prop · GH03158 · 1994-01-01 00:00:00 — Exportinsatser inriktade på Europamarknaden med fiskprodukter från svenska insjöar utgör en till stora delar outnytt- jad möjlighet. I de fiskeplaner som tagits fram av för kommunerna i länets östra delar ingår åtgärder för att utveckla ett näringsmässigt fiske. Målsättningen är bl.a. att utveckla en produk- tion av högprisprodukter (ål, sikrom) för den inhemska marknaden samt gädda, abborre och lake för exportmarknaden. Avsnittet behandlar ett flertal angelägna områden, bl.a. behovet av en producentorganistion, ett ersättningssystem vid stormskador, fortsatta undersökningar över vattenbrukets miljöpåverkan, FoU-insat- ser vid avel, fisksjukdomsfrågor samt en effektiviserad vattenbruks- statistik. Med hänsyn till vattenbrukets fortsatta utveckling samt situationen för vildfiskbestånd vill särskilt betona vikten av förebyggande insatser mot fisksjukdomar. Ett positivt fisksjukdomsläge är av avgörande betydelse såväl för länets mer än 100 vattenbruksföretag som för fisketurismen. Internationellt sker svenska EES-förhandlingar med målsättningen att för- hindra införsel av smittsamma fisksjukdomar till landet via vatten- bruksprodukter på en marknad utan gränskontroll. ansöker därvid om att bli frizon för vissa virussjukdomar. Därtill söks s.k. tilläggsgarantier för andra sjukdomar och smittämnen. Det är ytterst angeläget att överenskommelser kan nås om importstopp av fisk från regioner i där dessa fisksjukdomar förekommer. Beträffande ett ökat statistikbehov utvecklar ett omfattande dataregister för länets fiskodlingar. En god kompetens om den samlade fiskodlingsproduktionen byggs upp, som kan klara de behov av information om verksamhetens inriktning m.m. som utredningen påtalar. i : Utredningen förordar att en särskild fiskevårdsavgift skall tas ut för att på det sättet få medel till bl.a. fiskevårdande insatser. Frågan om en allmän fiskevårdsavgift har debatterats under en följd av år. Olika utredningar har lagt fram förslag om införande av en sådan. Svårigheten att kunna administrera en sådan avgift och formerna för att ta in den har gjort att förslag om sådan avgift avvisats. anser att de skäl mot en avgift som tidigare anförts kvarstår. Utredningen har i vart fall inte redovisat några nya metoder som skulle göra det enklare att ta in avgiften än vad tidigare utredningar förutsett. Enligt läns- styrelsens mening är det betydligt bättre att finanisera fiskevårds- insatser genom restitution av bensinskattemedel. Utredningen föreslår en sådan men föreslår att restitutionen skall gå tillbaka till enskilda fiskare. Enligt mening bör i stället restitutionen i dess helhet gå till , som sedan har att använda medlen för fiskevårdsinsatser av olika slag. anser i likhet med utredningen det vara rimligt att en tillsynsavgift utgår för vattenbruket speciellt med hänsyn till att dessa anläggningar ofta orsakar klagomål från allmänheten vilket kräver besök på platsen för att reda ut eventuella missförhållanden. Enligt mening borde en viss "bonus" på avgiften kunna utgå och kopplas till odlingens närsaltutsläpp (p) i relation till produktion och ej till odlingens storlek. I samband med utbrott av sjukdomar i vattenbruksföretagen drabbas dessa ofta av stora kost- nader vid sanering av odlingsutrustning och andra åtgärder vilka vidtages för att erhålla en sjukdomsfri odling. anser att sjukdomsbekämpningen skulle effektiviseras och underlättas om sjukdomsdrabbade vattenbruksföretag kunde få statligt stöd i form av bidrag (avskrivningslån) till anskaffning av utrustning och ny teknik i samband med sjukdomsbekämpning. Av denna anledning föreslår läns- styrelsen att i Förordning om statligt stöd till yrkesfisket m.m. (1993:382) görs erforderliga ändringar för att möjliggöra detta stöd. i har inga direkta kommentarer till de FoU-områden som utredningen särskilt pekat på men vill understryka vikten av en helhetssyn på fisket och behovet av forskning som t.ex. kan belysa vilka ekonomiska effekter ett havsfiske