prop · GI03150 · 1994-12-31 00:00:00 — FöTkommuner.Bamomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, gmndskola, gymnasieskola,gator och vägar, vatten och avlopp, administration m.m., resor ochräddningstjänst, näringslivs-och sysselsättningsfrämjande åtgärder,byggkostnader, uppvärmningskostnader, befolkningsmmskning, svagtbefolkningsunderlag och kallortstillägg. Förlandsting: Hälso- och sjukvård, högskoleutbildning och kallortstillägg. Delathuvudmannaskap: Kollektivtrafik. Förkostnader som inte är verksamhetsanknutna beräknas standardkostnadsersättningeni form av ett tillägg. De kommuner eller landsting som inte får sådant tilläggskall i stället få ett avdrag som beräknas i kronor per invånare i kommuneneller . Beredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Regeringen föreslårdock vissa justeringar i förhållande till beredningens förslag vad gällerberäkning av kompensation för befolkningsminskning, arbetslöshet och hälso-och sjukvård. Remissinstanserna:Majoriteten av de remissinstanser som har kommenterat valet av metod förkostnadsutjämning tillstyrker beredningens förslag att den s.k.standardkostnadsmetoden skall tillämpas. Många remissinstanser avstyrker dockdenna metod, bl.a. med motiveringen att helhetssynen på den kommunalaverksamheten går förlorad. annanofta förekommande motivering är att metoden med den föreslagna Prop.1994/95:150 tillämpningen iimebär alltför stora omfördelningseffekter. Mångaremissinstanser har kommenterat valet av vilka verksamheter som skall omfattasav kostnadsutjämningen. Vissa remissinstanser anser att ytterligareverksamheter bör ingå i kostnadsutjämningen medan andra remissinstanser anseratt verksamheter av mindre betydelse kostnads-mässigt inte bör ingå. Bl.a. kommuneroch landsting i de södra delama av landet anser inte att regionalpolitiskaeller arbetsmarknadspolitiska hänsyn skall tas inom ramen förkostnadsutjämningen. Andra remissinstanser, framför allt kommuner ochlandsting i de norra delama av landet, redovisar en motsatt uppfattning. Närdet gäller valet av faktorer i respektive verksamhet som omfattas avkostnadsutjämningen har remissinstansema främst kommenterat verksamhetemabamomsorg, individ- och familjeomsorg samt hälso- och sjukvård. Remissinstansemassynpunkter kommenteras närmare under respektive avsnitt. Utgångspunkterför en kostnadsutjämning mellan kommuner respektive landsting Skillnademai redovisade kostnader mellan kommuner respektive landsting kan vara stora församma verksamhet. En del av kostnadsskillnaderna kan sannolikt hänföras tillskillnader i servicenivå, grad av avgiftsfinansiering och effektivitet. En stordel av kostnadsskillnadema beror dock på skillnader i fråga om behov ochstmkturella förhållanden, vilket i hög utsträckning är sådant som kommuneneller inte kan påverka. Det är de senare skillnadema som ett systemför kostnadsutjämning bör ta sikte på, i syfte att skapa likvärdiga ekonomiskafömtsättningar. Deremissinstanser som är kritiska till beredningens förslag tillkostnadsutjämning anför olika orsaker. En är att man inte delar synen på attmålet skall vara att uppnå likvärdiga ekonomiska fömtsättningar, utan attsystemet i stället skall bygga på en politiskt fastställd fördelning. En annanär att man inte anser att det är möjligt att mäta vad som ger likvärdigafömtsättningar utan att helhetssynen på den kommunala verksamheten gårförlorad. Utgångspunktemaför en utjämning för stmkturellt betingade kostnadsskillnader mellan kommunerrespektive landsting bör enligt regeringens mening vara: att alla kommuner respektive landsting efterkostnads- och inkomstutjämning har likvärdiga fömtsättningar att bedrivaverksamheter ("samma