prop · GH0355 · 1994-01-01 00:00:00 — Innehåller avtalet en referensränteklau- sul men saknas en sådan undantagsföreskrift som sagts, finns det alltså i princip ingen möjlighet att gå ifrån referensräntan. Jag återkommer längre fram till frågan i vad mån bestämmelserna i 36 § avtalslagen kan bli tillämpliga i sådana fall. Av andra meningen framgår att undantaget skall ange de "särskilda förutsättningar" då anknytningen till referensräntan skall överges. Det räcker alltså inte med exempelvis en föreskrift om att "avvikel- ser från referensräntan får ske". Förutsättningarna måste preciseras på ett sådant sätt att det blir möjligt för utomstående, t.ex. tillsynsmyndigheterna och domstolar, att bedöma om förutsätt- ningarna är uppfyllda. Det kan därför inte vara tillräckligt med en hänvisning till exempelvis "särskilda skäl". Avtalet måste vidare innehålla en precisering av den nya beräkningsmodell för räntan som skall användas om kopplingen till referensräntan släpps. Det följer av första stycket i paragrafen. Förutsättningarna för att avvika från referensräntan skall, enligt tredje meningen, bestämmas på ett sådant sätt att undantaget inte blir mindre förmånligt för konsumenten än för kreditgivaren. Ett sådant krav följer i viss utsträckning redan av 36 § avtalslagen. Den här intagna föreskriften är dock preciserad på ett annat sätt och avses gå något längre. Konsumenten får anses missgynnad på angivet sätt inte bara när förutsättningarna är så bestämda att det finns en materiell obalans till kreditgivarens favör utan också när kreditgivaren får alltför stor frihet att själv avgöra när förutsättningarna är uppfyllda. Bestämmelsen innebär bl.a. att kreditgivaren inte kan föreskriva att referensräntan skall följas "utom när kostnaderna för krediten ökar mer än som motsvaras av ändringar i referensräntan" e.d. Inte heller kan det föreskrivas i avtalet att referensräntan skall frångås "när kreditgivaren bedömer det motiverat" eller " i enlighet med kreditgivarens praxis". Något hinder mot att förutsättningarna preciseras på ett sätt som innebär att konsumenten gynnas finns inte. I fjärde meningen anges att ett undantag skall uppfylla kraven i andra stycket. Det betyder med bortseende från de bostadskrediter som behandlas i andra meningen i andra stycket att räntesatsen, när anknytningen till referensräntan frångås, inte kan höjas mer än som motiveras av kreditpolitiska beslut, ökade upplåningskostnader eller andra kostnadsökningar som inte skäligen kunde förutses när avtalet ingicks. Sålunda kan inte räntan höjas exempelvis på grund av att säkerheten för krediten har försämrats eller för att kredit- givaren skulle vilja förbättra sina vinstmarginaler på krediten. Som jag tidigare framhållit måste det finnas uttryckligt stöd i avtalet för att avvika från referensräntan. Finns det ingen föreskrift om det, skall den avtalade kopplingen till referensräntan följas strikt. I vissa situationer kan dock en sådan strikt tillämpning av ett villkor om referensränta medföra oskäliga konsekvenser för konsumenten. Då kan villkoret jämkas med stöd av 36 § avtalslagen. Det kan bli aktuellt ex- empelvis när referensräntan varit extremt hög på grund av ex- ceptionella förhållanden. I vissa fall torde även kreditgivaren med framgång kunna hävda att en tillämpning av ett villkor om referens- ränta skulle vara oskälig enligt 36 § avtalslagen. 13 § Kreditgivaren skall underrätta konsumenten om ränteändringar och avgiftsändringar. Utom vid ränteändringar som beror enbart på ändringar i en referensränta skall underrättelse lämnas senast när ändringen börjar gälla, antingen genom ett särskilt meddelande till konsumenten eller genom annonsering i dagspressen. Sker underrättelsen genom annonsering, skall meddelande om ändringen också lämnas när nästa avisering eller kontoutdrag sänds till konsumenten. Vid ränteändringar som beror enbart på ändringar i en referensränta skall underrättelse lämnas genom ett meddelande till konsumenten senast i samband med nästa avisering eller kontoutdrag. Paragrafen har ändrats som en följd av att parterna genom tillägget i 11 § får möjlighet att knyta krediträntan till en referensränta. I första stycket har i andra meningen gjorts ett undantag för sådana ränteändringar som beror enbart på ändringar i en referensränta. Sådana ränteändringar sker normalt med automatik, varför det inte kan krävas att besked om ändringen lämnas senast när den börjar gälla. I andra stycket har tagits in en ny regel om kreditgivarens underrättelse- skyldighet vid ränteändringar som beror enbart på ändringar i en referensränta. Sådana ränteändringar skall kreditgivaren informera om senast i samband med nästa avisering eller kontoutdrag. Information skall alltså sändas senast i samband med den första avisering eller det första kontoutdrag som skickas till konsumenten efter att ränteändringen gjorts. I de fall då räntan ändras med tillämpning av en sådan klausul som beskrivs i 11 § tredje stycket andra meningen, dvs. med avvikelse från den anknytning som annars gäller till en referensränta, gäller den allmänna regeln om att underrättelse skall lämnas innan ändringen börjar gälla. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller dock i fråga om kreditavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. I enlighet med allmänna principer inom kontraktsrätten skall äldre föreskrifter gälla i fråga om kreditavtal som har träffats innan den nya regeln trätt i kraft. Det betyder att klausuler om referensränta som intagits i konsumentkreditavtal skall bedömas enligt 11 § i dess lydelse före . Det kan innebära att vissa sådana klausuler inte får åberopas mot konsumenten (jfr avsnitt 2.2). Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår att anta förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen (1992:830). Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagt fram. Lag om ändring i konsumentkreditlagen (1992:830) Härigenom föreskrivs att 11 § konsumentkreditlagen (1992:830) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 §[2] Förutsättningarna för ändringar i räntesatsen skall anges i avtalet. Räntesatsen får ändras till konsumentens nackdel endast i den utsträckning som det motiveras av kreditpolitiska beslut, ökade upplåningskostnader för kredit- givaren eller andra kostnadsökningar som kreditgivaren inte skäligen kunde förutse när avtalet ingicks. Vid kredit för bostadsändamål med en sammanlagd löptid om och med en ränta som är bunden under viss del av avtalstiden, , har dock kreditgivaren, om han har gjort förbehåll om det i avtalet, rätt att vid utgången av en sådan del av avtalstiden ändra räntan så att den motsvarar den ränta som kreditgivaren allmänt tillämpar för nya krediter av motsvarande slag. Om parterna har avtalat att räntesatsen skall ändras på visst sätt i anslutning till ändringar i en referensränta som kreditgivaren inte har något betydande inflytande över, gäller avtalsvill- koret utan hinder av andra stycket. Ett Nuvarande lydelse sådant avtalsvillkor får förenas med ett undantag om att räntesatsen under särskilda förut- sättningar skall ändras mer eller mindre än som följer av den avtalade an- knytningen till Föreslagen lydelse Förutsättningarna skall anges i avtalet och bestämmas så att undantaget inte blir mindre förmånligt för konsumenten än för kreditgivaren. För ett sådant undantag gäller andra stycket. Kreditgivaren är skyldig att tillämpa ett avtalsvillkor om ränteändringar på samma sätt till konsumentens förmån som till hans nackdel. Kreditgivaren skall underrätta skall underrätta konsumenten om konsumenten om beslutade ränte- ränteändringar och ändringar och avgiftsändringar. Utom vid Underrättelse skall ränteändringar som lämnas senast när beror enbart på ändringen börjar ändringar i en gälla, antingen referensränta skall genom ett särskilt underrättelse lämnas meddelande till senast när ändringen konsumenten eller börjar gälla, genom annonsering i antingen genom ett dagspressen. Sker särskilt meddelande underrättelsen till konsumenten genom annonsering, eller genom skall meddelande om annonsering i dags- ändringen också pressen. Sker under- lämnas när nästa rättelsen genom avisering eller annonsering, skall kontoutdrag sänds meddelande om än- till konsumenten. dringen också lämnas när nästa avisering eller kontoutdrag sänds till konsumen- ten. Vid ränteändringar som beror enbart på ändringar i en refe- rensränta skall underrättelse lämnas senast i samband med nästa avisering eller kontoutdrag. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller dock i fråga om kreditavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. **FOOTNOTES** [2] Senaste lydelse 1993:214. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: hovrättspresidenten , justitierådet , regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag om referensränta vid konsumentkrediter. Förslaget har inför lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: Lagrådet har i sak ingen erinran mot förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen (1992:830). Lagtexten i det nya tredje stycket i 11 § synes emellertid kunna förenklas något. Reglerna i detta stycke är att läsa med första stycket i minnet. Av detta framgår att förutsättningarna för ändring i räntesatsen skall anges i avtalet. Det är därför överflödigt att i tredje stycket särskilt markera att ränteändring med anknytning till en referensränta och undantag från denna norm skall stödjas på bestämmelser i avtalet; detta gäller ändå. Lagrådet föreslår att tredje stycket får följande lydelse. "Utan hinder av andra stycket får räntesatsen ändras på visst sätt i anslutning till ändringar i en referensränta som kreditgivaren inte har något betydande inflytande över. Ett avtalsvillkor härom får förenas med ett undantag om att räntesatsen under särskilda förutsättningar skall ändras mer eller mindre än som följer av anknyt- ningen till referensräntan. Undantaget skall bestämmas så att det inte blir mindre förmånligt för konsumenten än för kreditgivaren samt uppfylla kraven i andra stycket." Proposition 1 Propositionens huvudsakliga innehåll 1 Propositionens lagförslag 2 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 4 1 Inledning 4 2 Allmän motivering 6 2.1Allmänna utgångspunkter 6 2.1.1Bakgrund 6 2.1.2Syftet med lagens bestämmelser om ändring av räntan 7 2.1.3Vad innebär en regel om referensränta? 8 2.1.4Vissa andra frågor som rör konsument- kreditlagen 9 2.2Bör en regel om referensränta införas? 9 2.3Val av referensränta 12 2.4Hur skall räntan för krediten knytas till referensräntan? 14 2.5Avsteg från kopplingen till referensräntan 15 2.6Underrättelse om ändring av räntan18 2.7Ikraftträdande m.m. 19 2.8Kostnader 19 3 Upprättat lagförslag 20 4 Specialmotivering 20 5 Hemställan 25 6 Beslut 26 Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag 27 Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid lagrådets sammanträde 29