prop · GI03150 · 1994-12-31 00:00:00 — Den svenska traditionen av samverkan och samarbete är i detsammanhanget en ovärderUg tiUgång. Oaktat vilken fråga vi viU driva från svensksida, kommer våra möjUgheter tiU framgång att bygga på ett effektivt samarbetepå hemmaplan där de svenska positionema kan föranfaas brett. FrånnäringspoUtisk utgångspunfa kommer detta att faäva ett fördjupat samarbetemeUan näringsUv och statsmafa. Regeringen har under hand inlett sådana överläggningaroch avser att ta ytterUgare initiativ till en sådan samordning. 1.2 Vissa finansieringsfrågor Prop. Mångasmå och medelstora företag har ett stort behov av kapital för att finansierasin tiUväxt och utveckling. Det gäUer såväl eget kapital som faediter.SoUditeten är ofta låg i småföretag, vars faeditvärdighet också kan vara svårför långivama att bedöma. Därigenom har småföretagen i regel svårare än storaföretag att få banWån i tiUräckUg utsttäckning. Statenvidtar åtgärder på olika plan när det gäUer att förbättta småföretagensmöjUgheter att utvecfaas. Det gäUer bl.a. riktade msatser för att förbättraföretagens tiUgång på riskvilUgt kapital. Exempel på sådana msatser är lån m.m.från ALMI:s regionala utvecklingsbolag, projektstöd från Industri- ochnyföretagarfonden samt mnovationsstöd från och StiftelsenInnovattonscentmm. 1.2.1Avkastning pä vissa statliga lånemedel m.ni. Defömtvarande länsvisa utvecklingsfondema har ersatts av regionalautvecklingsbolag. Staten mnehar genom moderbolaget ABlägst i dessa regionala bolag. Moderbolaget har tiU uppgift att bl.a. ägaoch förvalta de statUga medlen för finansieringsverksamheten och avgöra hurdessa resurser skaU fördelas över landet för att på bästa sätt bidra tiU attfinansiera små och medelstora företag. EnUgt nuvarande riktlinjer skaU ALMIarbeta på en risknivå som innebär att det samlade kapitalet bör bevaras realtmtafa, som bolagen accepterar risker som bankema inte är beredda attta (prop. 1993/94:40, bet. 1993/94:NU11, rsfa. 1993/94:80). StiftelsenIndustri- och nyföretagarfonden arbetar med främst projektstöd tiUindustriföretag för att dela risken med företagen i samband med företagens merbetydande produfautvecklings- och marknadsförings-projefa. I åretsbudgetproposition föreslås att fonden i fortsättningen skaU arbeta även med attförstärka företagens egna kapital, i form av t.ex. aktieteckning påminoritetsbasis. Liksom skaU fonden sttäva efter att bevara sitt kapital intafai reala termer, dvs. täcka inflationen (prop. 1992/93:82, bet. 1993/93:NU19,rsfa. 1992/93:145). Denuvarande faaven på ALMI:s och Industri- och nyföretagarfondens avkasöiing,tillsammans med bankemas allmänna återhåUsamhet, kan leda tiU att småföretagensmöjUgheter att få lån även tiU sunda utvecklingspro-jefa begränsas, vilket ionödan försvårar tiUväxten inom denna företags-gmpp. Med hänsyn tiU att det nuföreUgger fömtsättningar för att stärka tiUväxten i ekonomin bör möjUghetemaatt medverka i finansiering av utvecklingsprojefa i små och medelstora företagutökas. Regeringenförordar därför att avkastningsfaaven för resp. Industri- ochnyföretagarfonden sänks så att de i forsättningen skaU bevara sitt kapitalnomineUt intafa. Ett sådant avkastningsfaav gäUer för StiftelsenNortlandsfonden. Förändringen kan beräknas ge ett ökat finansieUt utrymme på istorleksordningen 200 - 300 imljoner faonor. 1.2.2Lån ft-ån Europeiska Investeringsbanken m.ni. DenEuropeiska Investeringsbanken (EIB) kan lämna lån på särsfalda ° villkortiU mindre företag i de ensfalda medlemsländema under fömtsättning att enstatUg eUer privat mstitation - t.ex. en bank - förmedlar lånen. EIB har underhand gjort förfrågningar om möjUgheter och inttesse för att förmedla sädanas.k. har därvid anmält sitt mttesseav att medverka. Det bör dock betonas att det är EBB som avgör vilka kanalersom skaU utayttjas i resp. stat för att nå ut tiU småföretagen. DesamhäUsägda regionala utvecklingsbolagen med sitt statUga moderbolag arbetar med att främja småföretagsutveckling genom attbedriva såväl