standard till samma pris"), att kostnadsutjämningen inte skall kompensera förskillnader i servicenivå, kvalitet, avgiftssättning och effektivitet, att kostnadsutjämningen skall baseras på mätbara och för kommuner Prop.1994/95:150 och landsting opåverkbara faktorer som mäter stmkturella skillnader. Regeringenföreslår att en utjänming för stmkturellt betingade kostnadsskillnader mellankommuner respektive landsting sker genom tillägg till och avdrag frånskatteinkomstema. De kommuner och landsting som har relativt sett ogynnsammastmkturella förhållanden får ett tillägg, medan de som har en relativt settgynnsam stmktur får ett avdrag. Kostnadsutjänmingenmellan kommuner respektive landsting utformas som två delsystem, som bindssamman för verksamheter med delat huvudmannaskap. Totaltska tilläggen och avdragen i kostnadsutjämningen ta ut varandra. Systemetkräver därmed i princip inget tillskott av statliga medel. Föratt härleda stmkturella kostnadsskillnader finns i princip två metoder, sombåda går ut på att med hjälp av statistiska analysmetoder försöka förklara ivilken utsträckning stmkturella faktorer påverkar faktiskt observeradekostnadsskillnader. Skillnaden mellan de båda metoderna är att i den enametoden utgår analysen från kommunemas totala kostnader uttryckt i kronor per invånare(totalkostnadsmetoden) medan analysen i den andra metoden sker utifrånkostnadsskillnader för en verksamhet i taget (standardkostnadsmetoden). Dethar visat sig vara förenat med stora svårigheter att försöka förklaraobserverade skillnader i de totala kostnadema med hjälp av ett fåtal faktorersom skall spegla direkta eller indirekta orsakssamband, eftersom den kommunalaverksamheten är alltför komplex. Det är ofta helt olika faktorer som styrkostnadema i de olika verksamhetema. Standardkostnadsmetoden är därför bättrelämpad att använda i ett system för utjänming av kommunala kostnadsskillnader. Ettannat skäl att välja standardkostnadsmetoden är att den möjliggör en merkorrekt ekonomisk reglering vid huvudmannaskapsförändringar mellan kommuner ochlandsting eller vid ändrad ansvarsfördelning mellan staten och kommunsektom. Kostnadsutjämningenbör innefatta både obligatoriska och vissa frivilliga verksamheter. Beredningenhar föreslagit en utvidgning av antalet verksamheter i förhållande till vad somföreslogs av , och har därmed tillgodosett mångaremissinstansers i ett tidigare skede framförda synpunkter i denna fråga.Fortfarande anser dock vissa remissinstanser att systemet i högre grad bordekompensera frivilliga verksamheter. Regeringen anser emellertid att denavvägning som beredningen har gjort i huvudsak är riktig. Mångaremissinstanser har haft synpunkter på de faktorer som läggs till gmnd förkostnadsutjämningen inom olika verksamheter. Många har t.ex. haft synpunkter påde faktorer som används inom bamomsorg, hälso- och sjukvård, näringsliv ochsysselsättning och svagt befolkningsunderlag. Regeringen anser att en del avden kritik som framförts är berättigad, men att faktorerna i vissa fall harvalts därför att bättre altemativ saknas . Vissa faktorer är merav "bedömningskaraktär" än andra, men har stor betydelse för attfånga upp vissa typer av stmkturella skillnader.Det är också viktigt, inte minst för att öka modellens Prop. 1994/95:150 långsiktigastabilitet, att den innehåller vissa faktorer med en regional- Bilaga 7politisk inriktning. Regeringen har bedömt att vissa justeringar bör göras idet förslag till kostnadsutjämning som beredningen har presenterat, men harinte haft möjlighet att nu ta fram underlag för att göra mer omfattandejusteringar. Modellen för kostnadsutjänming får ändå anses så pass genomarbetadatt den kan