prop · GH0324 · 1994-01-01 00:00:00 — Annan kroppsvisitation än som avses i 2 § tredje stycket eller kroppsbesiktning får, när åtgärden gäller kvinna, ej verk- ställas eller bevittnas av annan än kvin- na, läkare eller legitimerad sjuk- sköterska. Föremål, som anträffas vid kroppsvisitation eller kroppsbesiktning och som häktad enligt vad som följer av denna lag ej får inneha, skall omhändertagas och förvaras för hans räkning, såvitt ej annat är särskilt föreskrivet. 16 § Beträffande den som är häktad på grund av misstanke om brott ankommer det på undersökningsledaren eller åklagaren att 1. avgöra om eller i vad mån hinder för medgivande enligt 3 § första stycket första meningen eller 9-13 §§ eller för tillämpning av 3 § första stycket andra meningen möter på den grund att åtgärden kan medföra fara för att bevis undanröjes eller utredning om brott eljest försvåras. 2. avgöra fråga om inskränkningar enligt 6 § tredje stycket. Innebär avgörande Ett beslut enligt enligt första första stycket som stycket hinder för innebär hinder för medgivande eller medgivande eller på eljest inskränkning annat sätt inskränk- i häktads rätt, ning i en häktads skall avgörandet rätt, får meddelas omprövas så ofta endast om den häkta- anledning därtill de får underkastas uppkommer. 1Senaste lydelse 1978:903. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse enligt 24 kap. 5 a § . Sådana beslut skall omprövas så ofta det finns anledning till det. Denna lag träder i kraft . 7 5 Förslag till Lag om ändring i polislagen (1984:387) Härigenom föreskrivs att 19 § polislagen (1984:387) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 §1 En polisman som med laga stöd griper eller annars omhändertar eller avlägsnar någon får i anslutning till ingripandet kroppsvisitera denne i den utsträckning som är nödvändig 1. av säkerhetsskäl för att vapen eller andra farliga föremål skall kunna tas om hand, eller 2. för att hans identitet skall kunna fastställas. En polisman får En polisman får också kropps- också kroppsvisitera visitera i den i den utsträckning utsträckning det det behövs för att behövs för att söka söka efter vapen efter vapen eller eller andra farliga andra farliga föremål som är föremål som är ägnade att användas ägnade att användas vid brott mot liv vid brott mot liv eller hälsa, om det eller hälsa, om det med hänsyn till med hänsyn till omständigheterna kan omständigheterna antas att ett sådant kan antas att ett föremål kan sådant föremål kan förklaras förverkat förklaras förverkat enligt 36 kap. 3 § enligt 36 kap. 3 § . För detta ändamål får polismannen även undersöka portfölj, handväska eller an- nat liknande handbagage. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1987:577. 8 6 Förslag till Lag om ändring i tullagen (1987:1065) Härigenom föreskrivs att 63 § tullagen (1987:1065) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 63 § För kontroll av att anmälnings- och uppgiftsskyldighet enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen fullgjorts riktigt och fullständigt får tullmyndigheten undersöka 1. transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras vid införsel till eller utförsel från tullområdet, 2. områden för tullupplag, tullager, frihamnar och exportbutiker, flygplatser och bangårdar, där varor som står under tullkontroll förvaras, och även lokaler inom sådana områden, samt 3. handresgods, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande som medförs av resande vid inresa till eller utresa från tullområdet eller av person som kan anmanas stanna enligt 64 §. Om rätt för Bestämmelser om tulltjänstemän att kroppsvisitation undersöka vad finns i 19 § lagen resande bär i eller (1960:418) om straff innanför kläderna för varusmuggling. föreskrivs i 19 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Denna lag träder i kraft . 