rådgivning i oUka former som finansiering. Det senare sker medmoderbolagets eget kapital, som uppgår tUl totalt ca 3 000mUjoner faonor. ALMI-koncemen kan på ett effektivt sätt nå ut tiU småföretageni hela landet och bör därför kunna vara ett lämpUgt statUgt altemativ för attmedverka i förmedlingen av lånen från EIB. ABSvensk Exportfaedit (SEK) har god kompetens när det gäUer intemationeUalånettansaktioner. SEK har under hand erbjudit sig att inledningsvis förmedlalån från EIB tiU bl.a. ALMI-bolagen i samband med att ett system med globaUånläggs upp och genomförs i . Det mnebär att utbudet av lån tiU svenskasmå och medelstora företag snabbt kan komma att öka. På sifa är det lämpUgt attALMI lånar upp medel dfrefa från EIB. EuropeiskaInvesteringsfonden (EIF) har tillkoinmit för att medverka i finansiering avdels de s.k. ttans-europeiska nätverken, dels små och medelstora företag.Fonden arbetar med främst garantier i olika former. Inom två årplaneras att fonden skaU arbeta även med ägarkapital. Av fondens gmndkapitalhar tecknats av EIB, av kommissionen och skaU tecknas av finansieUamstitationer. bör kunna utayttja de finansieringsmöjUg-heter som EIFerbjuder små och medelstora företag och bolaget bör därför kuima gå in somdelägare i EIF. CivUflygmotorindustri representerar en högteknologisk verksamhet som har direktaoch mdirekta positiva effekter på den svenska industrieUa stmfauren, bl.a. medavseende på spridningseffekter tiU annan mdustri (t.ex. underleverantörer),samverkan med kunskapssamhäUet (högskolor, etc.) och betydelse för den allmännakunskapsnivån. Fömtom av en hög teknologuiivå kännetecknas flygmdustrin avmycket stora utvecklingsm-vesteringar och långa återbetalningstider ()för gjorda satsningar. Dessa förhåUanden har för den civila flygmotorindustrinmedfört dels att nyutvecklingen av motorer sker i samarbetsprojefa, dels attdet är mycket svårt att få en finansiering av projekten på den ordinariefaedit- och kapi-tahnarknaden. Detta hämmar utvecklingen av en konkurrenskraftigflygmotorindustri . Kapitalmarknadernas begränsningar vad gäUer riskbenägen- het för detta slag avutvecklingsmvesteringar har mneburit att stadig fi- Prop. 1994/95:150nansieringsmedverkan förekommer i flera länder. Berörda svenska företag 12 har därför i detta avseende en väsehtUg konkurrensnackdel iförhållande tiU företag i andra länder. Redovisningenovan har visat de exceptionella industrieUa och finansiella omständigheter sområder för den civUa flygmotorindustrin. Mot bakgmnd härav bör, enUgtregeringens mening, staten i viss utsträckning medverka i finansieringen avutvecklingsverksamhet avseende flygmotorer. I annat faU torde möjUghetema varamycket begränsade för att även i fortsättningen kunna ha konkurtenskraftigaföretag mom denna sefaor. Denna medverkan - som skaU ske inom ramen för - bör endast erbjudas på kommersieUa gmnder, varvid det görsen noggrann prövning av fömtsättningama för varje ensfalt projefa. EnStatUg finansieringsmedverkan vid utveckling av civUa flygmotorer kan ske påoUka sätt. Ett sätt är att ge villkorslån som återbetalas i form av royaltyeUer vinstdehiing. Ett annat sätt är att utfärda en statUg fae-ditgaranti medvilken ett företag på den ordinarie faeditmarknaden kan låna upp ett beloppmotsvarande statens satsning i projekten. Företagen skaU förbinda sig attbetala en andel av projektets vinst tiU faeditgivaren så att lånet återbetalas.En faeditgaranti medför - tiU skillnad mot villkorslån - mgen dfrefa budgetbelastaing.Det bör betonas att en statUg medverkan vid finansieringen fömtsätter attföretagen själva på egen hand står för en väsentUg del av det totalafinansieringsbehovet för utveck-Ungssatsningama. Därigenom tiUförsäkrasprojekten en kommersieU prövning både mom företaget och av staten somdelfinansiär. Regeringenförordar en statUg finansieringsmedverkan i form av faedit-garantier beroendepå att denna modeU innebär ett väsentUgt riskavlyft för företagen somdet inte uppkommer någon direfa budgetbelastning. Regeringen