prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Ett deltegande ger det inflytende som är nödvändigt för an tillvarate våra intresseni den nya framväxande utrikespolitiska miljön.Genom den formaliserade samverkan och det stendiga samrådsom pågår inom GUSP kan därför ge ett konstraktivt bidrag till de västeuropeiska ländernas gemensamma uttikespolitik. Utenför EU, som ensam aktör, riskerar däremot an marginaliseras iutrikespolitiskt hänseende. ' kaninom ramen för GUSP verka för de värderingar och Prop. 1994/95:19prioriteringar som är vägledande i svensk uttikespolitik. Respekten förmänskliga rättigheter och främjandet av en demokratisk utveckling i omvärldenkommer att vara hörnstenar i denna politik. Genom att agera tillsammans med ettstort, och växande, antel likasinnade europeiska länder ökar också våra möjligheter att förebygga och förhindrakonflikter rant om i världen. De traditionelltsett goda relationer som har med många utvecklingsländer konuner attåterspeglas också i vårt deltegande i GUSP. kommer att fortsatt hävdaståndpunkter som främjar dessa länders inttessen. Denna möjlighet bidrar tillatt berika dialogen mellan och utvecklingsländerna. I kommeren huvuduppgift för EU och att vara sökandet efter en varaktig fred i fd. Den ttagedi som utspelaspå vår egen kontinent måste bringas till ett slut. Trots bristande framgånghittills kan dette bara uppnås genom en än närmare samverkan mellan utomsteendeländer. I Central- ochÖsteuropa utvecklas demokrati och marknadsekonomi. EU har redani hög grad bidragit till denna utveckling, och genom de närmare relationer somnu utvecklas blir EU:s roll alltväsentiigare. förekommer emiska motsättningar i denna del avEuropa. Dessa motsätmingar är exempel på s.k. säkerhetspolitiska lågnivåhot. Omde inte bringas under konttoll redan i ett tidigt skede, skulle de i lUchet medvad som har skett i f.d. kunna utvecklas till allvarligakonflikter. Samarbetet inom GUSP kommer därför att till stor del kretsa kringförebyggande åtgärder för att förhindra en sådan utveckling. Tillsammans med EU-Iänderna kan aktivtbidra till att trygga utvecklingen i Centtal- och med siktetinstellt på ett alleuropeiskt samarbete inom ramen för ett utvidgat EU. Det kanröra sig om fördjupat stöd av ekonomisk ochteknisk namr i kombination med en intensifierad politisk dialog,fortsatte handelsliberaliseringar och multilateralisering av samarbetet. Ettsamordnat agerande med övriga EU-länder har betydligt större föratsättningaratt bli effektivt än om vidter åtgärder på egen hand. Också andrasäkerhetspolitiska lågnivåhot förekommer i . En viktiguppgift är därför att bidra till attförhindra exempelvis organiserad brottslighet, miljöhot, illegal spridning avklyvbart material, tertorism och uppkomsten av aggressiv nationalism samtrisken för massflyktingsttömmar. kan bara ske genom ett samordnat stödvästerifrån. Med ettsterkare nordiskt bidrag till arbetet i GUSP kommer utvecklingen i att få ökaduppmärksamhet. har större möjligheter än de nuvarande EU-ländema att följa skiftande tendenser i derma region. I det nära samråd som sker inom GUSP kan därför redan i ett begynnande skede inte en central roll i EU:s politik i denna region. Vi kan också påräkna stöd för insatser som kan förebygga eller förhindra att säkerhetspolitiska lågnivåhot utvecklas i 44 Medlemskap iEU ger en möjlighet att verka för att EU:s Prop. 1994/95:19 ekonomiska,och vid behov diplomatiska, insatser i ökar. Det kanexempelvis handla om utbildningsinsatser, kunskapsöverföringoch att vidte diplomatiska åtgärder tillsammans med övriga EU-länder.Genom insatser som sker gemensamt i EU-regi kan våra grannländer på andra sidanÖstersjön få ett stöd som är betydligt meromfattande än det som skulle kuima erbjuda på egen hand. Dessa insatsergagnar stebiliteten i vårt närområde och därmed försterks säkerhetenäven för . Stöd från övrigaEU-länder är inte bara en möjlighet uten något som varje medlemsland kanförvänte sig. Övriga EU-medlemmar kan inte sig likgiltiga tiU en oro somett medlemsland ger uttryck för. Beredskap att handla solidariskt och visaömsesidig lojalitet är själva kärnan i deltegandet i GUSP. Med den innebördbegreppet säkerhetspolitiska risker har, är beroende av att Europeiskaunionen har framgång i sina ansträngningar att möte dem. Regeringen anser attSverige bör te sin del av ansvaret för dette genom att aktivt delte isamarbetet. 