9 7 Förslag till Lag om ändring i lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. Härigenom föreskrivs att 10-12 §§ lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § Den som vill ha Den som vill ha tillträde till ett tillträde till ett skyddsobjekt eller skyddsobjekt eller som uppehåller sig som uppehåller sig invid ett skydds- invid ett skyddsob- objekt är skyldig jekt är skyldig att att på begäran av på begäran av den den som bevakar som bevakar skyddsobjektet skyddsobjektet - uppge namn, - uppge namn, födelsetid och födelsetid och hemvist, hemvist, - underkasta sig - underkasta sig kroppsvisitation kroppsvisitation som och undersökning av inte avser brev medförd egendom som eller annan enskild inte utgör brev handling. eller annan enskild handling. 11 § Den som bevakar Den som bevakar ett ett skyddsobjekt skyddsobjekt får får besluta om besluta om kropps- kroppsvisitation visitation, om det och undersökning av behövs för att be- egendom, om det vakningsuppgiften behövs för att be- skall kunna full- vakningsuppgiften göras eller för att skall kunna full- söka efter föremål göras eller för att som kan tas i beslag söka efter föremål enligt denna lag. som kan tas i beslag enligt denna lag. 12 § Den som bevakar Den som bevakar ett ett skyddsobjekt skyddsobjekt får får också i den också i den utsträckning som utsträckning som krävs för att krävs för att bevak- bevakningsuppgiften ningsuppgiften skall skall kunna full- kunna fullgöras göras avvisa, avvisa, avlägsna avlägsna eller, om eller, om en sådan en sådan åtgärd åtgärd inte är till- inte är tillräck- räcklig, tillfälligt lig, tillfälligt omhänderta en person omhänderta en per- inom eller vid son inom eller vid skyddsobjektet, om skyddsobjektet, om personen personen - överträder något - överträder något förbud som gäller på förbud som gäller grund av beslut på grund av beslut enligt denna lag, enligt denna lag, - vägrar att på - vägrar att på begäran lämna begäran lämna Föreslagen lydelse Nuvarande lydelse uppgift om namn, uppgift om namn, födelsetid eller födelsetid eller hemvist eller lämnar hemvist eller uppgift därom som lämnar uppgift skäligen kan antas därom som skäligen vara oriktig, kan antas vara - vägrar att oriktig, underkasta sig - vägrar att kroppsvisitation. underkasta sig kroppsvisitation eller undersökning av medförd egendom. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssam- manträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Proposition med förslag till ändrade regler om kroppsvisitation och kroppsbesiktning, m.m. I en framställning till regeringen har () hemställt att regeringen till övervägande tar upp en fråga som rör möjligheterna att inom kriminalvården kontrollera misstänkta s.k. sväljare, dvs. personer som förvarar och transporterar narkotika i kroppen. Under ärendets beredning inom har framkommit att de problem som JO pekar på ingalunda är de enda när det gäller sväljare. Inte minst inom tullens verksamhetsområde finns motsvarande problem. Framför allt berörs dock utformningen av några av de centrala straffprocessuella tvångsmedelsbestämmelserna i (RB). I promemorian (Ds 1991:56) Ändrade regler om kroppsvisitation och kroppsbesiktning, m.m. föreslås vissa ändringar av reglerna om kroppsvisitation och kroppsbesiktning i och andra författningar. Promemorian har remissbehandlats. Jag tar i detta ärende upp de frågor som har behandlats i promemorian. Promemorians lagförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet som bilaga 2. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 90-461). Chefen för förordnade f.d. justitieombudsmannen att göra en översyn av förhållandena för anhållna och häktade m.fl. Syftet med översynen var att försöka öka möjligheterna för de intagna att vistas i gemensamhet eller att på annat sätt ha bättre kontakt med omvärlden. I rapporten (Ds 1992:8) Häktades gemensamhet och kontakter med omvärlden föreslår en rad åtgärder som kan vidtas för att förbättra förhållandena för häktade m.fl. Rapporten har remissbehandlats. Jag tar i detta ärende upp några frågor om åklagarbeslut om häktades kontakter med omgivningen som har behandlats i rapporten och frågan om medborgarvittnen vid häkte. Rapportens lagförslag i denna del bör fogas till protokollet som bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet som bilaga 4. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 92-856). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som utarbetats i ärendet. De till Lagrådet remitterade förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5. Lagrådet har haft synpunkter på flera av förslagen. Jag återkommer till dessa synpunkter i anslutning till att jag behandlar de olika förslagen. Jag vill redan här nämna att jag i allt väsentligt godtar de av Lagrådet framförda synpunkterna. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 6. 2 Kroppsvisitation och kroppsbesiktning Det har - sedan de första fallen upptäcktes - blivit allt vanligare att personer som är inblandade i illegal narkotikahantering döljer narkotikan inuti kroppen. Detta sker både för att smuggla narkotika mellan olika länder och för att föra in narkotika på fängelser och andra slutna institutioner. När det gäller större förpackningar narkotika, döljs dessa i kroppen genom att placeras i ändtarmen eller vaginan, medan mindre förpackningar sväljs. Narkotikan förpackas i kondomer, avklippta gum- mihandskfingrar eller annat liknande emballage innan den stoppas upp eller sväljs ned. En person kan svälja ett stort antal förpackningar; som exempel kan nämnas fall där mer än 200 förpackningar har svalts, innehållande sammanlagt upp till narkotika. Det är framför allt amfetamin, heroin och kokain som smugglas på detta sätt. Personer som sväljer narkotiska preparat för att förvara eller transportera dessa brukar kallas för sväljare eller med en engelsk benämning, bodypackers. sväljs förpackningarna i olika omgångar, varvid sväljaren äter en måltid mellan omgångarna. Om sväljaren blir föremål för "avföringskontroll", kan han härigenom lura dem som verkställer kontrollen så att de avbryter kontrollen efter den första avföringen, utan att de återstående förpackningarna upptäcks. tar sväljaren också tarmförslappande medel och utsätter sig därefter för självsvält. På så sätt kan det dröja mycket innan samtliga förpackningar har kommit ut den naturliga vägen. Det förekommer också att kroppshåligheter, då särskilt munnen, an- vänds vid den vanliga gatulangningen av narkotika. Detta kan gå till så att säljaren förvarar ett mindre parti i munnen, vilket är emballerat så att han snabbt kan svälja det om han misstänker att han är upptäckt av polis. Vid överlåtelsen tar han ut förpackningarna ur munnen, överlämnar dem till köparen, som i sin tur stoppar för- packningarna i sin mun. Även köparen har då möjlighet att snabbt svälja narkotika om han misstänker upptäckt. Det förekommer också att narkotikaförpack- ningar utväxlas mellan säljaren och köparen genom kyssar. I promemorian redovisas att det vid samtal med representanter för olika myndigheter, såsom kriminalvården, polisen, tullen, åklagarna och , har kommit fram att behandlingen av sväljarna bereder en hel del problem av såväl rättslig som praktisk natur. De straffprocessuella tvångsmedel som närmast berörs är reglerna om kroppsvisitation och kroppsbesiktning i 28 kap. RB. Därjämte finns i ett stort antal lagar regler om kroppsvisitation, kroppsbesiktning och andra liknande undersökningsförfaranden. Grundlagsskyddet i 2 kap. regeringsformen (RF) utgör den givna utgångspunkten när utformningen av ifrågavarande tvångsmedel behandlas. De problem som finns hänger till inte obetydlig del samman med de juridiska begreppen kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Beträffande kroppsbesiktning är det t.ex. oklart vilka slags undersökningar som får genomföras. Det är också oklart i vilken utsträckning medhavda föremål får undersökas inom ramen