bedömer att densammanlagda ramen för faedit-garantier behöver uppgåtiU 500 mUjoner faonor. EventaeUa förluster tiU följd av faeditgarantier tiUflygmotorindustrin bör belasta anslaget : Garantiverksamhet.På den ianspråktagna delen av faedittamen bör utgå en avgift ,som skaU täcka eventaeUa förluster. Det bör ankomma på regeringen att närmareutforma systemet med faeditgarantier tiU flygmotorindustrin. Regeringenaviserade i årets budgetproposition att mförandet av ett system medriskkapitalavdrag skuUe övervägas. Syftet med systemet är att underlättaföretagsstart och en expansion av befintUga småföretag genom en förstärkning avföretagens soUditet. Efter prövning har regeringen funnit att ett temporärtsystem med riskkapitalavdrag för privatpersoner skaU införas. Beredningsarbetetavseende systemets närmare utformning fortsätter och regeringen avser att läggafram sitt förslag . 1.3 Åtgärder för att underlätta obeståndshanteringen i ärenden om statligkreditgaranti for bostäder Somframgår av budgetproposition (prop. 1994/95:100 bU. 13) har antalets.k. skadeärenden hos Statens bostadsfaeditaämnd (BKN), dvs. faU där ersättningur faeditgarantin kan komma att betalas ut, ökat mycket faaftigt /94. Ersättningen belastar anslaget G 8. Statensbostadsfaeditaämnd: Garantiverksamhet. Förettädare för faeditgivama, BKN ochregeringskansUet har diskuterat problemet och hur man bör göra för att begränsafaeditförlustema på garantUånen och därmed kosmadema för garantigivningen. Mot bakgmnd av dessaöverläggningar lägger regeringen nu fram förslag tiU åtgärder för attunderlätta obeståndshanteringen i låneärenden där säkerheten utgörs av bl.a. enstatUg faeditgaranti för ny- och ombyggnad av bostäder. Syftet är att begränsakosmadema för systemet. Prop.1994/95:150 Bilaga 12 Regeringensförelag: Nuvarande faav på försäljning av den belånade fastigheten eUer tomttättenför rätt tiU ersättaing för faeditförluster på det garanterade lånet mjukasupp. Statens bostadsfaedimämnd ges möjUghet att lämna ersättning för faeditförlusterutan att faavet är upptyUt. Villkoret för detta är att låntagaren är eUer kanförväntas komma på obestånd och ttäffat avtal med långivare som mnebär att faeditförlustemablir lägre än de som kan förväntas uppstå vid en försäljning och det finns gmndadanledning anta att låntagaren har tiUräckUga ekonomiska fömtsättningar att fiiUgörade åtaganden som följer av detta avtal. Skälenför regeringens förslag: beslutade (prop. 1993/94:76,bet. 1993/94:BoU6, rsfa. 1993/94:115) om åtgärder för att stabiUsera bostadsfaeditmarknaden.Beslutet avsåg bl.a. åtgärder i syfte att motverka obestånd hos ägare avbostadshus som byggts eUer byggts om med statUgt stöd. Dels togs den dittiUsvarandekopplingen meUan lån och räntebidrag bort såvitt gäUde äldrebostadslåneärenden. Dels infördes en särskild statUg faeditgaranti för lån på faeditmarknadensom lämnas som ett led i en ekonomisk rekonstmktion för att undvika obeståndhos ägare tiU sådana bostadshus som uppförts eUer byggts om . Deav riksdagsbeslutet föranledda ändringama trädde i faaft den 1 januari 1994.Därefter har bostadsinstitaten mlett en omfattande obeståndshantering i syfteatt undvika att fastighetsägares betalningssvårigheter leder tiU konkurs. Obeståndshanteringenhar hittiUs främst gäUt bostadsrättsföreningar med hus byggda . 21 1994/95. framtiU utgången av febmari 1995 har rekonstmerats 198 sådana Prop. 1994/95:150föreningar med sammanlagt 5 300 lägenheter. YtterUgare 380 med Bilaga 12sammanlagt 11 000 lägenheter är under genomgång. Denpågående obeståndshanteringen är inriktad på att sänka kapitaUcost-nadema tiUen nivå som man bedömer att fastighetsägaren långsUitigt bör kunna klara av.Detta sker genom ett ackordsUknande förfarande när det gäUer lånen päfastigheten eUer fastighetema. Bedömningen görs med hänsyn tiU sitaationen påden lokala bostadsmarknaden vad gäUer hyres-uttag och efterfrågan nu ochframöver. Förfarandet är anpassat tiU att det normalt finns tvä långivare somberörs, en bottenlånegivare