införas . Det är emellertid viktigt att det sättsigång ett arbete med att förbättra modellen, vilket regeringen återkommer tilli avsnitt 1.3.7. Förslaget i det följande bör ses mot denna bakgmnd. Regeringenföreslår att en kommuns eller ett landstings kostnadsutjämningstillägg elleravdrag utgörs av skillnaden mellan en för kommunen eller beräknad,invånarbaserad stmkturkostnadsersättning och en för landet genomsnittlig,invånarbaserad stmkturkostnadsersättning, multiplicerad med antalet invånare ikommunen eller året före utjänmingsåret. Omkommunens eller beräknade stmkturkostnadsersättning överstiger dengenomsnittliga för landet får kommunen eller ett tillägg och om denunderstiger den genomsnittliga standardkostnadsersättningen får kommunen ellerlandstinget ett avdrag. Totalt sett skall tilläggen och avdragen ta ut varandraför respektive kollektiv. Av beräkningstekniska skäl kan emellertid uppstå ettöver- eller underskott, vilket bör regleras genom motsvarande justering av degenerella bidragen. Enkommuns eller ett landstings stmkturkostnadsersättning beräknas som summan aven standardkostnadsersättning för vardera av de verksamheter och ickeverksamhetsanknutna kostnader som redovisas i det följande. Sammanlagtomfördelas i kostnadsutjänmingen ca mellan kommunema ochca mellan landstingen. Dessa belopp anger hur mycket somnetto fördelas om i kostnadsutjämningen. Omfördelningen inom enskildaverksamheter kan vara nästan lika stor, men när alla delar vägs samman taromfördelningama delvis ut varann. Prop.1994/95:150 Bilaga 7 Regeringens bedömning: Följande verksamheter och faktorer ligger till gmnd för kostnadsutjämningen för kommuner respektive landsting. Åldersstruktur, föräldrarnas förvärvsfrekvens, skattekraft och befolkningstäthet Åldersstruktur, könsfördelning, yrkesbakgrund, samboendeför-hållanden- och glesbygd Åldersstruktur, glesbygd och hemspråk m.m. Näringslivs- och sysselsätmings-främjande åtgärder Administration, resor och räddningstjänst Åldersstruktur, inackordering och programval Ensamstående kvinnor med bam upp till , flyttandeöver församlingsgräns, fmska och utomnordiska medborgare, bebyggelsetäthet Gleshet i bebyggelsen, geologiska förhållanden Trafik- och klimatberoende slitage Index baserat på faktiska kostnader Index baserat påfaktiska kostnader Folkmängd, antal inv per km och tätortsgrad Befolkning inom 3 respektive 9 mils radie Åldersstruktur, medellivslängd, ensamboende, glesbygd och tillägg till landsting med < 200 000 invånare Verksamheter med delat huvudmannaskap Bebyggelsetäthet, en arbetsplatslokalisering, gleshet och skärgård 1994/95:150 Bilaga 7 Tillägg/avdragför bamomsorg föreslås beräknas dels efter andelen bam i åldersgmppema 1-2, 3-6respektive och dels efter indikatorer på behovet av bamomsorg. Somindikatorer används föräldramas förvärvsfrekvens, kommunens skattekraft ochett befolkningstäthetsindex. Det är av stor vikt att enlångtgående inkomstutjämning kombineras med en långtgående kostnadsutjämning ibamomsorgen, eftersom denna verksamhet har stor betydelse förförvärvsfrekvensen och därmed skatteinkomstemas storlek. Som gmnd för modellenligger antalet bam i de olika åldersgmppema. Det är det faktiska behovet av,dvs. efterfrågan på, barnomsorg som bör ligga till gmnd förkostnadsutjämningen. Som indikator på behovet används föräldramasförvärvsfrekvens, kommunens skattekraft och ett befolkningstäthetsindex.Hittills genomförda studier indikerar att bamens vistelsetid i bamomsorg bästmäts med dessa variabler. Faktorerna täthet ochskattekraft har kritiserats av många remissinstanser. Av de faktorer som förnärvarande är möjliga att använda är det emellertid dessa som bäst