prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till dessainflationsförväntningar är den realränto som investerama förväntor sig hög. fortsatte den tidigare inslagna vägenmed försiktiga räntesänkningar och . Under denna periodsänktes ränton i fem steg med totolt 83 räntepunkter till . Under sommarenlades räntestymingssystemet om till ett system som mer liknar de som används avde flesto europeiska centralbanker I stället för marginalränto styrs nu dekorta räntoma normalt av en 14-dagars reporänto. Det nya systemet ger möjlighetatt sänka räntan i mindre steg och med större flexibilitet . beslutode att minskagraden av penningpolitisk stimulans genom att höja reporäntan med 28 punktertill . Den tidiga räntehöjningen kom som en stor överraskning förflertolet marknadsaktörer och skapade initialt en viss osäkerhet. har variabiliteten i räntenivån ökatkraftigt på den svenska marknaden. Kraftiga prissvängningar utgör i sig en riskför placeraraa vilket leder till lägre likviditet och en mindre effektivmarknad. Detto har sannolikt bidragit till att utländska placerare i så höggrad har lämnat den svenska marknaden. minskade deras irmehav avräntebärande värdepapper i svenska kronor från till 179miljarder kr enligt depåstotistik. Dessutomavvecklade de repapositioner till ett beräknat värde av knappt 100 miljarderkr. Dessa utförsäljningar har bidragit till de stigande långa räntoraa. Islutet av oktober var repapostitionen nära noll och förväntas intesamma säljtryck från utländska placerare som . En stor del av den monetära stimulansen är idagsläget en effekt av den svaga kronkursen. Kronan försvagades kraftigt undersenvåren och sommaren för att åter stärkas efter riksdagsvalet. Nedgångensedan den festo växelkursen övergavs var dock fortferande motecu-index . Det finns dock tecken som tolar för enstorkare utveckling av kronkursen framöver harföretogen amorterat på sina utlandslån vilket har skapat stora valutoflöden utur landet. väntos dessa amorteringar minska. Dessutom harbytesbalansen förstärkts och visade ett överskott. Överskottet ibytesbalansen förväntos växa betydligt under iimevarande år vilket ger ettapprecieringstryck på kronan. beräknar att kronan kommeratt apprecieras med och , relativt enkonkurrensvägd valutokorg. 11.3 Börsutvecklingen i och intemationellt Itakt med stigande förväntningar om en konjunktumppgång steg världens störrebörser relativt kraftigt . Undantoget utgjordes av den japanskabörsen där den ekonomiska återhämtningen inte framstod som lika förestående.Under de försto 11 månaderna 1994 var utvecklingoi inte lika optimistisk somunder 1993. var världsindex i stort sett oförändrat. Uppgången ide interaationella räntoraa höjer avkastningskravet vilket hämmatutvecklingen. Börseraa är överhuvud toget läotekänsliga vilket tydligt syns ikursrörelserna i samband med förändringar i penningpolitiken. 1994/95:100Bilaga 1.1 Diagram11.3 Internationell bSrsutvecUing 1993-1994 pä Stockholmsbörsen steg index under de 11första månaderna 1994, medan uppgången uppgick till drygt 50 %.Ränteuppgången tryckte speciellt ned kurserna för de räntekänsliga bolageninom bank och försäkring. Dessa bolag har stora portföljer med obligationersom sjunker i värde vid ränteuppgångar och dessutom försämras låntogaresbetolningsförmåga vid högre ränto. Den svaga kronan har däremot givit ettväsentligt bidrag till en gynnsam utveckling i mänga exportbolag och derasunderleverantörer. Börsomsättningenhar fortsatt att öka även och uppgick till per dagi snitt under de försto 11 månaderna 1994. Det är en fördubbling jämfört medsamma period . Utlänningamas intresse för svenska aktier var fortsattstort och köpte utländska placeraresvenska aktier för netto. Dessa stora nettoköp under höstenbalanserade stora utförsäljningar från allemansfonderna. ,september och ok- tobersålde allemansfonderaa aktier för ca , vilket mot- Prop.1994/95:100 svarade av förmögenheten. Densvenska stotsskulden har ökat markant under de inledande åren av 1990-tolet.Vid slutet av /90 var stotsskulden bmtto menökade i löpande priser till vid utgången av budgetåret1993/94. Mätt som andel av BNP ökade stotsskulden från vid halvårsskiftet1990 till . Finansieringen av stotsskulden harförändrats . En väsentlig förändring är den ökadevalutoupplåningen som inleddes i samband med att den festo växelkursenövergavs . Fram fanns en valutolånenorm medinnebörden att svenska stoten inte skulle nettolåna i utländsk valuto. Isamband med försvaret av den festo kronkursen genomförde Riksgäldskontoretbetydande upplåning i utländsk valuto. Denna upplåning utnyttjades för attfinansiera budgetunderskottet efter det att valutolånenormen avskaffets. De nugällande riktlinjeraa för stotens valutoupplåning innebär att stoten får låna iutländsk valuto men att huvuddelen av finansieringen skall ske i svenska krononStotsskulden i utländsk valuto uppgick vid slutet av /92 till 57miljarder kr och ökade t.o.m. /94 fill 376 miljarder kn Utlandet i svenska kronor Summa lån svenska kronor Lån i utländsk valuta Den del av stotsskulden som är denominerad isvenska kronor är till störsto delen finansierad via penning- och obligationsmarknadenoch är främst placerad hos försäkringsbolag, banker och . Återstoden,/94, upplånas genom premieobligationer,Allemansspar, sparobligationer och Riksgäldskonto. Dessa låneformer vänder sigframförallt till privatpersoner och betecknas därför tillsammans somprivatmarknaden. Den genomsnittliga kvarvarande löptiden förden del av stotsskulden som finansierats via obligations- och penning- Prop.1994/95:100 marknaden är . Tabell 11.2 Förändringen i stotsskulden och dess finansiering de senaste 1994/95' varav värderegleringskonto för valutor "Kassamässigt, överensstämmer ej medkostnadsredovisningen. Källor: och . När för räkninggenomförde en omfet-tonde valutoupplåning i samband med försvaret av den festeväxelkursen irmebär detto att Riksgälden fick en tillgång i form av enkontokredit hos . Nettoupplåningsbehovet för /94finansierades till stor del genom att löpande utnyttjat kontokrediten.Därigenom avslutodes kontokredit i /94. Dämtöver finansierades nettoupplåningsbehovet genom attförsäkringsbolagen och bankema var nettoköpare av stotspapper medan hushåll ochgmppen företog m.fl. nettosålde. Ökningen av valutoskulden var måttlig. De utländska placeraraa har under såväl det senastebudgetåret som kalenderåret nettosält stotspapper enligt den gängsestotistiken. Dessa siffror ger dock en något missvisande bild av utländska placeraresagerande på den svenska marknaden. Utländska placerare har till stor delfinansierat sina innehav av svenska stotspapper genom kortfristig upplåning meddet köpto värdepapperet som säkerhet. Vid en sådan transaktion registreraslångivaren, ofta en svensk bank, som ägare av värdepapperet. Fördelen för denutländske placeraren med en sådan transaktion är att valutorisken separerasfrån placeringen i svenska värdepapper Enligt undersökningar varinslaget av på detto sätt finansierade innehav av svenska stotspapper betydandei böijan av 1994. bedöms dock volymen som ringa. Under innevarande budgetår förväntos lånebehovetminska till . Detto kommer i huvudsak att finansieras viaupplåning i svenska kronon Nära nog hela denna volym kommer att finansierasvia den svenska penning- ochobligationsmarknaden då privatmarknaden endast Prop. 1994/95:100 i ringaomfettning kan väntas bidra till att täcka nettoupplåningsbehovet. Det är svårt att ge en rättvis bild avräntekostnaden för stotsskulden. Detto beror till stor del pä att upplåningensker genom så kallade benchmarklån. Tanken bakom benchmarklånen är att byggaupp stora volymer av vissa obligationslån och på så sätt skapa god likviditetpä obligationsmarknaden. Derma upplåningsstrategi innebär dock att deobligationer som emitteras normalt har en kupongränto som avviker från marknadsräntanvid emissionsttllfället. Skillnaden mellan kupongräntan och mark-nadsränton gerupphov till s.k. över- eller underkurser på obligationeraa. En emission tillöverkurs iimebär att