och en topplånegivare (), och att fastighetensavkastningsvärde utan räntebidrag understiger bottenlånegivarenskapitalfordran. Somframkommit vid överläggningama meUan förettädare för bostads-mstitaten, BKN ochregeringskansUet har mstitaten mte ansett det möjUgt att tiUämpa sammaförfarande, om säkerheten för topplånet utgörs av bl.a. den av BKN utfärdade faeditgarantin.Anledningen härtill är att garantin är utformad som en tyUnadsborgen.Ersättning lämnas då först sedan långivaren söfa betalning ur fastigheten - aUtsåreaUserat panten för lånet. Ett ackordsförfarande där långivaren för attundvika pantteaUsation efterger hela eUer delar av det garanterade lånet skuUeinnebära att lånegarantin i dessa delar i praktiken blev utan värde förlångivaren. Vidöverläggningama aktaaUserades mot denna bakgmnd bl.a. följande åtgärd. Det böröppnas en möjUghet för BKN att betala ut ersättning även utan föregående pantteaUsation.Syftet med åtgärden bör vara att begränsa statens utgifter för ersättningar ur faeditgarantini förhåUande tiU vad som skuUe bU faUet vid en pantteaUsation. För attersättningen skaU kunna begränsas bör faävas dels att kapitalförlusten i det ensfaldafaUet kan antas bU mindre än vid pantreaUsation, dels att kriterierna förackordsförfarandet, i vilket BKN förväntas medverka, genereUt sett utformas såatt antalet ersättningsärenden mte ökar och mte heUer mbbar ersättningsärendenasfördehiing i tiden. BKN bör således medverka tiU ett ackord bara under fömtsättningatt låntagaren är eUer kan förväntas komma på obestånd. Med obestånd avses häratt låntagaren är i stånd att fiiUgöra sina åtaganden enUgtlåneavtalet. Vad gäUer hyreshus bör därvid en gmndläggande fömtsättning förackord vara att ägaren genom kapital-tiUskott kan begränsa statens och/eUerlångivarens förluster. I fråga om bostadsrätter bör motsvarande fömtsättningvara att bostadsrätterna inte har något värde och att bostadsrättshavareavsagt sig bostadsrätten eUer att risken för avsägelser är uppenbar samt att debostäder som berörs av avsägelsema inte går att hyra ut tiU kosmadstäck-andehyror. Vidarebör gäUa att BKN medverkar bara i fråga om ackordsuppgörel ser som mnefattar kapitaleftergifter och/eUer s.k. villkorslån. Med viU- korslån avses att långivaren i syfte att rekonstmera lånebUden på fastigheten byter ut en del av fastighetslånen - i detta sammanhang en del av garantUånet - mot ett lån vars räntevillkor och återbetalning görs beroende av hur fastighetens ekonomi utvecfaar sig framöver. Villkorslån som ersätter tidigare garantUån fömtsatts bU finansierat genom den ersätt- 10 ningsom BKN lämnar inom ramen för ackordet. I fömtsättningama ingårockså att fördehiingen av förlusterna tiU följd Prop. 1994/95:150 av ackordet meUanstaten och långivama bör ske i relation tiU beräknade Bilaga 12 förluster pä deolika lånen efter en exekutiv auktion av fastigheten. Dessutom ingår att omackordet tiU följd härav omfattar kapitaleftergifter i fråga om underUggandelån utan faeditgaranti bör det därigenom frigjorda säkerhetsutrymmet ställassom ytterUgare säkerhet för den återstående delen av garantUånet. Regeringenanser för sin del att principen att den statUga faeditgarantin har formen av tyUnadsborgenbör upprätthåUas. Både principieUa och praktiska skäl talar för detta. En tyUnadsborgenär i sig tillräckUg för att staten skaU tiUförsäfaa bostadsbyggandet en rimUglånefinansiering. Den sitaation som har uppstått på bostadsfaeditmarknaden tiUföljd av låg-konjunfauren och ränteutvecklingen är dock sådan att det får ansesmotiverat med ett undantag för att nuldra effektema. Ordningen för BKN:smedverkan i en ackordsUknande obeståndshantering för att undvika pant-reaUsationersom har diskuterats med företrädare för bostadsinstitaten och BKN är enUgtregeringens bedömning väl ägnad att begränsa de faeditförluster som ettobestånd hos låntagaren annars skuUe leda tiU. Regeringen förordar att detöppnas en möjUghet för BKN att, i huvudsak enUgt den besfavna ordningen, utgeersättning