma ihåg att intensivövervakning med elektronisk kontroll enligt förslaget alltid träder i stället för fängelse. Kriminalvården skulle således ändå ha haft kostnader för verkställigheten. Det kan här anmärkas att de totala kostnaderna för verkställighet i anstalt dessutom skulle ha varit högre. Slutsatsen av det anförda blir därför att försöksverksamheten inte kommer att innebära några totalt sett ökade kostnader för kriminalvården. Däremot kan intensivövervakning med elektronisk kontroll leda till betydande besparingar inom kriminalvården. 7 Utvärdering av försöksverksamheten Ett av syftena med försöksverksamheten är att ge underlag för Straff- systemkommitténs överväganden om intensivövervakning i någon form bör införas i . Försöksverksamheten bör vidare ge kunskap om hur elektronisk övervakningsteknik fungerar under svenska förhållanden och om hur kriminalvårdens arbetsmetoder bör utformas. I ordinarie uppgifter ingår att kontinuerligt följa verksamheten och utvärdera den. Detta är särskilt viktigt när det gäller en försöksverksamhet. bör ägna särskild uppmärksamhet åt att försöksverksamheten utformas så att den är lätt att följa upp och utvärdera. Utvärderingen bör bl.a. belysa verksamhetsinnehåll, teknik och kostnadsaspekter. Det är också viktigt att kontinuerligt får del av de erfarenheter som görs under försöksverksamheten. Inom förbereds tilläggsdirektiv till kommittén, av innebörd att kommittén skall ägna särskild uppmärksamhet åt den nu föreslagna försöksverksamheten. () bör göra en mer övergripande utvärdering av försöket med intensivövervakning med elektronisk kontroll. BRÅ bör få ett särskilt uppdrag att göra detta. Sedan försöket pågått bör BRÅ lämna en delredovisning av uppdraget. Detta bör lämpligen ske senast . 8 Specialmotivering 1 Denna lag är tillämplig vid verkställighet av dom på fängelse, dock inte fängelse som ådömts enligt 28 kap. 3 , om den dömde skall undergå fängelse och har sin bostad inom något av verksamhetsområdena för frivårdsmyndigheterna i , , Norra, Södra, eller . I paragrafen beskrivs lagens tillämpningsområde. Av bestämmelsen framgår att försöksverksamheten är upplagd som en ren verkställighetsreglering av ett utdömt fängelsestraff. I vissa av de fall där domstol har dömt till fängelse kommer således verkställigheten att ske i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll och alltså på ett annat sätt än det som normalt gäller enligt lagen om kriminalvård i anstalt. Som en begränsning av de fall på vilka lagen är tillämplig anges att den dömde skall undergå fängelse . Något krav på att det skall vara fråga om ett enda utdömt straff ställs inte upp. Den som dömts till två olika enmånadsstraff kan alltså komma i fråga liksom den som dömts till fängelse och fått en villkorlig frihet om en månad förverkad. Genom att den som skall undergå fängelse inte kan komma i fråga för försöksverksamheten blir reglerna om villkorlig frigivning inte aktuella för denna form av verkställighet (se 26 kap. 6 BrB). Från lagens tillämpningsområde utesluts också fängelse som ådömts i samband med dom på skyddstillsyn enligt 28 kap. 3 BrB. Genom att det anges att det skall vara frågan om dom på fängelse utesluts vidare förvandlingsstraff för böter och förverkande av villkorlig frihet som beslutats av övervakningsnämnd enligt 26 kap. 19 BrB. Försökslagen är däremot naturligtvis tillämplig på fängelsestraff som dömts ut särskilt enligt 34 kap. 1 första stycket 2 BrB. Med hänsyn till att det är en geografiskt begränsad försöksverksamhet gäller vidare att den dömde, för att komma i fråga, skall ha sin bostad inom något av verksamhetsområdena för frivårdsmyndigheterna i , , Norra, Södra, eller . Något krav på att den dömde skall vara folkbokförd på någon av de angivna orterna gäller inte. Om den dömde saknar bostad är emellertid försökslagen inte tilllämplig. De krav som bör ställas på bostaden behandlas under 2 . Verksamhetsområdet för en viss frivårdsmyndighet framgår av bilaga 2 till förordningen (1990:1018) med instruktion för . Verksamhetsområdena för de nu aktuella frivårdsmyndigheterna har redovisats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 4.2.2). 