prop · GH03140 · 1994-01-01 00:00:00 — Underlagsrapporter: föreslår att transportstödet skall behållas och koncentreras till det ordinarie regionalpolitiska stödområdet och ges ökade inslag av stimulans till vidareförädling. finner det anmärkningsvärt att stödet till mer än hälften () utbetalas till företag utanför det permanenta regionalpolitiska stödområdet. påpekar också att en mycket liten andel () av antalet företag får mer än hälften av stödmedlen. framhåller också att många företag får stödbelopp som understiger . drar av sin utvärdering slutsatsen att för merparten av företagen har stödet inte någon finansiell betydelse. Enligt är det för de små företagen i glesbygd som stödet har reell finansiell betydelse. anser att stödet har en konserverande effekt och betyder mest för företag med låg förädlingsgrad och skrymmande gods i arbetsintensiva och skyddade branscher. har senare i sina kommentarer till remissvaren framhållit behovet av att reglerna för transportstödet ses över så att alla företag behandlas lika. Frågan har aktualiserats i en skrivelse från Skogsindustrierna med Samrådsgruppen för industrisågverken. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som behandlar transportstödet framhåller dess värde som kompensation för lägesnackdelar. Det generella och förutsägbara framhålls också som värdefullt av flera remissinstanser. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan avstyrker dock förslag om en geografisk koncentration. Förslaget om ytterligare stimulans till vidareförädling inom transportstödets ram möter motstånd hos flertalet av instanserna. I stället föreslås att det avståndskompensatoriska inslaget renodlas. i län avstyrker förslag och föreslår att transportstödet skall avskaffas. Skälen för regeringens förslag: När transportstödet infördes framhölls att det är en angelägen regionalpolitisk uppgift att i olika hänseenden ge näringslivet i och angränsande delar av stödområdet möjligheter att driva sin verksamhet under förutsättningar, som är mer likartade dem som gäller för näringslivet i andra delar av landet. Bedömningen var att stödet skulle bidra till att utveckla näringslivet i och övriga delar av det dåvarande allmänna stödområdet. En expansion av näringslivet bedömdes förutsätta en marknadsutvidgning. utbetalades ca i transportstöd. Den geografiska fördelningen på de verksamhetsställen som bedrev verksamhet som fick stöd framgår av följande tabell: 8,6 """ 9,7 "" 33,1 "" 32,9 "" 107,8 "" 68,9 "" Näringsgrenar som var de största stödmottagarna: Verkstadsindustri Trävarutillverkning 87,1 "" Kemiska produkter 38,7 "" Livsmedel 29,6 "" Jord- och stenind. Vi anser att det även i fortsättningen behövs ett transportstöd för att kompensera för transportkostnader till och från andra marknader än den lokala. Eftersom stödet avser transporter till eller från transportstödsområdet stimuleras företag inom vissa näringsgrenar till ekonomisk aktivitet i detta. Vi anser att stödet är ett värdefullt komplement till övriga regionalpolitiska stimulanser och föreslår därför att det tills vidare kvarstår oförändrat. Den översyn av reglerna som efterlyser bör ske inom ramen för nuvarande system. 8.6 Samordning av företagsstöd Regeringens bedömning: Regeringen avser att låta utreda omfattningen av statliga stöd till företag från olika politikområden samt belysa behovet av och möjligheterna till samordning av stödgiv- ningen. I utredningsarbetet bör också ingå att utarbeta ett förslag till en försöksverksamhet med samordning av den statliga stödgivningen i någon region. Underlagsrapporter: Vår bedömning överensstämmer i huvudsak med förslag. har i sitt utvärderingsarbete funnit att det, utifrån olika motiv, finns ett stort antal statliga stöd till företag. Enligt verket kan i vissa fall olika aktörer bevilja stöd för samma ändamål. Verket föreslår därför att ett försök med ökad samordning av stöd till företag bör genomföras i en region. I denna region bör det vara tillåtet att nyttja stöden på ett mer flexibelt sätt. Ett utökat, samlat beslutsmandat bör delegeras till en aktör i försöksregionen. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna anser att förslaget är intressant och många stödjer förslaget om försöksverksamhet i något län. Bland annat RRV, , och framhåller att det finns behov av ökad samordning mellan olika stödformer. Skälen för regeringens bedömning: Som bl.a. konstaterat under sitt utvärderingsarbete så finns det ett betydande antal olika statliga stöd som företag kan beviljas. Enligt verket finns det också flera aktörer som kan lämna stöd för ibland samma verksamhet. De mest omfattande företagsstöden finns inom regionalpolitiken, arbetsmarknadspolitiken och näringspolitiken. Sammanlagt omfattar dessa stöd varje budgetår. Regeringen delar och remissinstansernas mening att en ökad samordning av den statliga stödgivningen är önskvärd. Genom att skapa ett samordnat och överblickbart system kan en ökad effektivitet vad gäller användningen av de statliga medlen nås. Regeringen avser därför att låta utreda omfattningen av det statliga stödet till företag från olika politikområden samt belysa möjligheterna att samordna handläggningen av stöden. I första hand bör stödgivningen i regionalpolitiskt prioriterade regioner behandlas. I uppdraget avses också ingå att utarbeta ett förslag till försök med samordning av den statliga stödgivningen. 8.7 Andra företagsinriktade åtgärder Regeringens förslag: Norrlandsfonden skall få ett tillskott till kapitalet med och Stiftelsen Industricentras tillgångar om nominellt ca skall överföras till Norrlandsfonden. Underlagsrapporter: Slutsatser och förslag i den särskilda utvärderingen som gjordes 1992 överensstämmer med vårt. Utvärderingen genomfördes för att belysa hur en reduktion av stiftelsens kapital skulle påverka finansieringsmarknaderna i norra . Av utvärderingen framgår att Norrlandsfonden har tvingats avskriva en betydande del av låneengagemanget . I rapporten framförs inga konkreta förslag avseende Norrlandsfonden. Däremot framhålls att statens möjligheter att bidra till ökat nyföretagande är begränsat. Åtgärder för att förbättra tillgången till riskägar- och risklånekapital är viktiga i detta sammanhang. Stiftelsen har i särskild skrivelse till regeringen ansökt om i kapitaltillskott. I sin ansökan beskriver Norrlandsfonden utvecklingen i det norrländska näringslivet och pekar på behovet av en industriell förnyelse. Mot bakgrund av att näringslivet i fortfarande domineras av företag som är beroende av vattenkraften, malmen och skogen kommer, enligt Norrlandsfonden, en expansion att behöva ske inom andra verksamhetsområden än basindustrierna. Ett av de viktigaste medlen för att nå en ökad tillväxt hos de små och medelstora företagen är att öka utbudet av ägarkapital och riskvilligt lånekapital. Förutom behovet av ytterligare kapital för att finansiera en expansion i näringslivet tillkommer enligt fonden, att utbudet av riskkapital och riskvilligt lånekapital är mindre i norra än i övriga delar av landet. För näringslivet i norra och främst i inlandskommunerna kvarstår också problemet med ett sämre belåningsvärde för de fysiska tillgångar som används i rörelsen. Norrlandsfondens kapital för utlåning har i stort sett behållits nominellt intakt sett över hela verksamhetsperioden. I likhet med andra aktörer på den svenska kreditmarknaden har också fonden fått vidkännas betydande låneförluster. Av de som totalt tillförts fonden kvarstår ca . Mellanskillnaden, ca , har använts till insatser av infrastrukturprojekt. De resterande kan betraktas som kreditförluster på de olika lånetyperna. Den egna administrationen finansieras med inkomna räntor. Fondens kapital som per var disponibelt för utlåning uppgick till ca . Länsstyrelserna och handelskamrarna i de fyra nordligaste länen har i särskilda skrivelser tillstyrkt Norrlandsfondens framställan. Remissinstanserna: Ett antal av remissinstanserna bekräftar behovet av olika former av risk- och lånekapital. ansluter sig