för faeditförluster på ett statsgaran-terat lån även om fastigheteninte säljs. Ordningen mnebär fördelar för aUa berörda parter - för staten iform av minskad garantiersättning, för långivaren i form av lägre faeditförlusteroch för låntagaren i form av en möjUghet att få behåUa fastigheten. Förslagetinnebär således att den nuvarande ordningen med garantiersättning först efterdet att panten för garantUånet reaUserats behåUs men kompletteras med en möjUghetatt utge ersättning även utan pantteaUsation. Den altemativa möjUgheten bör,som framgått i det föregående, vara förbehåUen det faU där låntagare är eUerkan förväntas komma på obestånd men där en uppgörelse har kunnat träffas meUanlåntagare och långivare som bl.a. innebär att låntagaren åtar sig att svara fören större del av belåningen på fastigheten än den som skuUe kvarstå efter enexekutiv försäljning. Vi viU i sammanhanget understryka vikten av att debedömningar som här skaU göras sker på rent affärsmässiga gmnder. Låntagarensegen uppfattning om när obestånd föreUgger får inte vara avgörande. Detsamma gäUerlåntagarens bedömningar av vilken kapital-kostaadsnivå som är rimUg i justdennes faU. De ackordsuppgörelser som BKN medverkar tiU får inte framstå somatt staten via faeditgaranti-systemet genereUt ger vissa fastighetsägaregynnsammare kapitalkostaads-villkor än vad andra får inom ramen för det statUgafinansieringssystemet. Vidarebör, som framgått, gäUa att låntagaren kan bedömas ha ekonomiska fömtsättningaratt fuUgöra sina nya åtaganden enUgt det företedda avtalet. Med hänsyn tiUsyftet med åtgärden - dvs. att begränsa förlusterna och därmed kosmadema förgarantin - är det viktigt att det görs en noggrann analys av de ekonomiska fömtsättaingamai varje ensfalt faU så att de insatser som beslutas ger ett bestående resultat. Inomden sålunda angivna ramen bör det överlåtas på BKN att finna de lösningar i det ensfalda faUet som bäst tiUgodoser syftet med vårt förslag. Vi utgår dock från att nämndenvid tiUämpningen av det föreslagna alter- nadvet bl.a. tydUgt faargörför berörda långivare viUia analyser som krävs som underlag för att bedöma delsobeståndssitaationen i varje ensfalt faU, dels rekonstmktionsåtgärdensvaraktighet. Nämnden måste förbehåUa sig ett avgörande mflytande över dessabedömningar i varje ensfalt faU. Av vUa är också att det genom användandet avvillkorslån så långt möjUgt skapas fömtsättningar att kunna återvinnade faeditförluster som följer av ett ackord. Vi utgår därför från att nämndenverkar för ackordsuppgörelser som omfattar villkorslån finansierade medgarantiersättning och att låntagarens betalningar som avser vUUcorslån iförekommande faU delas meUan nämnden och långivaren i relation tiil respektivesuppoffring vid ackordet. Vi utgår också från att nämnden verkar för attlångivarens räntemargmaler på garantilån och bottenlån i förhåUande tiUsubventionsräntan för statUga räntebidrag är den lägsta möjUga för ett "frisfa"lån så länge räntan på viUkorslånet understiger övriga låneräntor. Vad vi anfört om attöverlåta åt BKN att finna de lösnmgar som i det ensfalda faUet tiUgodosersyftet med vårt förslag bör omfatta också frågan om vilka ärenden - gamla ochnya - som genereUt bör komma i fråga för den altemativa ersättningsmöjUgheten.Eftersom det inte går att på ett rimUgt sätt fömtse aUa de sitaationersom kan uppkomma i praktiken där syftet med den altemativa ersättningsmöjUghetenskuUe kunna tiUgodoses bör möjUgheten att medverka tiU ackord inledningsvis mtebegränsas tiiU vissa ärenden. viU vi understryka att den altemativa ersättningsmöjUghetenprimärt är avsedd för ärenden i vilka faeditgaranti redan är utfärdad och särsfaltde där garantin utfärdats inom ramen garantiregler, dvs. deärenden där faeditgarantin gav utrymme för ett lån som tiU sin storlek och säkerhetsmässigaplacering motsvarade bostadslånet enUgt äldre regler. Vi fömtsätter vad gäUernya garantUån att faeditprövningen sker på ett sådant sätt att msatser av dethär diskuterade slaget inte blir