2 I fall som avses i 1 får, på ansökan av den dömde, beslutas att fängel- sestraffet skall verkställas utanför anstalt. En ansökan får inte bifallas om den dömde är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt av någon annan anledning än för verkställighet av det straff som ansökan avser eller om sär- skilda skäl annars talar mot verkställighet utanför anstalt. Beträffande verkställigheten utanför anstalt skall, i stället för bestämmel- serna i 26 kap. 5-24 och lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, gälla vad som föreskrivs i denna lag. Verkställigheten utanför anstalt bedrivs under ledning av frivårdsmyndig- heterna i , , Norra, Södra, och . I första stycket anges till en början att det får beslutas att verkställighet av fängelsestraff, i de fall som avses i föregående paragraf, skall ske utanför anstalt om den dömde ansöker om det. Därefter redovisas uttömmande de fall då en sådan ansökan skall avslås. Huvudregeln är att den som uppfyller förutsättningarna i 1 skall medges verkställighet utanför anstalt om han ansöker om det. Kravet på ansökan från den dömde skall ses mot bakgrund av att det inte torde vara möjligt att tvinga någon att delta i försöksverksamheten. I praktiken måste alltså gälla att den dömde samtycker till att verkställighet sker i enlighet med försökslagen. Den som är dömd till fängelse kan således, även om han skulle uppfylla förutsättningarna i 1 , alltid få avtjäna sitt straff i anstalt. Den som fått bifall till sin ansökan om verkställighet utanför anstalt och därefter ångrat sig kan enligt 14 andra stycket 2 få beslutet om verkställighet utanför anstalt upphävt. Frågor om informationen till dem som kan komma i fråga för försöksverksamheten kommenteras under 10 . I andra meningen föreskrivs till en början att en ansökan om att få verkställa fängelsestraffet utanför anstalt inte får bifallas i de fall där den dömde är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt av annan anledning än för verkställighet av det straff som ansökan avser. Om en sådan person ansöker om att få verkställa dom på fängelse utanför anstalt skall alltså ansökan avslås. Vid tillämpningen av bestämmelsen blir det avgörande om den dömde är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt när prövningen av hans ansökan görs. Om han varken är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt gäller alltså inte undantaget. Av 14 andra stycket 3 framgår emellertid att ett beslut om verkställighet utanför anstalt skall upphävas om den dömde, när verkställigheten skall påbörjas, är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt. Undantaget beträffande intagna i kriminalvårdsanstalt gäller inte fall då den dömde är intagen bara för att undergå verkställighet av det fängelsestraff som ansökan avser. Är det fråga om flera straff och har således strafftider lagts samman är den dömde dock intagen på anstalt också av annan anledning än för att undergå verkställighet av det straff som en ansökan kan avse. I en sådan situation skall därför en ansökan om att få delta i försöksverksamheten avslås. Det normala torde givetvis vara att en ansökan görs och prövas innan verkställigheten skall påbörjas. Något absolut hinder mot att bifalla en ansökan i fall då verkställigheten av det fängelsestraff som ansökan avser har påbörjats bör dock inte ställas upp. Det förtjänar i sammanhanget nämnas att huvudregeln är att en ansökan medför hinder mot intagande i kriminalvårdsanstalt (se 11 ). Bl.a. för att förebygga okynnesansökningar har dock i 11 föreskrivits att ansökan under vissa speciella omständigheter inte hindrar att den dömde tas in på anstalt. Här bör anmärkas att en ansökan om verkställighet utanför anstalt enligt denna lag inte i något fall hindrar att verkställigheten av ett fängelsestraff fortsätter. Bestämmelsen i 11 behandlar nämligen bara frågan om verkstäl- ligheten i anstalt skall få påbörjas när den dömde gjort en sådan ansökan. I första stycket andra meningen anges vidare att en ansökan inte får bifallas om särskilda skäl talar mot verkställighet utanför anstalt. I vissa speciella situationer kan således förhållandena vara sådana att det inte är lämpligt eller ens möjligt att verkställa straffet utanför anstalt enligt denna lag. I det följande behandlas de fall när särskilda skäl talar mot att straffet får verk- ställas utanför anstalt enligt försökslagen. Ett sådant särskilt skäl är att den dömdes bostad inte är godtagbar för för- söksverksamheten. Det krävs inte att den dömde har en egen lägenhet eller dylikt utan även andra former av boende skall godtas. Dock krävs att bostaden är av sådan beskaffenhet att den får betraktas som permanent. Ett hotellrum eller liknande bör normalt inte godtas och inte heller en husvagn eller något därmed jämförligt bostadsutrymme. Däremot bör det inte utgöra något hinder att verkställigheten sker i en bostad av normal utformning som han hyr endast för en begränsad tid. Det måste under försöksverksamheten krävas att den dömde i bostaden har tillgång till en fungerande telefon med tillhörande abonnemang. Utan telefon föreligger nämligen inte de tekniska förutsättningarna för den elektroniska övervakningen. Av samma skäl måste krav ställas på att bostaden har elektricitet. Särskilda skäl kan också tala mot att den dömde får delta i försöksverk- samheten i fall då detta skulle medföra nackdelar för någon annan än honom själv. Den dömde kan således sammanbo med en