efter lax har för ett turistinriktat fiske efter lax i inland. Utredningen föreslår att ett stöd för investeringar i redskap med bättre selektivitet införs men vill begränsa det till investeringar i större omfattning. Om man då har som utgångspunkt investeringar i våra större fiskeartyg innebär det att småskaligt kustfiske utesluts från stödet. Om stödet begränsas enligt utred- ningens förslag bör ändå investeringen sättas i relation till fiske- företagets storlek. I utredningens delbetänkande föreslogs ett transportstöd för fisket i vilket motiverades av långa avstånd och gles be- folkning. anser att dessa motiv är mycket starka och stämmer också väl överens med de positioner som slagit fast i EG-förhandlingarna. Det regionalpolitiska stödet för fisket bör alltså begränsas till de områden som föreslagits i utredningens del- betänkande. Utöver långa avstånd och gles befolkning missgynnas fisket i av de klimatmässiga förutsättningarna som på ett mycket påtagligt sätt påverkar lönsamheten i fisket. Det kustnära fisket är ofta väl anpassat till beståndssituationer och medför överfiskning av fiskbestånden. Det kustnära fisket har goda förutsättningar att bedrivas med lönsamhet om fiskbestånden är normala. Närheten till fiskeplatserna och små investeringar är grunden för kustfiskets lönsamhet. Ett stort problem för det kustnära fisket är att de överfiskningar av fiskbestånden som sker i havsfisket drabbar även kustfisket och därför är det viktigt att man vid fördelning av kvoter och effort-begränsningar verkligen tillämpar en helhetssyn på fisket. Utredningen behandlar endast översiktligt kompensationsutsättningars betydelse för laxfisket och "sjukdomen M74". Det bör i detta sammanhang nämnas att effekter av M74 drabbar naturlaxbestånden på ett allvarligare sätt än den odlade laxen. Fisket som underlag för turism har stora utvecklingsmöjligheter både i kustområden men kanske framför allt inlands- och fjällområden. Den viktigaste förutsättningen för denna verksamhet är dock att det finns fisk och detta måste beaktas när beslut tas om fiskeresursernas fördelning. Här krävs en helhetssyn på fisket. Det finns relativt stora brister i dagens fångststatistik och utredningens förslag om kompletteringar genom enkäter m.m. är bra. Enkäter är emellertid rätt komplicerade och det som saknas är helt enkelt resurser för genom- förande. Här som på många andra ställen föreslår utredningen utsättningar för att förbättra tillgången på fisk. finner det dock tveksamt att i allmänna ordalag föreslå utsättningar av lax och öring mer eller mindre generellt när det finns så många exempel på att omfattande utsättningar av dessa arter på ett allvarligt sätt skadar de naturliga bestånden. Ett väl anpassat fisketryck och åtgärder av biotopkaraktär är de medel som framför allt bör användas inom fiske- vården såväl i sötvatten som kust- och havsområden. Som tidigare framhållit bör det regionala stödet i första hand användas som kompensation för klimatmässiga och demogra- fiska förhållanden på . Detta synes också vara utred- ningens uppfattning liksom förhandlingsposition i EG-för- handlingarna. stöder förslagen om forskning och utveck- ling baserade på fiskråvara från arter som det är svårt att få avsättning för. Detta torde också falla inom ramen för de åtgärder som stöds av EG/EU. : Ett kustnära fiske är en förutsättning för en levande skärgård med bosättning och inte bara . SFR instämmer i de synpunkter beträffande förutsätt- ningar för det kustnära fisket som framföres. Förbundet vill i detta sammanhang särskilt peka på förslaget om att avskaffa skatten på bensin som användes av yrkesfiskefartyg. Härigenom skapas rättvisa på detta område, eftersom med dagens system de fiskare som använder sig av bensindrivna båtar missgynnas jämfört med dem som använder skatte- befriad dieselolja. Bensindrivna, snabba mindre båtar användes i kustnära och småskaligt fiske, t.ex. ålfiske, där många redskap på olika platser långt från varandra skall vittjas på . Utredningen