till vad utredaren anfört om riskkapitalförsörjningen och hänvisar till sitt tidigare framförda förslag att utvidga användningen av de regionalpolitiska anslagen till att också avse såddfinansiering av intressanta industriella projekt. anser att det behövs mer av helhetssyn när det gäller processen inom företagen, från att ta till vara idéer till produktion och marknadsföring och att stöden anpassas därefter. Nuvarande stödsystem ger stöd till enstaka delar i processen och från olika stödgivare, vilket försvårar för alla inblandade parter. Utvecklingsfonden i framhåller att det inte behövs några nya aktörer på risklånemarknaden eftersom utvecklingsfondernas tidigare omfattande samarbete med andra statliga riskfinansiärer, och riskkapitalbolag, även ger teknikbaserade företag goda möjligheter att välja bland alternativa finansieringskällor. SAF och känner stor tveksamhet till idén att bygga upp ytterligare regionala fonder, då man menar att nuvarande aktörer på marknaden bör kunna ta hand om finansiering av såväl lån som riskkapital. delar uppfattningen att tillgången på statligt risk- och lånekapital bör förbättras. och kommun har bl.a. angett att Norrlandsfonden är viktig för de norrländska företagens riskkapitalförsörjning. i har i skrivelse till regeringen hemställt om att Stiftelsen utvidgas till att omfatta även . Enligt är näringslivsstrukturen i i hög grad densamma som i de fyra övriga Norrlandslänen och därmed också problemen och möjligheterna. Norrlandsfonden skulle på ett påtagligt sätt kunna medverka i ansträngningarna att förnya näringslivet och därmed också stärka den mycket svaga arbetsmarknadssituationen i länet. Skälen för regeringens förslag: Stiftelsen spelar en viktig roll för näringslivsutvecklingen i norra . Genom att fonden kan medverka i hela utvecklingskedjan från idé till marknadsfärdig produkt har fonden en unik ställning som finansiär av större projekt i de fyra nordligaste länen. Därigenom kompletterar fonden också övriga aktörer på kapitalmarknaden. Det är positivt med ett flertal aktörer som kompletterar varandra inom områdena riskkapital och riskvilligt lånekapital. Enligt sina stadgar skall fonden ägna särskild uppmärksamhet åt små och medelstora företag i inlandet för att främja deras utveckling. För företagen i inlandet är fonden den dominerande lånefinansiären. Regeringen tog mot bakgrund av beslut med anledning av regeringens proposition (prop. 1991/92:51, bet. 1991/92:NU 14, rskr. 1991/92:93) om en ny småföretagspolitik upp överläggningar med om att av stiftelsens kapital skall betalas in till staten . Efter förslag budgetproposition (bil.11) beslutade att av beloppet inte behöver betalas in. Inom det regionalpolitiska stödsystemet har införandet av stöd till immateriella investeringar genom utvecklingsbidrag och möjligheter till infrastruktursatsningar (avsnitt 8.4.5 och 9.3) inneburit att förutsätt- ningarna för Norrlandsfondens verksamhet till viss del förändrats. Inom ramen för sitt verksamhetsområde industriellt målforsknings- och utvecklingsarbete har Norrlandsfonden tidigare bidragit finansiellt till att väsentliga industriella infrastrukturinsatser kommit till stånd. Dit hör exempelvis fondens finansiering av Styrelsen för Metallurgisk Forskning i (MEFOS) och Stiftelsen Industriellt Utvecklingscentrum i övre (IUC). Genom att länsstyrelser, och regeringen har fått ökade möjligheter att stödja infrastruktursatsningar med inriktning mot näringslivet har dessa organ övertagit Norrlandsfondens roll på detta område. För Norrlandsfondens del innebär detta, att den direkta bidragsverksamheten i samband med näringslivsinriktade infrastruktursatsningar kan begränsas . Däremot har fonden fortsättningsvis en uppgift att identifiera områden som är viktiga för näringslivets utveckling och att söka få finansiering av dessa från näringsliv och offentliga organ. Norrlandsfonden bör också verka för insatser som innebär att kvinnors företagande ökar. Bland annat bör fonden ingå i det nätverk som