för en kropps- visitation. Begreppsanvändningen bör därför ut, så att de oklarheter som råder i görligaste mån försvinner. Ett annat problem är att kriminalvårdslagstiftningen saknar klara regler när det gäller förutsättningarna för att hålla en intagen avskild från andra när en kroppsbesiktning skall genomföras. Ett tredje problem är att tullens möjligheter att utföra kroppsbesiktningar är begränsade och resurskrävande. I promemorian redovisas ett förslag som skulle ge tullen möjligheter att använda s.k. urintestapparater. Detta förutsätter ändringar i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling (varusmugglingslagen). Förutom de särskilda problem som jag nu har redogjort för finns det också vissa problem vad gäller förutsättningarna för att få tillgripa de olika tvångsmedlen, bl.a. kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Varken denna fråga eller frågan om vem som skall besluta om åtgärderna i olika fall tas upp i detta ärende. Dessa frågor omfattas av uppdrag (dir. 1991:52 och dir. 1993:33). 20 2.2 Gällande ordning 2.2.1 Allmänt om kroppsvisitation och kroppsbesiktning I 2 kap. RF finns bestämmelser som syftar till att skydda medborgarna från bl.a. kroppsliga ingrepp från det allmännas sida. Bestämmelserna innebär bl.a. att varje medborgare enligt 2 kap. 6 § RF mot det allmänna är skyddad mot kroppsliga ingrepp, kroppsvisitation samt husrannsakan och liknande ingrepp. Dessa grundläggande fri- och rättigheter får enligt 2 kap. 12 § RF begränsas endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt. Av regeringsformen framgår också att en begränsning av dessa fri- och rättigheter endast får ske i form av lag. Detta är ett uttryck för den s.k. legalitetsprincipen. Till 2 kap. RF anknyter också tre principer som anses gälla för all tvångsmedelsanvändning. Dessa principer är ändamåls-, behovs- och proportionalitetsprinciperna. Ändamåls- principen innebär att det allmännas befogenhet att använda tvångsmedel är bundet till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Så kan en domstol exempelvis inte häkta någon för att avhålla vederbörande från att missbruka alkohol. Däremot är det möjligt att häkta någon därför att det finns risk för att han fortsätter med brottslig verksamhet. Behovsprincipen innebär att det allmänna får använda ett tvångsmedel bara när det finns ett påtagligt behov av att använda just det tvångsmedlet och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Är det exempelvis i ett enskilt fall tillräckligt att meddela ett beslut om reseförbud, skall häktning inte tillgripas. Proportionalitetsprincipen, slutligen, innebär att en tvångsåtgärd i fråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet skall stå i en rimlig proportion till vad som står att vinna med åtgärden. Denna sistnämnda princip gäller uttryckligen enligt samtliga straffprocessuella tvångsmedel, således även kroppsvisitation och kroppsbesiktning (se 28 kap. 13 § första stycket jämförd med 28 kap. 3 a § RB, samt prop. 1988/89:124, bet. 1988/89:JuU25, rskr. 1988/89:313). Beträffande kroppsvisitation och kroppsbesiktning innebär det alltså att dessa tvångsmedel får tillgripas endast om skälen för att de används uppväger det intrång eller men i övrigt som tvångsmedelsanvändningen innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. För att brottsbekämpningen skall vara effektiv innehåller ett stort antal regler om straffprocessuella tvångsmedel. Dessa delas regelmässigt in i två kategorier, reella och personella. Det sistnämnda rör ingrepp mot person, såsom gripande, anhållande, häktning, reseförbud, kroppsvisitation och kroppsbesiktning. De förra rör åtgärder beträffande framför allt egendom. Hit räknas beslag, husrannsakan och telefonavlyssning. De nu i första hand aktuella tvångsmedlen, kroppsvisitation och kroppsbesiktning regleras i 28 kap. RB. Anmärkas kan att kroppsvisitation med den utformning tvångsmedlet har, i systematiskt hänseende kan sägas utgöra ett såväl reellt som personellt tvångsmedel. I det följande (särskilt avsnitt 2.4.2) kommer också gränsdragningen mellan kroppsvisitation och husrannsakan att beröras. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får användas i brottsutredande syfte endast när det finns misstankar om brott på vilket fängelse kan följa (28 kap. 11 § och 12 § RB). Beträffande graden av misstanke skiljer sig förutsättningarna åt vad gäller möjligheterna att använda respektive tvångsmedel. För kroppsvisitation är det tillräckligt att det förekommer anledning att brott har förövats varå fängelse kan följa, medan det för kroppsbesiktning krävs att någon skäligen kan misstänkas för sådant brott. I det senare fallet krävs alltså dels en högre grad av misstanke dels att den som är föremål för åtgärden själv är misstänkt för brottet. Kroppsvisitation kan däremot göras på såväl den som misstänks för brottet som på annan. Skall kroppsvisitation göras på annan än den misstänkte krävs dock att synnerliga skäl i vissa närmare angivna hänseenden är för handen. Beslut om användande av något av ifrågavarande tvångsmedel fattas av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten (28 kap. 13 § första stycket jämförd med 4 § 1 stycket RB). Om det inte finns tid att invänta ett beslut av någon av dessa, får enskild polisman fatta beslut (28 kap. 13 § första stycket RB). Normalt fattas beslut av polisen (undersökningsledare eller enskild polisman) eller åklagaren. Endast undantagsvis fattas beslut av domstol. Kroppsvisitation och kroppsbesiktning kan också komma i fråga för andra än brottsutredande ändamål, exempelvis för att förhindra att vapen, narkotika eller annat tas in på slutna institutioner av olika slag. Reglerna finns då primärt i andra författningar än . Regleringen i dessa andra författningar kan ibland överensstämma med utformningen av reglerna i , men ibland är den annorlunda utformad. I sådana fall gäller ifrågavarande särbe- stämmelser framför generella reglering (se 28 kap. 15 § RB). I fråga om förutsättningarna för att använda tvångsmedlen kroppsvisitation och kroppsbesiktning har den lagtekniska utformningen inte medfört några särskilda tillämpningssvårigheter. Detsamma gäller beträffande beslutsformerna. I den praktiska tillämpningen är det normalt inte några större problem att fastställa när kroppsvisitation eller kroppsbesiktning kan komma till användning. Vad som däremot har ansetts oklart och därigenom berett vissa problem är vad som närmare avses med kroppsvisitation respektive krop- psbesiktning samt hur respektive tvångsmedel får användas. Dessa oklarheter kan till stor del tillskrivas det förhållandet att begreppen inte klart har definierats i lag. Begreppen har dessutom givits skiftande innebörd i olika motivuttalanden. 21 2.2.2 Begreppen kroppsvisitation och kroppsbesiktning i regeringsformen Som nämnts skyddas i regeringsformen den enskildes kroppsliga integritet. Detta skydd kan under vissa omständigheter inskränkas genom lag. Skyddet i 2 kap. 6 § RF är riktat mot påtvingade kroppsliga ingrepp samt dessutom mot bl.a. kroppsvisitation. Begreppet kropps- besiktning förekommer däremot inte i regeringsformen. Beträffande uttrycket kroppsligt ingrepp sägs i motiven till regeringsformen (prop. 1975/76:209 s. 147) att det avser främst våld mot människokroppen. Dit hänförs vidare läkarundersökningar, smärre ingrepp som vaccination och blodprovstagning samt "liknande företeelser som brukar betecknas med ordet kroppsbesiktning". I motiven sägs vidare att med kroppsvisita- tion avses undersökning av en persons kläder eller av något som denne har med sig, t.ex. en handväska. Av det nu sagda framgår alltså att kroppsbesiktning är en form av kroppsligt ingrepp, vilket kroppsvisitation inte är. I betänkande (SOU 1978:34) Förstärkt skydd för fri- och rättigheter angavs att de lagenliga inskränkningarna av det grundlagsenliga