pekar på att bildande av fiskevårdsområden är en av hörnstenarna i den svenska fiskevården och föreslår inga ändringar. pekas på att problem uppstått kring nyttjandet av vatten mellan fiskevårdsområden och enskilda yrkesfiskare, vilket hårt drabbat berörda yrkesfiskare. SFR tillstyrker därför utredningens förslag att bör ges i uppdrag att göra en genomgång av problemets omfattning och att göra en teknisk översyn av lagen om fiskevårdsområden för att vid behov lämna förslag på ändring för att bättre tillgodose yrkesfiskets intressen. Förbundet vill uppmärksamma departementet på det förhållandet att Jordbruksministerns direktiv om främjande av insjöfisket inte uppfylls av ett utredningsförslag. Särskilt i de upplever yrkeskåren en stark negativ press . Detta gäller särskilt och de allokeringsproblem som döljs bakom biologisk argumentation. Detta bör på allvar uppmärk- sammas av departementet. : Det framskymtar i utredningen men kunde gott ha klarlagts tydligare att vattenbruket i många avseenden kan jämställas med annan djurproduktion. Samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter bör enligt VRF gälla som för andra "areella nä- ringar". Speciellt bör en likartad tillsynsavgift uttas på vid en produktion av fisk . Utredningen nöjer sig med att föreslå en begränsning av tillsynsavgiften. VRF anser också att samma regler som gäller för fiske, jordbruk och renskötsel när det gäller uppförande av ekonomibyggnader vid tillämp- ning av också skall gälla vattenbruk. VRF är kritiskt till utredningens förslag att foderregleringsmedel bör kunna användas för enskilda företag, som önskar ställa om sin produktion till förmån för året-runt försäljning av färsk fisk. VRF har arbetat för en sådan omställning, men ekonomiska svårig- heter har medfört att odlingsföretagen inte har haft kraft att genom- föra omläggningen av sin produktion. Ett tillfälligt omställningsstöd var därför ett av VRF:s viktigaste förslag i utred- ningen. Utredningen har kommit till samma slutsats som VRF om behovet av ett omställningsstöd, men föreslår alltså att odlarnas egna inbe- talade pengar skall användas. Branschen har dock i nuvarande läge, där de senaste fem årens svaga marknadsläge har förstört odlarnas kapitalsituation, behov av utifrån kommande stödpengar. De pengar, som branschen själv har betalat in i foderavgifter, behövs för en rad andra åtaganden, bl.a. för att bekosta marknadsföring av svenskodlad regnbåge, framtagande av en kvalitetsnorm för utsättningsfisk till sportfiskevatten, riksförbundets verksamheter och eventuellt stöd till Fiskhälsans verksamhet. I samband med en svensk anslutning till EU kommer foderavgifterna att försvinna och därigenom foderregle- ringsmedlen. Detta betyder lägre produktionskostnader för företagen, vilket är positivt men också en omläggning av avgiftssystemet till förbundet och till förbundet knutna aktiviteter. måste det därför finnas en ekonomisk reserv av foderregle- ringsmedel att utnyttja. Om utredningens förslag genomförs är det en överhängande risk att svårigheter snart uppstår beträffande övriga åtaganden. VRF föreslår därför att ca av stödmedel tillförs branschen . Detta skulle i så fall vara de enda utifrån kommande medel som branschen någonsin erhållit, med undantag för regionalpolitiskt beslutade medel. Utredningen anser att bildande av en producentorganisation (PO) skulle vara ännu viktigare för att klara omställningen till året-runt försäljning. VRF delar inte den uppfattningen därför att en PO i sig genererar inte de pengar som behövs för omställningen. Tvärtom, en sådan organisation kostar pengar att sätta upp, även om bidrag utgår för detta. Svårigheten med omställningen ligger i att det under över- gången behöver satsas pengar som man inte har och som behöver satsas i löpande kostnader där lånegarantierna inte gäller. Det är också mycket viktigt att denna omställning kommer till stånd och att därför stimulansen för detta sätts in . VRF har hävdat att avgifterna som är lagda på svenskt vattenbruk