person som inte godtar att verkställigheten sker i hans eller hennes bostad. I sådana fall torde regel- mässigt särskilda skäl tala mot verkställighet utanför anstalt. Detsamma bör gälla fall då brottet riktats mot någon som den dömde sammanbor med och det även om denne godtar att verkställigheten sker i hans eller hennes bostad. Ett ytterligare krav som bör ställas på den som skall delta i försöksverk- samheten är att han har en ordnad sysselsättning. Detta krav har behandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 4.2.3). Här bör upprepas att frivårds- myndigheten, i fall då den dömde saknar ordnad sysselsättning, skall verka för att sysselsättning kan ordnas. Om detta trots allt visar sig omöjligt och den dömde därför kommer att sakna arbetsanställning, annan förvärvsverksamhet, utbildning eller ordnad sysselsättning i övrigt, bör han normalt inte få delta i försöksverksamheten. Särskilda skäl mot verkställighet utanför anstalt föreligger också i några särpräglade fall. Det bör således inte komma i fråga att någon får delta i för- söksverksamheten mer än en gång. Inte heller bör en utlänning som skall utvisas från få delta i försöksverksamheten. I vissa situationer möter det svårigheter att hinna med att ordna en lämplig verkställighet utanför anstalt. Det förhållandet att den dömde redan har påbörjat verkställigheten i anstalt bör således kunna utgöra ett särskilt skäl mot att han får delta i för- söksverksamheten. Om det i domen som skall verkställas har förordnats att den dömde skall kvarbli i häkte eller att han skall häktas bör det regelmässigt föreligga särskilda skäl mot verkställighet utanför anstalt. Det kan endast undantagsvis finnas anledning att göra en bedömning av om den dömde kommer att följa de föreskrifter som kan uppställas. Det bör alltså iakttas restriktivitet med att utesluta någon från försöket på grundval av enbart en sådan bedömning. Särskilda skäl mot verkställighet utanför anstalt bör emellertid föreligga om det framstår som helt orealistiskt att den dömde kan hantera en sådan verkställighet. Ett exempel på en sådan situation kan vara att en dömd, som befinner sig på fri fot, har ett pågående kvalificerat missbruk. Det kan slutligen nämnas att det givetvis kan förekomma fall där det annars på grund av brottets karaktär eller gärningsmannens person skulle te sig direkt oförsvarligt eller stötande att bifalla en ansökan. Det kan till exempel röra sig om en dom avseende brottslighet som till sin karaktär är sådan att den typiskt sett är ägnad att fortsättas i eller från bostaden. Det torde dock här röra sig om rena undantagsfall och möjligheten att inte bevilja en ansökan av sådana skäl bör utnyttjas med största försiktighet. Andra stycket anger att för verkställigheten utanför anstalt gäller föreskrif- terna i försökslagen i stället för bestämmelserna i 26 kap. 5_24 BrB och lagen om kriminalvård i anstalt. Det betyder bl.a. att bestämmelsen i 26 kap. 5 BrB om att den som dömts till fängelse skall tas in i av straffet inte gäller. I tredje stycket anges att verkställigheten skall bedrivas under ledning av frivårdsmyndigheterna i , , Norra, Södra, och . Även om det är frågan om verkställighet av ett utdömt fängelsestraff kommer alltså anstaltsorganisationen inte att ha något ansvar för verkställigheten. Den dömde kommer inte att vara inskriven vid någon anstalt. Om den dömde missköter sig under verkställigheten, och förordnandet om verkställighet utanför anstalt upphävs, får anstaltsplacering ske på vanligt sätt. Det bör emellertid påpekas att, som framgår av 17 , ett beslut om upphävande av verkställigheten utanför anstalt innebär att den dömde skall tas in i avtjäna resterande del av straffet. De nämnda frivårdsmyndigheterna skall naturligtvis svara för dömda som har sin bostad inom frivårdsmyndighetens verksamhetsområde. 3 Verkställigheten utanför anstalt sker i form av intensivövervakning i förening med ett förbud för den dömde att vistas utanför bostaden annat än på särskilt angivna tider och för bestämda ändamål såsom förvärvsarbete, utbildning, vård, nödvändiga inköp och liknande. Efterlevnaden av förbudet skall kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. I paragrafen finns den centrala bestämmelsen om vad verkställigheten utanför anstalt innebär, nämligen intensivövervakning i förening med ett förbud för den dömde att vistas utanför bostaden annat än för vissa bestämda ändamål och på särskilt angivna tider. Dessa frågor har kommenterats i den allmänna moti- veringen (se avsnitt 4.2.3). Intensivövervakningen innebär ett krav på att frivårdsmyndigheten har en betryggande kontroll över var den dömde befinner sig och vad han sysslar med. Detta förutsätter att det för den dömde görs upp ett schema, i vilket anges vid vilka tider han skall vara hemma, när han skall vara på sitt arbete och när han skall delta i olika av frivårdsmyndigheten bestämda behandlingsprogram eller andra aktiviteter. 