samverkar med och samordnar inom ramen för uppdraget om särskilda insatser för att främja kvinnors företagande i stödområdet (se avsnitt 8.7.3). Vidare anser vi att det av fondens årliga redovisning bör framgå om de företag som beviljas lån eller annan finansieringshjälp drivs av kvinnor eller män. För att möta företagens behov av risklånefinansiering föreslår regeringen att resurserna hos Norrlandsfonden förstärks, dels genom att fonden direkt tillförs ett kapitaltillskott på , dels genom att Stiftelsen Industricentras tillgångar i form av bl.a. lånereverser överförs till fonden. Värdet av tillgångarna beräknas till ca . Vi återkommer senare till anslagsfrågan. Stiftelsen Industricentra är en stiftelse som haft till ändamål att planera, uppföra, äga och förvalta statliga industricentraanläggningar i syfte att stärka näringslivsutvecklingen. Stiftelsen bildades och den ägde som mest anläggningar på åtta olika orter, de flesta i inland. I dessa anläggningar fanns ca 120 hyresgäster med drygt 800 anställda. beslöt att Stiftelsen Industricentra skulle avvecklas (prop. 1989/90:76, bet. 1989/90:AU13, rskr. 1989/90:346). Industricentraanläggningarna har i enlighet med beslut numera sålts och en del av de medel som försäljningen inbringade har använts till utveckling av näringslivet i de åtta kommuner där stiftelsens anläggningar var belägna. Efter dessa åtgärder består stiftelsens bokförda tillgångar nu av dels köpeskillingsreverser på sammanlagt ca , dels andra tillgångar i storleksordningen . Syftet med stiftelsens verksamhet har varit att stärka näringslivsutvecklingen i norra . Regeringen föreslår därför att Stiftelsen Industricentras tillgångar överförs till Norrlandsfonden i samband med att stiftelsen avvecklas. Kapitaltillskottet från staten och överföringen av Stiftelsen Industricentras tillgångar innebär att Norrlandsfondens finansiering av små och medelstora företag och tidiga projekt kan stärkas. Vi anser inte att fondens geografiska verksamhetsområde bör förändras.Risknivån i verksamheten bör balanseras på så sätt att Norrlandsfonden på lång sikt bevarar kapitalet nominellt intakt. Det gör det möjligt för Norrlandsfonden att acceptera risker som banker och andra affärsmässiga kreditgivare inte är beredda att ta. I dessa fall fungerar fonden som ett marknadskompletterande organ. består av nio ledamöter. Av dessa ledamöter utser staten fem och landstingen i de fyra nordligaste länen fyra. Regeringen anser att ledamöterna i stiftelsens styrelse till övervägande delen bör bestå av personer med näringslivsanknytning eller med gedigen kunskap om förhållanden i näringslivet. För att få en styrelse som kan arbeta aktivt bör antalet styrelseledamöter i Norrlandsfonden reduceras. Denna fråga tillsammans med andra som vi berört innebär att fondens stadgar bör ses över. Regeringen avser därför att senare ta upp överläggningar med och berörda landsting om hur fondens stadgar bör ändras. 8.7.2Tidig finansiering av teknikprojekt m.m. Regeringens bedömning: Medlen för tidig finansiering av teknikprojekt inom de regionalpolitiskt prioriterade områdena bör för- stärkas. Underlagsrapporter: Utredaren tar upp behovet av ytterligare insatser för att tillhandahålla riskvilligt kapital i projekt där såväl den tekniska som den kommersiella risken är hög. Remissinstanserna: Flera av remissinstanserna har framhållit vikten av riskvilligt lånekapital till utvecklingsprojekt. hänvisar i sitt remissvar till ett av verket tidigare lagt förslag om att användningen av de regionalpolitiska medlen bör utvidgas till att även avse s.k. såddfinansiering eftersom verkets resurser för såddfinansiering av intressanta industriella projekt är för svaga. i anser att det är nödvändigt att ett regionalt fungerande system för riskkapitalförsörjning byggs ut. Detta system bör också innehålla möjligheter att stödja idéer i ett mycket tidigt skede genom någon form av utvecklingskapital. vill starkt betona vikten av ytterligare insatser för att utvidga den inhemska