4.5 Ekonomi och välfärd 4.5.1 Makroekonomiskt samarbete Det ekonomiska samarbetet i EUbör ses ur två aspekter. För det förste är det ett medel för att uppnåvälstend. För EU-ländema möjliggör samarbetethögre tillväxt och större ekonomisk stebilitet. Samarbetet har särskildbetydelse för fattigare regioner och länder. För det andra främjar det ekonomiska samarbetetfreden. Det tvinnar samman länder och folk - genom ökad handel,investeringar, industtiellt ochteknologiskt samarbete, valutesamarbete osv. - och medverkar på så sätttill att uppfylla EU:s grundläggande mål om fred och frihet i hela . Under senare århar EU och EU-länderna ägnat allt större uppmärksamhetåt att minska arbetslösheten och att söka uppnå en högre och samtidigtuthållig tillväxt. Samarbetet innebär att länderna söker utforma sin politikunder ömsesidigt hänsynstegande som ter sig formen av en kontinuerlig diskussion länderna sinsemellan om det aktuella ekonomisk-politiskaläget. innebär an ramvillkoren för ett enskilt lands makroekonomiska politik kommer att uppfattes som mera stebila, föratsägbaraoch mindre osäkra än motsvarande villkor för en utenförsteende land som intefår delte i samarbetet. beslutede vid sitt möte i idecember 1993 att på basis av en vitbok uterbeted inom kommissionen fasUägga en omfattende handlingsplan med följande huvudelement: - Nationella insatser främst för att förbättra arbetsmarknadernas funktionssätt genom åtgärder för bättreutbildning, ökad flexibilitet, ändring av skattesystemen så att sysselsättningen främjas, större satsningar på aktiv arbetsmarknadspolitik, särskilda satsningar på 45 -Fullt umyttjande av den inre marknaden Prop.1994/95:19 -Transeuropeiska nätverk för ttansporter, miljö och energi -Infrastrakmr för informationsteknologi -Social dialog. Som föratsättning förhandlingsplanen gäller sunda makroekonomiska förhållanden, frihandel,solidaritet och decenttalisering. De ekonomiskt sett mest betydelsefulla åtgärderna åligger det länderna att enskiltbesluQ om och genomföra, men viktigadelar av handlmgsplanen ligger på gemenskapsnivån. Det gäller t.ex.frågor om finansiering av nätverken, där bl.a. Europeiska investeringsbankenkommer att medverka. gav handlingsplanen ytterligare politiskaimpulser vid sitt möte på i juni 1994och återkommer till planens genomförande vid sin möte i idecember. Sysselsättnings- och tillväxtfrågorna finns därmed mycket högt påEU:s politiska dagordning. Det är viktigtatt notera att den ekonomiska politiken och skattepolitikenalltjämt är en nationell angelägenhet. Det fakmm att EU:s makroekonomiskasamarbete inte bara syftar till högre sysselsättning, låg inflation,ullväxthöjande infrastrakmrinvesteringar, m.m. uten även till en god budgetdisciplin, innebär inte att EU harmakt att för något enskilt EU-land föreskriva något om avvägningenmellan olika poster (politikområden) inågon nationell budget, eller om ett lands skattettyck, dess offentligasektors storlek eller utformningen av dess olika välfärdssystem, för att tenågra exempel. Däremot lär namrligtvis länder av varandras goda exempel ochgjorda missteg när de samarbeter. Som anfördesfrån svensk sida vid öppnandet av medlemskapsförhandlingama är den vikt EUfäster vid den sociala dimensionen en enligtvår uppfatming nödvändig följd av den ekonomiska integrationen. Vidareframhölls an vi ser fram emot att aktivt bidra till den fortsatte utvecklingenpå dette område, som itmefatter arbetsmiljön och dialogen mellanarbetsmarknadens parter. EU-ländemasekonomiska och sociala samarbete har viktiga konsekvenserför på såväl kort som lång sikt. Det gäller vare sig ärmedlem