4 Den dömde skall under verkställigheten utanför anstalt iaktta skötsamhet, efter förmåga söka försörja sig samt i övrigt rätta sig efter vad som åligger honom enligt denna lag och enligt föreskrift som meddelats med stöd av lagen. Han skall avhålla sig från alkohol och andra beroendeframkallande medel. Den dömde är, om inte annat föranleds av medicinska eller liknande skäl, skyldig att under verkställigheten på anmaning lämna blod-, urin- eller utandningsprov för kontroll av att han inte är påverkad av beroendeframkallande medel. Elektroniska hjälpmedel får användas för att kontrollera att den dömde avhåller sig från alkohol. I paragrafens första stycke finns en allmän regel om vad den dömde har att rätta sig efter under verkställigheten utanför anstalt. Han skall sålunda iaktta skötsamhet och följa de anvisningar eller föreskrifter som meddelas honom. Det föreskrivs också att den dömde under verkställigheten skall avhålla sig från alkohol och andra beroendeframkallande medel, exempelvis narkotika. Förbudet är absolut. I paragrafens andra stycke ges ytterligare möjligheter till kontroll av att den dömde under verkställigheten inte använder sig av alkohol eller andra beroendeframkallande medel. Således får blod-, urin- eller utandningsprov avkrävas den dömde. Bestämmelsen är utformad efter förebild av 52 d lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (se SFS 1993:210). I andra styckets andra mening sägs att elektroniska hjälpmedel får användas för att kontrollera att den dömde avhåller sig från alkohol. Någon särskild bestämmelse om detta torde visserligen inte behövas men det har mot bakgrund av den teknik som utvecklats på området bedömts angeläget att ge uppmärksamhet åt möjligheten att utföra kontrollen med sådan utrustning. 5 Den dömde skall betala en avgift, om det är motiverat med hänsyn till hans möjligheter att erhålla inkomst under verkställigheten utanför anstalt. Avgiften uppgår till per dag som verkställigheten skall pågå. Avgiften skall betalas i förskott och tillfaller staten. Paragrafen behandlar den dömdes betalningsskyldighet. Motivet för betal- ningsskyldigheten är, som angetts i den allmänna motiveringen (se avsnitt 4.2.3), att det är rimligt att den dömde i vissa fall betalar en avgift mot bak- grund av att verkställigheten utanför anstalt, till skillnad mot en vistelse i fängelse, i princip inte påverkar hans inkomstmöjligheter. I första stycket slås betalningsskyldigheten fast. Bestämmelsen har närmare behandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 4.2.3). Enligt andra stycket uppgår avgiften till per dag som skall verkställas. Det betyder att avgiften för den som skall undergå verkställighet av ett fängelsestraff , en månad eller blir (14x50=700), (30x50=1500) respektive (60x50=3000). I andra meningen anges att avgiften skall betalas i förskott och tillfaller staten. I bestämmelsen har inte reglerats om avgiften skall betalas förskottsvis för hela verkställighetstiden eller för delar av . Det har ansetts att det bör stå frivårdsmyndigheterna fritt att i ett särskilt fall bestämma om hela avgiften skall betalas i förskott eller om avgiften skall betalas förskottsvis exempelvis i taget. Genom att avgiften skall betalas i förskott uppnås den påtagliga fördelen att indrivning av avgiften i princip helt torde kunna underlåtas. Utebliven betalning skall nämligen medföra att verkställigheten utanför anstalt upphör. Därefter kommer det självfallet inte längre att föreligga någon skyldighet att betala avgift. Frågan om återbetalning av förskottsvis inbetalade avgifter kan bli aktuell bara då verkställigheten utanför anstalt upphör . Någon återbetalning bör emellertid normalt inte komma i fråga. Återbetalning bör dock kunna ske i den ovanliga situationen att verkställigheten utanför anstalt upphör utan att den dömde kunnat påverka de förhållanden som grundar upphörandet (se 15 första stycket femte meningen). 6 skall verkställigheten utanför anstalt pågår utöva tillsyn över den dömde och fortlöpande hålla sig underrättad om hans förhållanden. kan vid behov förordna en eller flera personer att biträda vid tillsynen. En verkställighet utanför anstalt förutsätter att man från frivårdens sida ut- övar tillsyn över den dömde och fortlöpande håller sig underrättad om hans förhållanden. En föreskrift om att så skall ske har därför tagits in i paragra- fens första stycke. I paragrafens andra stycke anges att frivårdsmyndigheten vid behov kan förordna en eller flera personer att biträda vid tillsynen. Med hänsyn till de krav som verkställigheten ställer bör utgångspunkten vara att det är fri- vårdsmyndigheten som genom sin personal utövar tillsynen.