nödvändiga. Det far ankomma påregeringen att besluta om de ändringsbestämmelser som vårt förslag börföranleda. Bestämmelsema bör träda i kraft möjligt och senast den 1juli 1995. Prop.1994/95:150 Bilaga 12 Ändraderegler för räntebidrag till vissa bostadsrättsföreningar Regeringens förslag:För att ytterligare underlätta obeståndshanteringen i fråga ombostadsrättsföreningar med lån och bidrag för ny-eller ombyggnad enligt 1992års regelsystem slopas gällande faav på att bidragsunderlaget inte fåröverstiga de lån föreningen tagit upp för ny- eller ombyggnaden. Skälen för regeringensförslag: Vid överläggningar mellan företrädama för bostadsinstituten, har också framkommit att det behöver göras en ändring i räntebidragsreglemaför bostadsrättshus som finansierats med lånoch bidrag enligt system för finansie- Prop. 1994/95:150 ring avny- och ombyggnad av bostäder, om kapitaleftergiftema i sam- Bilaga 12 bandmed det i det föregående föreslagna ackordsförfarandet skall bli effektivt. 1992års regelsystem omfattar ny- eller ombyggnad av dels bostadshus som påbörjatsföre utgången av men inte slutfinansierats förrän , delsbostadshus som påbörjats i huvudsak . Huvudregeln när det gällerräntebidrag enligt detta system är att bidragets storlek beräknas med ledningav dels ett bidragsunderlag som motsvarar skälig faktisk produktionskostnad,dels en räntesats som fastställer på basis av marknadsräntan förbostadsobligationer med femårig löptid (den sk. subventionsräntan). Räntebidragenligt regler lämnas alltså normalt oberoende av hur projektetfaktiskt är lånefinansierat. För bostadsrätter har dock en koppling till denfaktiska lånefinansieringen behållits på så sätt att bidragsunderiaget inte faröverstiga de lån som bostadsrättsföreningen tagit upp för att finansiera den stödberättigandeny- eller ombyggnaden. Av detta följer bl.a. att om föreningen minskar sinlåneskuld utöver normal amortering sänks också bidragsunderlaget lika mycket.Därmed blir också räntebidraget lägre. Föreningen är skyldig att uppge vilkalån den tagit upp för att finansiera det bidragsberättigade projektet, liksomatt meddela senare förändringar i lånebilden. Bestämmelser om dettafinns i förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för ny- och ombyggnadav bostäder. Syftetmed att införa särskilda regler för bostadsrätter var att hindra föreningen ochdess medlemmar från att skaffa sig både räntebidrag och en skattesubventiongenom att lägga huvuddelen av lånefinansieringen inom bidragsunderiaget förräntebidrag på medlemmarna och därmed flytta skattemässigt avdragsgillaräntekostnader från föreningen till medlemmarna. Även det räntebidragssystemsom föregick system fungerade på detta sätt. Minskade låntagaren sinaräntebidragsberättigande lån utöver normal amortering, minskade räntebidraget.Som nämnts i det föregående togs denna koppling bort i äldre bostadslåneärendenden . Skälet var att underlätta obeståndshantering utom konkurs. Sammaskäl gör sig nu gällande såvitt avser bostadsrätter med bidrag enligt 1992 årsregelsystem. Regeringen delar uppfattningen att kapital-eftergifter på lån somavser hus med statiiga räntesubventioner kan bli effektiva bara omräntesubventionen inte påverkas av eftergiften. För att ytterligare underlättaför faeditgivare och utsatta bostadsrättsföreningar att tillsammans finnalösningar som innebär att konkurser kan undvikas förordar vi att bestämmelseni subventionssystem att bidragsunderlaget inte far överstigaföreningens lån för ny- eller ombyggnaden tas bort. Vadvi nu har föreslagit innebär, om det godkänns, att de subventions regler regelsystem som gäller för hyresrätter och egnahem utvidgas även till bostadsrätter. Ändringen medför att möjligheten öppnas för en förening och dess medlemmar att flytta räntekostnader från före ningen till medlemmarna. Vår bedömning är dock att utrymmet för såda- 13 na transaktioner i praktiken är mycket små under nuvarande förhållanden. Vi har inhämtat attföreträdare för berörda bostadsinstitut förklarat att Prop.