eller inte eftersom i båda fallen är beroende av den ekonomiska utvecklingen och de ekonomiskabeslut som tes i EU. Svenskar som bosätter sig, arbeter, smderar ellerturister utomlands gör dette i huvudsak iVästeuropa. De som kommer hit som mrister eller som arbetskraft kommerpå samma sän mestedels från . Ungefär tre fjärdedelar av Sverigeshandelsutbyte sker med . Den ekonomiska utvecklingen i Central- ochÖsteuropa blir alltmer betydelsefull för oss som villkoren förintegrationen av denna del av i allt väsentligt avgörs i samspelet medEU-länderna. makroekonomiskautveckling samvarierar sterkt med övriga . Huvuddelen avinvesteringsutbytet sker med övriga industriländer i . Svenskastorföreteg agerar ofta på världsmarknaden,men har normalt tyngdpunkten för sin verksamhet i . Traditionella mål för svenskekonomisk politik som hög sysselsättning 46 på den reguljära arbetsmarknaden,tillförlitliga välfärdssystem, tillväxt på god europeisk nivå, låg inflation, regional utjämning och engod mUjö Prop. garanteras inte av att går med i EU. avsevärt lättere att uppnå om är EU-medlem jämförtmed om skulle ste utenför. Medlemsländema i EU har under enföljd av år fördjupat sitt ekonomiska och sociala samarbete därföratt de har funnit det vara till fördel fördem. En del av Maasttichtevtelets text på det ekonomiska området liksom framväxten av den socialadimensionen var en kodifiering av ett samarbetesom spontent har vuxit fram EU:s riktmärken för den ekonomiska utvecklingen -låg inflation, låga räntor, sunda stetsfinanser och stebU växelkurs -ligger i linje med regeringens ekonomiska politUc. Det finns således ingenmotsättning mellan EU:s kriterier på stebilitet och de långsiktiga målen förregeringens ekonomiska politik. Regeringens instellning till deltegande i EMU:svaluteunion, såsom den kom tilluttryck i den svenska förhandlingspositionen rörande EMU, har tidigarepresenterats i . Positionen irmebär att vill delte i denframväxande ekonomiska och monetera unionen. Angående formema för beslut gällerföljande. Om konuner att delte i en ttedje fas av EMU beror dels på närvi uppfyller inttädeskraven, dels på om visjälva vill. kommer inte att automatiskt bli medlem i den slutiigavaluteunionen enbart för an vi ratificierar medlemskap i . har iförhandlingarna anmält, och dette har noterats till protokollet, att Riksdagenhar det slutiiga avgörandet. 4.5.2 Ekonomiska risker som ärförenade med ett utanförstående OmSverige inte skulle kurma erbjuda samma stebilitet och inflytende åt företeg med verksamhet i som deras konkurrenter har, kommer det att motverka att investeringar lokaliseras till . Att producera i blir då förenat med enkonkurrensnackdel i förhållande till producenterna i EU. kan för många branscher i bli ett betydande problem eftersom industri- ochtjänsteproduktion blivit internationellt allt mera lättrörlig mellan länder som inteskiljer sig märkbart beträffande traditionellakomparativa fördelar men däremot skiljer sig åt beträffande instimtioner, marknadsstorlek och geografiskt läge. Allt annat lika bör man därför räkna med an färre svenska och utländska investeringar lokaliseras tillSverige vid uranförskap. Sannolikt påverkas även investeringarnas karakter. Svenska underleverantörer kommer genom medlemskapet an ges en sterkare stellning när de förhandlar om kontrakt från andra EU-länder eftersom underleverantörerna med fog kan hävda attde på ett lika fömlsägbart sätt som konkurrenterna kan ingå som enlänk i en längre produktionskedja. Därmed kommer fler underleverantörer att bygga ut sin produktionskapacitet än om ster utenför. Det är rimligt an no att investeringarna vid medlemskap skulle blimera teknologiintensiva till sin namr. Om sig utenför EU, kan näringslivet komma an riskera att inriktes mera på produktion av mer osofistikerade varor och Om ingetannat förändras blir således konsekvensen för svensk ekonomi dels färreinvesteringar, dels att de investeringar som trots utanförskapet naturligtvisändå görs blir av mindre tillväxtfrämjande