prop · GH03141 · 1994-01-01 00:00:00 — Nästa fråga blir då om det är rimligt att anta att kompletterande anskaffning av olja kan ske genom återtagning så att även behoven i ett begränsat anfall eller en neutralitetssituation kan täckas. Om regeringen först på mycket påtagliga indikationer beslutar om återtagning kan det vara svårt att på marknaden anskaffa olja i större utsträckning än som behövs för att klara en nedskuren löpande förbrukning. 93 gör därför bedömningen att försörjningsberedskapen på oljeområdet inför ett begränsat anfall eller en neutralitetssituation inte i väsentlig mån bör baseras på förutsättningen att återtagning kan ske. Inriktningen bör i stället vara att i landet skall finnas huvuddelen av de lager som behövs för att totalförsvaret skall kunna klara de krav som ett begränsat anfall eller en neutralitetssituation reser. Detta behöver emellertid, enligt 93, inte utesluta att för någon produkt eller en medveten risk tas. En plan för återtagning bör i så fall finnas. Behov av olja och oljelagring Omfattningen av den lagring av olja som behövs för att tillgodose behoven i kris- och krigssituationer är en direkt följd av de antaganden som görs om främst konsumtionsnivån samt om tillförseln i form av import och tillgängliga lager. 93 har genomfört beräkningar med en rad olika förutsättningar. I beräkningarna används bl.a. följande gemensamma förutsättningar. Krisskedet, som totalt antas vara upp , inleds med en period med växande politiska motsättningar mellan stormakterna eller mera lokalt i det europeiska området. Därefter följer ett krigshotande krisskede med hårdnande politisk konfrontation. Krisskedet övergår i ett stormaktskrig i vårt närområde. Två olika utvecklingar är då möjliga. Den ena innebär att står neutralt, medan den andra innebär att utsätts för ett s.k. begränsat anfall. Den av 93 antagna konsumtionen av oljeprodukter för olika civila ändamål under det krigshotande skedet samt under neutralitets- och krigssituationen motsvarar i huvudsak ÖCB:s respektive bedömningar. Det betyder att konsumtionen under det krigshotande skedet inom industrin som genomsnitt motsvarar av den normala, konsumtionen för bostadsuppvärmning och serviceverksamhet motsvarar av den normala och konsumtionen inom transporter och samfärdsel av olika drivmedel varierar av den normala. Under krig och neutralitet ligger konsumtionsnivån i industrin i genomsnitt lägre medan bostadsuppvärmning m.m. ligger på samma nivå som i det krigshotande skedet. I fråga om transporter kan hög aktivitet upprätthållas med flyg, lastbilar och bussar. förutsätts i beräkningarna i oförändrat mönster delta i det internationella utbytet av olja och oljeprodukter. Under hela krisskedet antas därför exporten av raffinerade oljeprodukter ske i oförändrad relativ omfattning till importen av olja. Under ett begränsat anfall eller neutralitet, antas inte någon import eller export av olja ske. 93 har genomfört beräkningar för åtta olika fall. I dessa ligger de gemensamma förutsättningarna om krisers och krigs karaktär och varaktighet fast, medan antagandena om import och ianspråktagande av främst fredskrislager varieras. När det gäller importen antas den vara 100 eller av den normala under den inledande delen av krisskedet. Under det krigshotande skedet är importen 50 eller av den normala. I några fall får högst en tredjedel av fredskrislagret tas i anspråk, i andra fall beaktas inte alls denna tillgång. Syftet med att beredskapslagra olja i viss omfattning är närmast att sörja för att det med hög säkerhet finns sådana kvantiteter av olika oljeprodukter tillgängliga att statsmakterna erbjuds rimlig handlingsfrihet inför en kris- och krigssituation. Mot bakgrund av de överväganden som gjorts, anser 93 att behovet av lagring av olja bör sökas i en avvägning mellan tre olika beräkningsfall och med en blick på konsumtionsbehovet i ett begränsat anfall eller en neutralitetssituation. Enligt den bedömning 93 gör, nås med en sådan avvägning en handlingsfrihet och en risknivå som bör kunna vara godtagbar på detta område. Inom den beräknade totalkvantiteten bör i första hand behoven av olika slag av drivmedel tillgodoses. Tillgång till drivmedel är nämligen av avgörande betydelse för de militära och civila delarna av totalförsvaret. När det däremot gäller oljor som används för uppvärmning av bostäder m.m. är det mer en fråga om vilken standardnivå som kan upprätthållas under det förhållandevis korta krigs- eller neutralitetsskedet. Därmed bör en viss risk kunna tas i fråga om eldningsoljor. Förslag till omfattning och produktstruktur för beredskapslagring av olja redovisas i en hemlig bilaga till delbetänkandet. Förslaget innebär att beredskapslagringen av olja inför neutralitets- och krigssituationer kan minskas kraftigt. Vid värderingen av OLU:s förslag till beredskapslagring bör uppmärksammas att drygt två månaders fredskrislager beräkningsmässigt inte har disponerats. Det betyder att om någon del härav kan anses utgöra en tillgång i en säkerhetspolitisk kris kan även väsentligt svårare scenarier . Förslaget till beredskapslagring av olja innebär att huvuddelen av den olja som behövs finns tillgänglig redan före ett återtagningsskede. Det betyder att förmågan att trygga en livsnödvändig försörjning för civilbefolkningen samt förmågan att stödja försvarsmakten under kriser och krig får anses vara god på oljeområdet. finns det statliga beredskapslager av olja för neutralitet och krig som vida överstiger den lagring som föreslås. Avveckling av den överskjutande delen av detta lager kommer att ta . kommer tillgångarna på oljeprodukter att vara större än behoven för olika kriser. Något återtagningsbehov kommer då inte att föreligga. Mot bakgrund av det förslag som 93 lämnar om beredskapslagrets omfattning och sammansättning, överväger 93 också frågor om lagringens struktur och om vem som bör genomföra lagringen. 