köparen av obligationen betolar mer än obligationensnominella belopp, som far betola ut enhögre ränto än det vid lånetillfället rådande avkastningskravet. Skulleräntekostnaden det år obligationen emitterades reduceras med överkursensamtidigt som räntekostnaden kommande år far vara högre än emissionsränton kandet ge en något missvisande bild av räntekostnaden över tiden. För att fa engod bild av räntekostnaden över tiden kan det därför i vissa sammanhang varalämpligt att periodisera över- och underkurseraa. Ytterligare en komplicerandefaktor vid beräkning av lånekostnaden är humvida man skall to hänsyn tillrealiserade och orealiserade valutokursförluster/vinster. årsredovisning är från och /93 kostnadsbaserad. Därmed periodiseras över- ochunderkurser och redovisningen ger en uppfettning om hur hög räntekostnaden förstotsskulden än Under /94 var nettoräntekostnadca av stotsskulden exklusive valutakursvinster och -förluster. Inräknasrealiserade samt orealiserade valutokursvinster och förluster blirlånekostnaden som andel av stotsskulden . I dessa beräkningar ärstotsskulden inte marknadsvärderad i ett ränteperspektiv, men väl ur ettvalutoperspektiv. introducerade Riksgäldskontoret20-åriga realränteobligationer som är kopplade till KPI. Introduktionen fickett svalare mottogande än väntot och även om fick in budmotsvarande emissionsprogrammets storlek ansågs de realräntor som erbjöds varaför höga. Därför valde att endast emittera realränteobligationerför av planerade till en real ränto påca . Genom att använda realränteobligationer kan stotenbidra till att minska de riskpremier som beror på osäkerhet om den framtidainflationsutvecklingen. Realränteobligationer bör också locka till sig deplacerarkategorier som har de högsto inflationsförväntningama varför dengenomsnittliga in-flationsförvänton, och därmed den nominella räntan, påmarknaden för nominellt denominerade obligationer tenderar att minska.Användandet av realränteobligationer ökar sannolikt också trovärdigheten iinflationsbekämpningen genom att minska stotens möjligheter att urholkastotsskuldens reala värde genom inflation. Denna möjlighet är dock redan ringaeftersom av stotsskulden är placerad i utländsk valuto. Detinnebär att den offentliga sektom som helhet, inklusive socialförsäkrings- systemet har nästan likastora finansiella tillgångar som skulder denomi- Prop. 1994/95:100 nerade isvenska kronor. Dessutom minskas möjligheteraa att urholka Bilaga 1.1stotsskulden genom inflation av att ungefär en femtedel av stotsskulden ärplacerad i värdepapper med en löptid som är kortore än . Under1994 utvecklades den totola utlåningen till allmänheten svagt fram till och medoktober Jämfört med hade utlåningen från bankema tillallmänheten i svensk och utländsk valuto minskat sombostodsinstitutens kreditgivning i stort sett var oförändrad. Nedgången ibankemas utlåning avsåg framförallt svenska företogs lån i utländsk valuto.Bankemas utlåning i svenska kronor har ökat . Det förefeUersannolikt att den fortsätter att stiga i tokt med attföretogens investeringar ökar, som amorteringarna av lån i utländskvaluto torde minska. Det har också skett en viss ökning av bankemaskreditgivning till hushållen. Det låga bostodsbyggandet har inneburit attbostodsinstitutens finansieringsbehov varit och väntos förbli måttligt. Denutestående stocken av bostodsobligationer har under de tre försto kvartolenminskat med ungefär 30 miljarder kn Inlåningen i svenska banker minskade med 13miljarder kr under de försto tio månadema av 1994. Inlåningen från hushållen ärdock i stort sett oförändrad. Den svaga utlåningen tillsammans med en tämligenstobil inlåning har inneburit att bankema fortsatt att placera ökade belopp isina obligationsportföljen Bankemas innehav av räntebärande värdepapper harunder årets tio försto månader ökat med i storleksordningen ochvar, per den sisto oktober, ca . Ökningen beror endast till enliten del på ökade innehav av svenska stotspapper Värdepappersinnehaven har kortsiktigt haft negativinverkan