är högre än i våra nordiska grannländer vilket ger svenska odlare sämre konkurrensläge. Utredningen tar upp dessa aspekter utan att komma till någon klar konklusion. Man behandlar miljöavgifterna för sig och fiskhälsokost- nader för sig. Slår man samman dessa avgifter och tar hänsyn till odlingarnas genomsnittsstorlek, finner man dock att kostnaderna per producerat ton är väsentligt högre i . Utredningen säger att skillnader i företagsbeskattningen etc. mellan de nordiska länderna "kan vara väl så viktiga att beakta". Utredningen medger att inga sådana jämförelser har gjorts och det är då svårt att förstå slutsatsen i föregående mening. I stället drar utredningen med det uttalandet bort uppmärksamheten från det faktum att konkurrensläget ur det perspektiv som angetts ovan är ojämlikt. Utredningen fastslår klart och tydligt att det föreligger behov av närmare studier om vattenbrukets miljöpåverkan och utveckling av bättre mätmetoder för att kunna fastlägga detta. VRF har starkt kritiserat de höga kostnader, som läggs på många odlingsföretag för recipientundersökningar. Dessa spridda prover både och rum ger inga som helst vetenskapligt fastställda resultat, utan avkrävs odlaren mera för formens skull. Ordentligt upplagda vetenskapliga försök är det enda som kan ge de svar om odlingarnas miljöpåverkan som man eftersträvar. Orsakerna till behovet av dessa undersökningar, trots tidigare gjorda försök, är att utvecklingen inom området foder och utfodring, precis som utredningen påpekar har varit så snabb att odlingarnas miljöpåverkan har minskat enormt. Trots det gäller de gamla normerna vid tillståndsgivning, antingen det gäller nya eller utökade tillstånd. Svenska odlare har betydande svårigheter att få tillräckligt stora tillstånd för att medge god konkurrensförmåga. När det gäller fisksjukdomar pekar utredningen på behovet av mer kunskap rent generellt, en bedömning som delas av VRF. Formule- ringarna är dock rätt svepande medan VRF har pekat på mer konkreta åtgärder för att sänka de höga kostnader som blir ett resultat av att antalet näringsutövare är få, som en basorganisation för fiskhälsofrågor kräver en viss storlek. En åtgärd för att sänka kost- naderna är att utnyttja den veterinära basorganisation som finns inom jordbruket. En annan är att kostnader inom fiskhälsovården som är orsakade av den allmänna fiskevårdens behov, måste bekostas av andra än vattenbruket. Ytterligare andra åtgärder är en förstärkning av kompetensen och resurserna för att bl. a. medge snabbare utprovning och anpassning av diagnostiska metoder och vacciner för svenska för- hållanden. Exempel på detta senare är andra generationens furunkulos- vaccin som i har använts mycket framgångsrikt, men som inte finns tillgängligt i . Ett annat exempel är en diagnostisk metod för BKD, den s.k. ELISA-metoden som ännu inte är godkänd i . När det gäller smittspridning mellan odlade och vilda be- stånd framhåller utredningen vikten av mer kunskap, vilket är bra. Utredningen fastställer också, vilket är mycket viktigt, behovet av ett fortsatt engagemang från samhällets sida för att uppfylla EG:s direktiv /67 för att behålla status av godkänd zon eller tilläggs- garantier. Utredningen nämner att det finns krav på obligatorisk utslaktning vid vissa sjukdomsangrepp, något som i sällsynta fall kan medföra ersättning till odlaren. I andra fall får odlaren själv bekosta utslaktning och sanering utan någon som helst kompensation för mycket stora ekonomiska förluster. Detta är djupt otillfreds- ställande, där utredningen tyvär inte föreslår några åtgärder. All tvångsslaktning bör enligt VRF bekostas av staten oavsett slag av sjukdom. Utredningen framhåller vid upprepade tillfällen behovet av mer forskning kring flera viktiga områden som i hög grad berör vattenbruket. VRF instämmer helt i detta, inte minst behovet av att stärka den tillämpade forskningen. Andra frågor tas upp tillfreds- ställande av utredningen, såsom statistiken och imkuransavdraget vid beskattningen. Utredningen