karakter. I båda fallen ärverkningarna negativa: lägre investeringskvot och ett näringsliv med sämreproduktivitet, löne- och skattebeteliungsförmåga. En sådan utveckling kommer emellertid ttoligen attutiösa motverkande mekanismer. Om investermgama minskar faller sannoliktreallönerna, vilket i sin mr påverkar inriktningen av investeringama. En lägretillväxttekt och lägre reallöner innebär att konsumtionsuttymmet växerlångsammare, vilket begränsar utrymmet för offendiga insatser. Behovet atterbjuda potentiella investerare andra fördelar än EU-medlemskapet kan dessutomfå konsekvenser för politikens inriktning, inte bara på ekonomins område, utanockså när det t.ex. gäller ambitionsnivån på miljöns område. Om utenförskapet leder till en ökad osäkerhet omSveriges ekonomiska och politiska utveckling jämfört med EU-anslutnagrannländer kan dette dessutom leda till att potentiella investerare ochplacerare begär en högre ränte som riskpremie. Denna effekt ebbartroligen ut, om under en antel år visar sig föra en väl så stebilekonomisk politik som EU-medlemmarna, men uppgiften att eteblera och befästedenna trovärdighet ger ett begränsat manöveratrymme för den ekonomiskapolitiken . Sammanfattningsvisskulle ett uteblivet medlemskap inverka negativt på investeringsviljan och ränteskillnaderna mot omvärlden. Delångsiktiga skadeverkningarna av denna utveckling kan dock motverkas avkompenserande mekanismer och åtgärder, t.ex. en svagare reallöneutveckling än iomvärlden och politiska beslut som gyimar investerare.Både den uteblivna tillväxten och de motverkande åtgärdema påverkar emellertidföratsättningama att uppnå den ekonomiska politikens mål under lång tidframöver. Ekonomiskanackdelar av ett medlemskap har inte helt kunnat undvikas. Ett exempel äråterregleringen av teko-importen. Derma reglering ger konkurrenslikstelldhetför svenska teko-prcxiucenter vilket är betydelsefullt i sig men den är underen övergångstid till viss nackdel för svenska konsumenter. När det gällerjordbraket kan på motsvarande sän sägas an anslutningen till EG:sjordbrakspolitik irmebär en återgång frånde senaste årens reformer i riktning mot en avreglering. Den ökade konkurrensenför livsmedelsindustrin är dock till fördel för de svenska konsumenterna. Den mest påteliga samhällsekonomiska nackdelenmed ett medlemskap är den avgift som betelar till EU:s budget.Både ur en samhällsekonomiskt och ettstetsfinansielli perspektiv måste kosmaden för avgiften emellertid vägasmot kostnaderna för att säga nej. I det korteperspektivet skulle en högre ränteskillnad mot omvärlden och en långsammare nedgång i arbetslösheten vålla både samhällsekonomin och de offentliga finansierna kännbara förluster. Stetsbudgeten innebär t.ex. varje procentenhet högre ränte drygt 10 miljarder kronor i ökade ränteutgifter och en procentenhet högre Prop. 1994/95:19 arbetslöshet ca 5 mUjarder kronor bratto enbart i ökad arbetslöshetsersättningoch därtill sannolikt ökade arbelsmarknadspolitiska utgifter. Det avgörandeär emellertid utenförskapets inverkan på tillväxten. Det går inte att medsäkerhet faststella skillnaden mellan ett medlemskap och att sigutenför, bl.a. på grand av osäkerheten om EES-avtelets stebilitet. Risken att skillnaden och vad som krävs för att kompenseraden slår mot investeringama och den ekonomiska utvecklingen är emeUertid påteglig.I detta perspektiv kan budgetbidraget ses som den försäkringspremie Sverigeerlägger för att befäste vad som uppnåtts genom EES-avtelet, för att garanteraatt får möjlighet att te del av EU-samarbetets vidgning till nyaområden, och för att säkra ett svenskt inflytende över såväl den inre marknadensom övriga EU-insatsers utformning. Med utgångspunktfrån nuvarande ekonomiska prognoser kan medlemsavgiften till EU-budgeten för år1995 preliminärt beräknas till drygt 18miljarder kronor. Belastningen på stetsbudgeten blir emeUertid betydligtlägre. Genom det framförhandlade avtelet erhåller under de fyra försteåren av medlemskapet återbetelningar med ca 