på bankernas resultot genom att värdet av portföljerna minskat isamband med vårens och sonunarens ränteuppgång. Trots detto har bankemasresultot fortsatt att förbättras. För det tredje kvartolet 1994 var samtligastörre bankers resultot, med undantog för , positivt. Detsamlade rörelseresultotet för de fem störsto bankkoncemema var t.o.m. dettredje kvartolet 1994 drygt 12 miljarder kn Resultotförbättringen beror framförallt på att kreditförlustema minskat jämfört med motsvarande periodföregående år, till . Återhämtningen i banksektom har tidigaretill viss del berott på förbättrad intjäningsför-måga. tycks dennautveckling ha bromsats upp och uppgången i resultot före kreditförluster haravstannat. Marginalen mellan bankemas genomsnittliga in- och utlåningsräntorhar under de tre försto kvartolen 1994 minskat till 5,. Det innebär att utvecklingen mot lägre räntemarginaler fortsatt under 1994om än i en långsammare tokt . Bostodsinstitutensresultot har återhämtot sig senare än vad som varit Prop. 1994/95:100 felletför bankema som problemen tidigare inte varit lika stora. Bilaga1.1 Delårsrapporteraa tyder på att en återhämtning nu pågår och attkreditförlusteraa minskar. 12 Medelfristiga scenarier P"-"?-1994/95: lOO 12.1 Inledning och förutsättningar Detmedellånga tidsperspektivet röner allt större uppmärksamhet i såväl deninhemska som den interaationella ekonomisk-politiska debatten. Detto är bl.a.en konsekvens av att den ekonomiska politiken är inriktod på problem ochfrågeställningar som kräver analys på lite . Det gäller framför alltde offentliga fmansema och arbetsmarknaden. Det svenska medlemskapet i EUställer också krav på utorbetondet av ett s.k. konvergensprogram (se vidarekap. En analys på medellång sikt är självfeUetförknippad med stora osäkerheten Av detto skäl presenteras tre olikautvecklingsscenarier med varierande BNP-tillväxt. Kalkylema i det följande baseras på den ekonomiskapolitik som presenterades i dels den ekonomisk-politiska proposition(1994/95:25) som lades fram , dels de förslag som lämnades tillriksdagen angående finansieringen av avgiften till EU samt de förslag sompresenteras i budgetpropositionen. Ramen för de arbetsmarknadspolitiska åtgärdemabestäms av . Det finns inga beslut som rör . I deolika scenariema antos att åtgärdsvolymens omfettning förändras något snabbareän förändringen i den öppna arbetslösheten. Den makroekonomiska utvecklingen har bestämts medhjälp av den ekonometriska modellen . De finansiella flödena i ekonomin,med sparbalanser för offentlig och privat sektor, har bestämts med hjälp avmodellen FIMO. Modellema, som är simultona och per definition konsistento, harutvecklats av . De finns beskrivna bl.a. i bilaga 1,Metoder, modeller och beräkningar, till . I altemativet med låg tillväxt BNP stiger med igenomsnitt under 1996-1998 illustreras ett scenario därefterfrågan i ekonomin är påtogligt dämpad. Tillväxten hålls tillbaka bl.a. avatt arbetsmarknaden inte uppvisar nödvändig flexibilitet, vilket innebär attdet uppkommer inflationsdrivande löneökningar redan vid en hög arbetslöshet.Den svaga efterfrågan beror även på ett fortsatt lågt förtroende för och enfortsatt hög grad av osäkerhet avseende utvecklingen av den svenska ekonomin,arbetslösheten och stotsfinansema. Detto leder till ett fortsatt högt privatfinansiellt sparande och låga investeringar, vilket dämpar efterfrågan ochtillväxt. I altemativet med medelhög tillväxt BNP växer medi genomsnitt åskådliggörs enutveckling där förtroendet för den svenska ekonomin gradvis förbättras,som bl.a. den aktiva arbetsmarknadspolitiken bidrar till attsysselsättningen kan öka uton att inflationen stiger. Produktionskapacitetenbyggs ut som hushållen minskar sitt sparande, vilket innebär attkonsumtionen ökar trots att de realt disponibla inkomstema utvecklas svagt somen följd av höjda skatter och långsamt ökande transfereringan I det sisto scenariet, hög tillväxt, stiger BNP medca i genom- Prop. 1994/95:100 snitt 1996-1998. Ett kraftigtstärkt förtroende