93 sammanfattar sina överväganden på följande sätt: - Den volym oljeprodukter som behöver lagras för neutralitets- och krigssituationer är ganska begränsad och långt mindre än vad somhittills lagrats. - Lagerbehovet är så begränsat att det knappast kan utgöra en tillräckliggrund för att hålla en särskild, statlig lagringsorganisation , statliga lagringsanläggningar. - Ganska korta men intensiva kris- och angreppsfall ligger till grund för planeringen. Lagren måste därför ha hög tillgänglighet i kriser. - Distributionen i neutralitets- och krigssituationer bör ske genom det kommersiella systemet. - Beredskapslager av olja bör i första hand bestå av drivmedel av olikaslag. Dessa måste omsättas i förhållandevis rask takt för att inte blitekniskt eller marknadsmässigt inkuranta. - För att begränsa kostnaderna för omsättningen bör beredskapslagringenske i eller nära anslutning till det kommersiella distributionssystemet. - Lägre kostnader kan förväntas uppnås om lagring och omsättning avoljeprodukter sker integrerat med den kommersiella hanteringen. 93 drar slutsatsen att en kostnadseffektiv beredskapslagring av oljeprodukter inför en neutralitets- eller krigssituation förutsätter att beredskapslagringen utförs i eller i nära anslutning till det kommersiella distributionssystemet eller större förbrukare. 93 anser därför också att det är naturligt att lagringen genomförs av näringslivet. Inom ramen för en sådan huvudsaklig inriktning finns dock olika tänkbara lösningar vad gäller bl.a. organisation och finansiering. 93 avser att pröva sådana möjligheter i det fortsatta utredningsarbetet. En mycket viktig fråga i det fortsatta arbetet blir självfallet finansieringen av beredskapslagringen. Även när omfattningen av lagringen minskas behöver betydande kapitalbelopp bindas och de löpande driftkostnaderna är också avsevärda. I det fortsatta arbetet avser 93 överväga olika finansieringsmodeller mot bakgrund av deras principiella och praktiska innebörd. Vid behov kan skilda finansieringsbehov prövas för t.ex. olika slag av oljeprodukter. Den av 93 föreslagna inriktningen av det fortsatta utredningsarbetet innebär att staten liksom nu skall ha det överordnade ansvaret för försörjningsberedskapen på oljeområdet inför kriser av olika slag. Statsmakterna anger också målen eller ambitionsnivån för försörjningsberedskapen. En myndighet - exempelvis - genomför bl.a. analyser av tillgångar och behov och förbereder konsumtionsbegränsande åtgärder samt utövar tillsyn och kontroll över lagringen. Oljelagringen genomförs av företagen i anslutning till den kommersiella hanteringen. En sådan ordning innebär att olika parter tar det ansvar som är naturligt för vederbörande. Goda förutsättningar skapas därmed för att försörjningsberedskapen på oljeområdet skall kunna fungera effektivt. Det fortsatta utredningsarbetet förutsätter överläggningar med företrädare för berörda intressen. För att dessa överläggningar skall kunna bedrivas målinriktat och leda till avsett resultat inom rimlig tid, är det önskvärt att regeringen beslutar att den uppgiftsfördelning i stort som 93 har angett, dvs. att beredskapslagringen av olja även för en neutralitets- eller krigssituation skall genomföras av näringslivet, skall ligga till grund för det fortsatta utredningsarbetet. Förslaget från 93 innebär att nuvarande beredskapslager av olja inte endast skall reduceras till en lägre nivå, utan att det helt skall avvecklas. En så omfattande avveckling, som det är fråga om, behöver ske över . Avvecklingen bör ske i en takt som gör att staten kan erhålla så stora nettoinkomster som möjligt. Det innebär att avvägningar och bedömningar behöver göras av oljeprisets allmänna utveckling och det inkuransavdrag som behöver göras . Dessutom behöver drift- och kapitalkostnaderna för lagret beaktas. En plan för avvecklingen, som beaktar dessa förhållanden, bör upprättas av . Planen bör, enligt 93, innebära att hela lagret skall vara avvecklat . Inom ramen för en sådan plan bör avvecklingen forceras om en marknadsmässigt gynnsam situation skulle inträda. 93 föreslår att en successiv uppbyggnad av beredskapslager i näringslivet sker under lagringsåren 1996/97, 1997/98 och 1998/99. skulle därmed beredskapslagring av olja förekomma hos såväl som näringslivet. Innan uppbyggnaden av beredskapslagringen hos näringslivet inleds, bör senast en översiktlig avstämning göras av om några förutsättningar ändrats som bör påverka lagrets storlek och sammansättning. När det statliga lagret avvecklas, frigörs kapital som är bundet i oljelager. Hur stort kapital som frigörs beror i väsentlig mån på oljeprisets utveckling och på vilka priser marknaden är beredd att betala för vissa inte helt kuranta oljeprodukter. Trots denna osäkerhet kan det sägas att det är frågan om belopp av miljardstorlek. När lagret avvecklas, minskas successivt statens drift- och kapitalkostnader för det nuvarande beredskapslagret. Dessa kostnader uppgår /94 till ca 330 milj. kr. De medel som frigörs avses enligt statsmakternas beslut användas för andra ändamål inom totalförsvaret. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , Unc- kel, P. , Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 1993/94:141 Beredskapslagring av olja för krigssituationer.