4,4 mdkr , ca 3,9 mdkr år1996, ca 0,7 mdkr och ca 0,3 mdkr det Qärde året. reducerarSveriges avgift till EU-budgeten för år1995 till ca 14 mdkr. DärtUI konuner möjligheter att minska vissa andrastetsutgifter genom medlemskapet, t.ex. utgifter för ungdomsarbetslöshet, bistend,arealbidrag, EES och forskning. Sammanteget kommer belasmingen på stetsbudgetenför att understiga . De stetsfinansiella villkorensätter hårda restriktioner för nya åteganden. Ett medlemskap fårsammanteget inte öka de administrativakostnaderna i stetsförvaltningen. Krav på svensk medfinansiering som uppkommervid deltegande i EU:s program och stöd måste finansieras. InrUctningen skallvara att dette främst skall ske inom ramen för redan anvisadesektorsmedel. I de fall EU:s politik direkt ersätter den nationella politikenmåste resurserna återföras till stetsbudgeten och bidra tUl finansieringen avmedlemsavgiften. Regeringen avser anåterkomma till med en samlad bedömning av budget- ochanslagseffekterna av ett svenskt EU-medlemskap. Rätten aU delte i EU:s program och stöden tillolika politikområden ger upphov tills.k. återflöden tUl den svenska ekonomin. Dessa är betydande främst tilljordbrakssektorn och regionalpolitiken men även för forskningsområdet. Återflödets storlek inom EU är beroende av sådanaförhållanden i mottagarlandet som låga inkomster och regionala problem.Att inte tillhör de europeiska länder som på allvar kvalificerar sig idessa avseenden är glädjande och inte något att beklaga. En missförstend som finns idebatten är att stetsbudgeten vid en medlemskap skulle försvagas, t.ex. genom att momsen måstesänkas med Prop. 1994/95:19 flera tiotels miljarder kronor . Detresonemanget bygger på siffror från tiden före deprecieringen av den svenskakronan och på en orealistisk förestellning om gränshandelns känslighet förprisskillnader. Före låg konsumentprisnivåpå ungefär samma nivå som i övriga och över . Omdet funnes stora prisskillnader mellanSverige och EU skulle en momssänknmg framtvingas för att få ner densvenska prisnivån till omvärldens. På så sättskulle man hejda svenska konsumenter från att ägna sig åt omfattende gränshandelsimportoch från att betela moms i grannlandet i stellet för i . har dock den svenska kronandeprecierats mot ecun. Därmed har svenskamas kosmader föratt handla i t.ex. och ökati motsvarande grad. Även med en viss appreciering av kronan framöverkommer effekten på gränshandeln att bli marginell för mycket . Det som gör attbeskattningen i en mternationaliserad värld får anpassas till omvärldensskatter är att vissa skattebaser försvinner utomlandsom de belästes alltför hårt. I princip kan dock dette motverkas genomatt i motsvarande mån höja skatten på de skattebaser som har svårt att flytteutomlands (skatteväxling). Alltfler av miljöproblemen ärgränsöverskridande till sin namr.Försurningen av mark och vatten är ett dominerande föroreningsproblem i Sverigesom till helt övervägande del härrör från källor utomlands. Liknandesituationer råder i andra europeiska länder. Övergödning iform av alltför stor tillförsel av näringsämnen till och Kattegatthar len till syrebrist och fiskdöd. Övergödning av skogs-, ängs- och hedmarkberor till på kvävenedfall från utiandet. Ett annatkomplex av miljöproblem som också är gränsöverskridande är det som förknippasmed varahandel, dvs. de miljöproblem som sammanhänger med varors transporter,användning och slutliga omhändertegande. Dessa och andraexempel pekar klart mot an många miljöproblem måste lösas i internationellsamverkan. kan inte enbart genom egnaåtgärder få bukt med t.ex. försurningsproblemen. Även andra länder måsteförmås nedbringa sina utsläpp. Inommiljöpolitiken har ett stort antel internationella avtel - globala och europeiska - tillkommit under de två senastedecennierna i syfte att nedbringaskadliga utsläpp till vatten och luft. Även i ekonomiska samarbetsorganisationersom , och har miljöfrågorna fått en alltmer framträdandeplats. För bara dominerades miljödebatten avlokala frågor; har