pekar också på kräftfiskets, vilket i lika hög grad bör gälla kräftodlingens, utvecklingsmöjligheter. En sista fråga som inte berörts men som utredningen inte kan lastas för, där- för att frågan aldrig kom upp under utredningsarbetet, gäller de för- luster som många odlare drabbas av till följd av fridlysta arter i den vilda faunan. kan i kustodlingar orsaka stora förluster genom att åstadkomma hål i en kasse vid försöken att komma åt fisken inuti. Hägern orsakar också omfattande skador, även om odlaren för- söker skydda sig genom att spänna nät och linor över odlingen. Här skulle man då lämpligen använda samma förfarande som vid annan djur- hållning för att kompensera för förlusterna. instämmer helt i utredningens bedömning att forskning inom området "samband miljö - sjukdomsfrekvens/funktions- rubbningar" måste prioriteras högt. LFI instämmer även i bedömningen att en ökad koncentration av till- gängliga resurser till tillämpad FoU inom för fiskerinäringen vitala nyckelområden bör eftersträvas. LFI vill betona att förutsättningen för att erhålla en högkvalita- tiv fångststatistik är en ingående kännedom om de förhållanden under vilka fisket bedrives. Detta innebär bl.a. att insamling av statistik för kustfiske kräver utnyttjande av personal med god lokalkännedom. För hantering av enkäter avseende icke licensierade fiskare och fri- tidsfiskare måste sålunda lokal fiskeripersonal längs kusterna enga- geras, annars blir inte statistiken tillförlitlig. LFI understryker vikten av att samhället med all kraft verkar för att skall uppnå och vidmakthålla status som sjukdomsfri zon efter ikraftträdande. skogs- och lantbruksakademien: Smittskyddet blir en av de viktigaste frågorna att beakta för framtida fiske och vattenbruk. I direktiv /67/EEC behandlas handeln med levande fisk och skaldjur. Detta berör främst vattenbruksnäringen, men i det långa perspektivet även vårt fiske och framför allt sportfisket. fisk kan bli en av våra största tillgångar inom EG med hänsyn till bl.a. turist- fisket. Frågan har klart samband med vattenbruket, fiskhälsokon- trollen och satsningen på fisksjukdomsforskningen. Utredningen föreslår att skaffar sig status som "approved zone" sjukdoms- fri zon. Detta kräver ett omfattande kontrollprogram med frekventa provtagningar i alla odlingar. Utredningen föreslår att bidrag till sådana kontroller skall ges. Man påpekar också att verksamheten vid , som delvis finansierats via foderavgiftsmedel måste få framtida stöd. Foderavgiftsmedlen avskaffas dock till följd av jord- bruksregleringens omläggning. I SOU 1992:136 sägs att förslag om långsiktig finansiering av eventuella insatser skall komma i slutbe- tänkandet. Inget specifikt nämns dock i SOU 1993:103, om hur Fisk- hälsan AB skall stödjas. Däremot tas tankegången upp om en fiske- vårdsavgift på /år för alla sportfiskare. Detta skulle kunna ge ca . Dessa medel skulle delvis kunna använ- das till fiskhälsovård. Inom fiskhälsovården finns problem. Fiskod- larna betalar tunga avgifter för fiskhälsokontrollen men ersättning på grund av utslaktning medges endast för virussjukdomarna IPN och VHS, som omfattas av epizootilagen. Däremot ges ingen ersättning för fiskbesättningar, som smittats med Furunkulos och BKD, vilka är elakartade bakteriesjukdomar. Fiskodlingar med dessa senare sjukdomar kan bli ett problem för närliggande odlingar. fisk är en garanti för att bl.a. vårt sportfiske skall leva vidare. Vårt ekono- miska utbyte är dåligt belyst i utredningen. Som exempel kan nämnas sportfisket i Mörrumsbygden. Innan laxodlingen lades ned på grund av smittsamma sjukdomar inbringade fisket till turistnäringen (ca 10 gånger kilopriset på den fångade laxen). Därtill kan läggas alla turister, som kom för att se fisken i . Totalt beräknades turistvärdet till . Det är alltså av största vikt att vi satsar på fiskhälsovård och fiskevård i . Med besvikelse konstaterar att relationen till jordbruk och skogsbruk endast nämns i förbigående. Inte minst insjöfisket och dess