riskkapitalmarknaden. Ekonomisk hjälp vid satsning på ny teknik för att utveckla nya produkter för nya marknader är ett viktigt område. Industri- och nyföretagarfonden och bör ges resurser att agera kraftfullt på riksplanet. Skälen för regeringens bedömning: Tillväxten i svensk ekonomi förutsätter industriell förnyelse och utveckling. Situationen gör det angeläget med särskilda insatser i de regionalpolitiskt prioriterade områdena. Ett led i detta arbete är att skapa bättre förutsättningar för nya företag och tidig projektfinansiering i dessa områden. Regeringens förslag om kapitaltillskott till Norrlandsfonden innebär också att fonden kan använda sina ökade resurser till bl.a. tidig projektfinansiering. Finansiering av tidiga stadier i utvecklingsprojekt s.k. såddfinansiering, är i många fall förenat med stort risktagande. Egen finansiering kan vara svår främst för nystartade företag. Utbudet på såddkapital på den privata marknaden är ytterst begränsat. Vid de regionala utvecklingsfonderna finns produktråd. De har, förutom verksamhet med rådgivning och kontaktförmedling, möjlighet att ge bidrag till mycket tidiga skeden i utvecklingsprocessen. I nästa fas, som är i ett tidigt skede av utvecklingskedjan och kan betecknas som tidig projektfinansiering, kan delta i finansieringen av projekten med medel inom ramen för de anslag verket har till sitt förfogande. I detta skede visar erfarenheten att det saknas privat riskkapital eftersom risken i dessa projekt är hög. Mot bl.a. den bakgrunden har möjligheterna att införa ett system med riskkapitalavdrag för privatpersoner belysts. Ett ställningstagande till förslaget kommer att redovisas . I bud- getpropositionen (bil. 13) har vi aviserat om förslag i vår till åtgärder för att främja innovationsprocessen. Bland annat har vi framhållit att produktrådens och SUF-rådgivarnas verksamhet bör utvecklas och att ett innovationsstöd bör inrättas. Inom det regionalpolitiska företagsstödet kan stöd lämnas till produktutveckling m.m. i form av utvecklingsbidrag till verksamhet som bedöms få tillfredsställande lönsamhet. Stöd till tidig finansiering av teknikprojekt har således inte kunnat lämnas, eftersom sådana projekt innebär ett högt risktagande ur både teknisk och kommersiell synpunkt. Ytterligare insatser inom detta område bedömer vi dock som viktiga för att ta till vara fler projekt som kan leda till förnyelse av näringslivet inom de regionalpolitiskt prioriterade områdena. Vi avser att förstärka medlen för tidig finansiering av teknikprojekt med i storleksordningen inom ramen för särskilda regionalpolitiska infrastrukturåtgärder m.m. Det ankommer på regeringen att fördela medlen mellan och produktråden. Vi återkommer i anslagsfrågan i avsnitt 13. De beslutskriterier som skall tillämpas i enskilda beslut om detta stöd skall vara desamma som och produktråden tillämpar. Det innebär att stödet skall begränsas till projekt som bedöms bli kommersiellt gångbara. Stödet bör enbart avse det "förkommersiella" skedet. och produktrådens roll bör även vara att hjälpa till att snabbt föra över projektet till kommersiella aktörer. Stödet bör ges i former som innebär återbetalning om projektet blir framgångsrikt och risken skall delas med projektägaren. Det bör i övrigt vara regeringens uppgift att utforma de närmare bestämmelserna för denna finansiering. Vi vill i detta sammanhang också uppmärksamma en särskild arbetsform för att i ett regionalt perspektiv arbeta koncentrerat med innovativ affärs- och företagsutveckling. I "Business and - Ett europeiskt program för regional näringslivsutveckling - beskrivs ett regionalpolitiskt motiverat EG-program med lokala utvecklingscentra - BIC - som syftar till att stödja etableringar av innovativa industriprojekt i regioner som genomgår omfattande strukturförändringar. Ett BIC är en liten organisation som har till syfte att genom långsiktigt stöd till innovationer skapa nya industriella aktiviteter, nya företag eller utveckla befintliga företag. Verksamheten