fokus förskjutits mot gränsöverskridande föroreningarsamt regionala och globala problem. MiljöpolitUcen inom EU-ländemautformas dels genom ländemas Prop. 1994/95:19 nationella beslut, dels genomgemensamma beslut inom unionen. Viktiga delar av miljöpolitUcen ligger kvar hosmedlemsländema. omfatterEG:s mUjöpolitik drygt 250 rättsakter till skydd för vatten, luft och mark. EG:s senasteåtgärdsprogram, dvs. det femte, anger färdriktningen for gemenskapensmiljöpolitik fram . Här syftar man tUl att förebygga miljöproblemenoch till en ökad mUjöhänsyn i alla samhällssektorer. Man förutser en ökadanvändning av marknadsanpassade styrmedel och bättte integrering avmUjökostnadema i priset på varor och service. Regeringensutgångspunkt för EU-arbetet är att högste ambitionsnivå skall gälla påmiljöområdet. Genom den ökade miljöbelastning som utvecklingen medför omingenting görs, krävs fortsatt ambitionshöjnmg av gemenskapens miljöpolitUc. En annan viktigutgångspunkt för EU-politik är att säkerstella en hållbar utveckling,bl.a. såsom det reflekteras i års om miljö ochutvecklmg. I kordiet iimebär dette "en utveckling som tillfredsstellerdagens behov uten att äventyra möjlighetema för framtida generationer atttillfredstella sina behov". är också en ledstjärna i EG:s femtemiljöhandlingsprogram. Regeringen avser att mom ramen för en hållbar utvecklingaktivt driva frågan om ett kretsloppsanpassat samhälle med bättteresursumyttjande och minskade avfallsmängder som mål. Genom ettmedlemskap kommer att få helt andra möjligheter än att påverkautformningen av EU:s mUjöpolitik. Det ligger i inttesse att isamverkan med andra likasinnade europeiska länder få till stånd fler bindanderegler på miljöområdet. Reglema bör utformas så att de medför en hög nivå förmiljöskyddet och så att enskilda medlemsländer kan tillämpa sttängare krav. Enligt anslutningsfördraget kommer attunder behålla sttängare kertukalieregler som för närvarandesttider mot . Under en övergångstid kommer EG - med svenskmedverkan -att se över sina regler. Genom medlemskapsförhandlingama har alltså inte enbart lyckats få behålla sinasttängare regler uten också åstedkommit en översyn för att moderniseraoch skärpa . Det har i många sammanhang lyfts fram an Sverigevid ett medlemskap skulle bidra till att unionen försterker sinmiljöpolitik. Bl.a. har i sin resolution med anledning av anslumingsfördraget lyft fram miljöfrågorna somett område där kunskaper och politik välkomnas. Avgörande för omett medlemskap medför fördelar för miljö blir i vilken utsttäckning kan få gehör för strängare miljökrav på en rad områden. Exemplen från och Nederländema visar tydligt att även små länder kan ha ett stort inflytende över EG:s miljöpolitik. Det fordrar dock en väl genomtenkt strategi, gott fakteunderlag och skickliga förhandlare.Europaarbetet på miljöområdet måste ges en hög prioritet i regeringens och myndighetemas arbete. 4.7 EU - möjligheternasunion Prop. Gemensamma utmaningar måste mötesgemensamt - över nationsgränserna. Dentiden är förbi då varje land ensamt kunde ha ftill konttoll över ochsjälv finna lösningama på sina problem. Nationerna i kan inte längre räkna med attde har möjlighet att agera självständigt. gäller inom snart sagtvarje del av samhällslivet.Internationaliseringen har påverkat ekonomin och produktionssystemen, men ocksåsådant som kultur, information, medier och ttansporter. Ekonomisk politik,säkerhetspolitik och mUjöpolitik har redan framhävts i det föregående.Det ökade ömsesidiga beroendet gör att nationella politiska medel måstekompletteras med medel som utformas i samarbete med andra länder. På en radområden stennar uite utmaningama vidgränsema. Politiken kan mte bara vara nationell när utmaningama ärintemationella. Ett visst mått avöverstetiighet och gemensamma rättsregler är, som sagts, enfömtsätttiing för att få till stend inre inarknaden. Det är särskilt viktigt för små länder att utövainflytende och hävda sin rätt. Behovetav överstetiighet är påtegligt inom en rad områden.