för den svenska eko- Bilaga 1.1 nomin tillsammans med enväl fungerade arbetsmarknad utlöser en stork nedgång i hushållens finansiella sparande samt höga investeringar. Arbetslösheten reducerassnabbt uton att inflationen ökar och därmed förhindras också en ökadutslagning av arbetskraften. Denintemationella utvecklingen , som är samma i de trescenariema, präglas av att de stora industriländema befinner sig i olika konjunkturfeser.Därmed ger de aggregerade tiliväxttolen ett förhållandevis jämntkonjunkturförlopp för världsekonomin. Tillväxten i den amerikanska ekonominberäknas fortsätto att måttos något efter 1995, för att sedan börjastiga . antos den japanska och de europeiska ekonomiemauppvisa ett stigande kapacitetsutnyttjande. är produktionsgapet(och därmed också tillgången på ledig kapacitet) i dessa länder betydande efterden långdragna lågkonjunkturen. Tillsammans bör detto medföra en relativt högtillväxt under andra hälften av 1990-tolet, uton att inflationen stigernämnvärt. Den årliga BNP-tillväxten i väntos uppgå till knappt 3 %1996-1998, se tobell 12.1. BNP (161' KPI (16)' Marknadstillväxt (14)' Tysk ränta, 5-års statsobl. Svensk ränta, 5-års statsobl. Svensk ränta, 5-ärs statsobl. Svensk ränta, 5-års statsobl. 'Ärlig procentuell förändring. Källor: och . Densvenska kronan fömtses att appreciera med fram , se kapitel1. Men även efter derma förstärkning bedöms kronan vara undervärderad. Studierav den s.k. reala växelkursen (mätt på olika relativ enhetsarbetskostnad i gemensam valuto) som är förenlig Prop.1994/95:100 med jämvikt i ekonomin indikerar en fortsatt real apprecieringefter 1996. I Denna kan komma till stånd genom dels en nominellappreciering av den svenska kronan och dels högre nominella löneökningar ochsnabbare inflation än i omvärlden. I scenariema nedan har detto skett genomsåväl en nominell appreciering av valutakursen som en snabbare lönekostnadsökningrelativt omvärlden. Inflationen hälls emellertid tillbaka av successivt lägrevinstmarginaler i näringslivet. Växelkursskillnadema mellan altemativen, setobell 12.1, är motiverade genom att investeramas grad av osäkerhet om denekonomiska utvecklingen skiljer sig i de olika scenariema. Vidare antos dennaosäkerhet överväga det fektum att bytesbalansöverskotten är högre ialtemativen med lägre tillväxt. I altemativet med medelhög tillväxt växerförtroendet för den svenska ekonomins utveckling och trovärdigheten i denekonomiska politiken . Detto medför i sin tur en gradvisappreciering av kronan och en successiv nedgång i det reala ränteläget. Dåförtroendet, trovärdigheten och växelkursutvecklingen varierar i de olikascenarierna, varierar även nivåema på de nominella räntoma mellan altemativen,se tobell 12.1. Arbetskraftskostnadema och prispåslaget pä derörliga kostnaderaa antos utvecklas på ett likartot sätt i de tre olikaaltemativen. Detto medför att skillnaderaa i prisutvecklingen är begränsade.Konsumentprisindex (KPI) stiger med i genomsnitt i samtligaaltemativ. Saneringen av de offentliga finansema sker till en del genom höjdaindirekto skatter och sänkto subventioner. Dessa åtgärder beräknas höja konsumentprisemamed i genomsnitt ca en procent per ån Är 1996 beräknas den ekonomiska politikenleda till att KPI höjs med . För bedöms bidragettill konsumentprisökningen minska betydligt och uppgå till drygt en halvprocentenhet. Denna nedväxling leder till ett fell i inflationstokten från 3,1996 till 1997-1998. Detto återspeglas också i att denunderliggande prisutvecklingen ligger kring . 