outnyttjade potential kan bli ett gott tillskott i glesbygderna. Ålfiskande bönder på är ett exempel. I flera landsändar har kräftodling blivit ett mycket viktigt tillskott för bönder med egen mark och vattentillgångar, t.ex. på . vill i detta remissvar framhålla att fisket är en del av det som benämns de areella näringarna. Vi vill betona att vattenbruk liksom både kustfiske och insjöfiske kan vara viktiga komplement till lantbruk. Att stödja utvecklingen av vattenbruk kan vara en väsentlig insats för näringslivet i glesbygd. Eftersom vårt vattenbruk lever under andra villkor än de som råder inom EG är det viktigt för fiske- näringen att exempelvis EG:s ensidiga tullmurar för export av regn- båge undanröjs. Vid en svensk anslutning till EG försvinner dagens många konkurrenshinder. 5 Näringspolitiska åtgärder för fiskerinäringens främjande : Utredningen föreslår att bensin, som används i fiskefartyg skall undantas från skatt, eftersom dieselolja inte be- lastas med skatt vid sådan användning. En motsvarande skattebefrielse för bensin skulle gynna det kustnära fisket och insjöfisket, eftersom det i huvudsak är dessa typer av fiske som nyttjar bensindrivna far- tyg. Utredningen anser att skattebefriad bensin för fiskefartyg skulle kunna märkas på samma sätt som skattebefriad dieselolja görs . Frågan om beskattningen av drivmedel för fartygsdrift kommer att tas upp av den pågående energiskatteutredningen (Fi 1992:15). I den utredningens uppdrag ingår bl.a. att EU-anpassa de svenska ener- giskattebestämmelserna. Enligt de direktiv som gäller för beskatt- ningen av mineraloljor inom EU skall inte bara dieselolja utan också bensin undantas från skatt när drivmedlet används i fartyg, som be- driver yrkesmässigt fiske. RSV ställer sig tveksamt till om ett märkningssystem skulle vara en praktisk metod för att skilja mellan beskattad och obeskattad bensin för de relativt obetydliga volymer obeskattad bensin det skulle kunna bli fråga om. Inom EU har det ny- ligen lagts fram ett förslag till direktiv för ett enhetligt märk- ningssystem för dieselolja. Något sådant märkningssystem för bensin har dock inte föreslagits. Utredningen menar att det är rimligt att det schablonavdrag för ökade levnadskostnader, som RSV rekommenderat i RSV Dt 1993:21 avseende vid fiskeresa, bör höjas till samma belopp, som medges för löntagare vid resa i tjänsten utom den vanliga verksamhetsorten som varit förenad med övernattning. RSV är tveksamt till om inte det nuvarande schablonbeloppet för avdrag för ökade levnadskostnader för yrkesfiskare normalt är tillräckligt högt och vanligen täcker alla uppkommande merkostnader. RSV vill här framhålla att om större ökning visas medges avdrag med styrkt belopp. Vid utarbetandet av rekommendationen har kontakter hafts med före- trädare för . Vid kontakterna har inte framkommit något, som tyder på att schablonbeloppet är för lågt. RSV avstyrker förslaget i denna del. Utredningen anser att "fisk i odling" bör vid den skattemässiga lagervärderingen jämställas med djur i jordbruk och renskötsel. Enligt RSV:s mening bör särlösningar för vissa speciella branscher undvikas. Att utvidga den särskilda regel som gäller för djur i jord- bruk, som är en särskild ofta individualiserad form av tillgång och som redan innan skattereformen särbehandlades, till fiskodling är enligt RSV:s mening principiellt fel. RSV avstyrker förslaget om en regeländring beträffande lagervärdering av "fisk i odling". i : Förslaget om att jämställa olika typer av yrkesfisken, genom att ge yrkesfiskare med bensin- drivna båtar samma skattebefrielse som dieselanvändarna har, är en- ligt ett genomtänkt och bra förslag. Förslaget har sär- skilt gynnsam effekt på det kustnära fisket efter ål inom länet. I utredningen föreslås åtgärder som innebär att svenskt fiske jämställs med fisket i andra länder. Detta är naturligt med tanke på EU-anpassningen. T.ex. föreslås en höjning av schablonavdraget för svenska yrkesfiskare till en nivå som motsvarar den i andra länder.