är specifikt inriktad på idéer och projekt som rör etableringen av innovativa industriprodukter eller tjänster för industrin. Med innovativ menas att produkten eller tjänsten skall vara ny för regionen. Övriga projekt avvisas. Man väljer alltså ut ett begränsat antal projekt till vilka resurserna koncentreras. Konceptet har visat sig vara framgångsrikt när det gäller att stödja utvecklingen av nya idéer och projekt i regioner med stort behov av strukturomvandling. Genom certifiering av BIC-kontoren knyts dessa centra samman i ett europeiskt nätverk. Regeringen anser att en försöksverksamhet med BIC-kontor i regioner som genomgår omfattande industriell strukturomvandling bör prövas för att ta till vara på olika möjligheter när det gäller att utveckla nya verksamheter i dessa regioner. Genom det avgränsade arbetet i en viss region och koncentrationen på ett fåtal projekt kan verksamheten vara ett komplement till bl.a. de kommande utvecklingsbolagen. Vi har erfarit att det pågår ett arbete att skapa BIC-kontor i flera regioner. I den s.k. , dvs. , , och , pågår en omfattande strukturomvandling främst till följd av nedgången inom bilindustrin. Som ett av inslagen för att få bättre och mer konkurrenskraftig industriell verksamhet, fler arbetstillfällen och större dynamik även i övrigt näringsliv har en arbetsgrupp utrett frågan om etablering av ett BIC-kontor i regionen. Arbetsgruppen har bestått av representanter för länsstyrelserna, länsarbetsnämnderna och utvecklingsfonderna i och . Dessutom har och deltagit. Avsikten är att etablera ett fristående BIC där alla ekonomiska intressenter samlas i en ideell förening som kommer att bedriva verksamheten i ett helägt dotterbolag. Det är viktigt att de kommande utvecklingsbolagens kompetens tas till vara i en sådan verksamhet. Regeringen avser besluta om att med regionalpolitiska medel stödja en treårig försöksverksamhet med BIC-kontor i . 8.7.3Åtgärder för att främja kvinnors företagande Regeringens bedömning: Åtgärder för att främja kvinnors företagande bör prioriteras. I detta avseende är länsstyrelserna och , vid sidan av bl.a. de regionala utvecklingsfonderna och Stiftelsen , viktiga aktörer. Underlagsrapporter: I utredarens rapport framhålls att kvinnor är en stor outnyttjad resurs när det gäller företagande och att ett ökat företagande bland kvinnor kan förväntas ge ett fruktbart tillskott till kreativiteten inom företagsamheten. I framhålls att kvinnliga småföretagare behöver stöd och insatser av annat slag än manliga företagare. I rapporten sägs vidare att det för kvinnliga företagare är mycket viktigt med närheten till rådgivarna. Enligt en av SCB genomförd undersökning, avseende nyföretagandet i beräknas 17 560 nya företag ha startats . I av de nystartade företagen drivs verksamheten av kvinnor - 16 av dessa hänfördes till tjänstenäringar. Även drevs verksamheten i de nystartade företagen (19 320 st) till av kvinnor. Studien visar också på skillnader vad gäller val av företagsform mellan män och kvinnor. Kvinnorna valde i högre grad än män att starta som enskild firma medan män i högre grad än kvinnor startade sitt företag i aktiebolagsform. Av 1992 (1991) års nyföretagare vald företagsform Enskild Handels- Aktie- firma bolag bolag Kvinnor: () ()() Män: () ()() Remissinstanser: framhåller att insatser för kvinnligt företagande måste prioriteras, särskilt nyföretagandet. i pekar på att det är särskilt angeläget att ta vara på den ännu relativt outnyttjade möjlighet som ligger i att stimulera till ett ökat kvinnligt företagande. För att detta ska vara möjligt krävs enligt särskilda insatser. Skälen för regeringens bedömning: När det gäller utvecklingen av näringslivet, i landet som helhet såväl som i de regionalpolitiska stödområdena, är kvinnor såsom redan verksamma eller potentiella företagare en resurs som i många avseenden inte uppmärksammats till fullo. Siffrorna i SCB:s undersökning visar att kvinnor som företagare är en grupp som skulle kunna vara betydligt större.