skyddet kunde delas in i fyra olika grupper (se prop. 1978/79:195 bil. 1 s. 202-207), nämligen a) påtvingat kroppsligt ingrepp, som innebär våld mot människokroppen, b) påtvingat kroppsligt ingrepp i annat fall, dvs. kroppsbesiktn- ing, främst läkarundersökning, samt smärre ingrepp av typ vaccination, tagande av blodprov eller fingeravtryck, c) kroppsvisitation eller således undersökning av någons kläder eller av det som någon bär med sig, samt d) samhällets rätt att i andra fall utöva våld mot enskilda personer, dvs. en mera generell rätt för det allmännas verkställande organ till våldsutövning för genomförande av vissa förvaltningsuppgifter. Som exempel på ingrepp som hamnar i den första gruppen nämns kastrering och transplantation. Bland ingrepp som hamnar i den andra gruppen, dvs. ingrepp som skall anses utgöra kroppsbesiktning, nämns läkarundersökning, smärre ingrepp av typ vaccination samt tagande av blodprov och fingeravtryck. Däremot hänförs inte tagande av fotografi eller alkoholutandningsprov till denna grupp. Till den tredje gruppen, kroppsvisitation, hänförs undersökning av någons kläder eller väska som någon bär med sig. Till den fjärde gruppen hänförs bl.a. polismans rätt att bruka våld (se t.ex. 10 § polislagen [1984:387]). Utredningen tillade att gränsdragningen mellan de fyra grupperna inte är entydig, utan t.o.m. i viss mån godtycklig, men att gränsdragningsfrågorna inte var av intresse i sammanhanget, eftersom grundlagsskyddet är detsamma för alla fyra grupperna. En annan gränsdragningsfråga som har varit föremål för diskussion är den mellan kroppsvisitation och husrannsakan, särskilt beträffande undersökning av väskor och annan medförd egendom. Med husrannsakan förstås varje av myndighet företagen undersökning av hus, rum eller slutet förvaringsställe (se avsnitt 2.2.3 och prop. 1975/76:209 s. 147). En undersökning av väskor och liknande som någon bär med sig omfattas av begreppet kroppsvisitation och inte av husrannsakan (se prop. 1978/79:195 bil. 1 s. 97). I detta sammanhang har diskuterats var gränsen skall dras för att man skall kunna säga att någon bär något med sig. Det har också diskuterats vilket tvångsmedel som skall tillgripas för att undersöka en låst väska; kroppsvisitation eller husrannsakan. Dessa diskussioner återkommer jag till (avsnitt 2.4.2). Redan nu kan dock nämnas att dessa gränsdragningsproblem inte är av något större intresse ur regeringsformens perspektiv. I regeringsformen är nämligen skyddet för frihetsinskränkningar utformat på samma sätt för alla slags frihetsinskränkningar. Sammanfattningsvis kan alltså konstateras att regeringsformen och dess förarbeten inte innehåller några skarpa gränsdragningar mellan olika typer av integritetskränkningar och inte heller några klara definitioner av begreppen kroppsbesiktning och kroppsvisitation. De exemplifieringar som här har redovisats gör dock att begreppen kan ringas in tämligen väl. 2.2.3 Begreppen kroppsvisitation och kroppsbesiktning i Kroppsvisitation behandlas i 28 kap. 11 § RB. Där sägs att det, då det förekommer anledning att brott på vilket fängelse kan följa har förövats, får företas kroppsvisitation i vissa syften. Kroppsbesiktning behandlas i 28 kap. 12 § RB. Där sägs att det å den som skäligen kan misstänkas för brott på vilket fängelse kan följa får företas kropps- besiktning, för samma ändamål som för kroppsvisitation. I lagtexten anges inte den närmare innebörden av begreppen kroppsvisitation respektive krop- psbesiktning. Begreppen infördes i samband med tillkomsten av . användes begreppet kroppsrannsakan som en gemensam beteckning för kroppsvisitation och kroppsbesiktning. I 28 kap. 13 § RB finns vissa gemensamma bestämmelser om verkställighet m.m. av beslut om kroppsvisitation och kroppsbesiktning. I förarbetena till (NJA II 1943 s. 373) anges att det med kroppsvisitation avses undersökning av någons kläder eller vad han eljest bär på sig.