1kalkylema förväntas finanspolitiska åtstramningar som höjer prisnivån inteföranleda vare sig höjda inflationsförväntningar eller reaktioner påpenningmarknaden. Sverigesexportmarknad för bearbetode varor väntos inom OECD-området växa med drygt 6,. Efterfrågan från Fjärran Östemväntos öka ännu snabbare. Den .svenska konkurrenskraften försämras successivt.Detto beror på att lönekostnaden per producerad enhet stiger snabbare i Sverigeän utomlands samt pä att kronan fömtses appreciera.Konkurrenskraftsförsvagningen sker emellertid från ett mycket gynnsamtutgångsläge. Sammantoget medför detto att 15 1994/95. den samlade exporten växersnabbt i alla altemativ. De skillnader som Prop. 1994/95:100 emellertidfinns, förklaras i huvudsak av att produktionskapaciteten i Bilaga 1.1scenariet med låg tillväxt i någon mån verkar hämmande på exportleveransemajämfört med utvecklingen vid medelhög tillväxt. I alteraativet med hög tillväxtär å andra sidan investeringsaktiviteten hög, vilket bör underlätto en någotmer expansiv produktion av exportvaror. Defesto investeringaraa föll kraftigt i början av 1990-tolet. Utvecklingen är enföljd av den realräntechock som i stor utsträckning bidrog till den senastelågkonjukturen. fömtses emellertid gynnsammafömtsättningar för en återtogning och utbyggnad av produktionskapaciteten. Investeringsutvecklingen framöver bestäms främst avförväntod lönsamhet, efterfrågeläge, realränto och därmed investeramasförtroende för den ekonomiska utvecklingen och politiken. De tre scenariemaskiljer sig betydligt på flera av dessa punkten Trots skillnadema är tillväxteni samtliga alteraativ i hög grad investeringsledd. Detto sammanhänger med attresursutnyttjandet stiger snabbt samt att lönsamheten är relativt hög i etthistoriskt perspektiv. Vidare är det finansiella sparandet i den privatosektora storkt, vilket medför en hög andel av eget kapitol och minskadkänslighet för marknadsrealräntor vid finansiering av olika investeringsprojekt. I altemativet med medelhög tillväxt bedöms degynnsamma investe-ringsfömtsättningama bestå, trots att lönsamheten, mätt sombmttoöverskott i förhållande till förädlingsvärdet, gradvis förväntos minskaunder perioden fram . Utvecklingen skall dock ses i ljuset av attlönsamheten ökade kraftigt i den nuvarande konjunktumppgängens inledningsskede.Trots nedgången bedöms lönsamhetsnivån under slutåret bli förhållandevis hög.Den samlade efterfrågan i ekonomin stiger relativt snabbt, bl.a. till följd avlägre realräntor och ett tilltogande förtroende för den ekonomiskautvecklingen. För att kunna möto efterfrågan med inhemsk produktion krävs attproduktionskapaciteten byggs ut. De totola bmttoinvesteringama beräknas öka medca och därmed vara den del av ekonomins efterfrågesida som växersnabbast. 1 scenariet med låg tillväxt är efterfrågan betydligt lägre. lönsamheten i förhållande till alteraativa placeringar, dvs.räntebärande tillgångar, vara något lägre än i altemativet med medelhögtillväxt. De totola bmttoinvesteringama bedöms stiga med underperioden 1996-1998.1 kalkylen med hög tillväxt är förtroendet för ekonomin ochden förda politiken hög. Den samlade efterfrågan stiger snabbt. Lönsamheten iproduktionen är förhållandevis god tock vare lägre räntenivåerBmttoinvesteringama stiger med Därmed undviks flaskhalsar iproduktionen och medföljande risk för stigande inflation. TabeU 12.2 Produktion och produktivitet, årsgenomsnitt199(i1998 1994/95:100 Bilaga1.1 Kapitolstockama växer, men med olika hastighet, isamtliga altemativ. Detto medför att efterfrågan i stor utsträckning kan mötosav inhemsk produktion i stället för av import. Kapacitetsutnyttjandetfortsätter initialt att stiga, dock uton att mer generella flaskhalsar medpåföljande prisökningar gör sig gällande. Mot slutet av perioden sjunkerresursutnyttjandegraden något. Industrin växer snabbast, men en allt storkareefterfrågan av tjänster medför att ocksä produktionen inom det övriganäringslivet stiger relativt snabbt. Den offentliga produktionen föratsättsemellertid minska. Hushållenssparande har förändrats kraftigt . Utvecklingen bör ses i ljuset delsav det skuldanpassningsbehov som uppstod i samband med höjda realräntor ochfellande tillgångsvärden, dels av den osäkerhet som skapats av stigandearbetslöshet och växande offentliga finansiella underskott och därmed osäkerhetkring bl.a. de framtida ersättningsnivåema i socialförsäkringama. Utvecklingenav de offentliga finansema bedöms få stor betydelse för nivån på hushällenssparande .