speglarvistelsetider m.m. I arbetet med att utveckla kostnadsutjänmingen bör ensträvan vara att finna andra faktorer. Den genomsnittligakostnaden för bamomsorg uppgick till per invånare. Med denföreslagna kostnadsutjämningen uppgår det största tillägget till 2 035 kronorper invånare och det största avdraget till per invånare. Bilaga7 Tillägg/avdrag för äldreomsorg föreslås beräknas utifrån andelen män ochkvinnor i åldersgmppema 65-74, 75-84 respektive , samt derasfördelning på ensam/samboende och yrkesbakgmnd. Dessutom föreslås att hänsyntas till att glesbygd medför dyrare hemtjänst och större behov avinstitutionsboende. Denkritik som framfördes vid remissbehandlingen av Stmkturkost-nadsutredningensförslag gällde i huvudsak att underlaget för den föreslagna modellen inteansågs vara representativt för landet. Detta har beaktats i det fortsattaarbetet i beredningen. För att bredda det underlag som visar sambandet mellanvårdbehov och vårdkonsumtion har inom ramen för beredningens arbete genomförtsen fältstudie i elva kommuner, geografiskt spridda och representerande olikakommuntyper. Modellen har därmed givits en fastare gmnd och bör därför liggatill gmnd för utjämningen av kostnader för äldreomsorgen. Dengenomsnittliga kostnaden för äldre- och handikappomsorg uppgick till per invånare. Med den föreslagna kostnadsutjämningen uppgår detstörsta tillägget till per invånare och det största avdraget till3 per invånare. Totalt omfördelas ca . Tillägg/avdragför gmndskolan föreslås beräknas utifrån andelen bam i åldern ibefolkningen, andelen utomnordiska och finska medborgare i åldersgmppen 7-15år samt kommunens bebyggelsestmktur. Denviktigaste faktom när det gäller att förklara kostnadsskillnader för gmndskolanär andelen bam i skolåldem . Andelenutomnordiska och finska medborgare speglar behovet av undervisning i hemspråkoch svenska som andraspråk. Konmiunermed gles bebyggelsestmktur har ett behov av fler skolor och mer omfattandeskolskjutsverksamhet. Merkostnadema för detta beräknas i en modell, somsimulerar en skolorganisation och beräknar merkostnader efter antalet eleverper skola, resväg till skolan etc. Modellen överenstämmer relativt väl medverkliga kostnader för skolor i glesbygd. Jämförelsevisfå remissinstanser har kommenterat den föreslagna kostnadsutjämningen förgmndskolan. tillstyrker förslaget till beräkning av stmkturellaskillnader i kommunemas kostnader för gmndskolan mot bakgmnd av egna analyseroch studier. Bl.a. anser även att gmndläggande vuxenutbildning böringå i kostnadsutjämningen. Dengenomsnittliga kostnaden för gmndskolan uppgick till perinvånare. Den föreslagna kostnadsutjänmingen innebär att det största tilläggetblir per invånare och det största avdraget perinvånare. Totalt omfördelas ca . Bilaga7 Tillägg/avdrag för gynmasieskolan föreslås beräknas utifrån andelen ungdomari åldern , andelen elever med inackorderingstillägg och enprogramvalsfaktor. Äveninom gymnasieskolan förklarar åldersfaktom, i det här fallet andelen ungdomar iåldern , till stor del kostnadsskillnadema mellan kommunema. Detfinns även stora kostnadsskillnader mellan de olika programmen inomgymnasieskolan. För att kunna ta hänsyn till variationer i elevemas programvali olika kommuner har en programvalsfaktor beräknats med hjälp avgenomsnittspriset för de olika programmen i gymnasieskolan. Småkommuner och kommuner med stora avstånd och gles bebyggelse kan inte alltidanordna gynmasieutbildning så att eleverna kan bo hemma. Eleverna från dessakommuner får därför ett inackorderingstillägg. Även om elevema kan bo hemma,kan de ha långa resvägar. För detta utgår resekostnadstillägg. Dessaersättningar betalas ut av hemortskommunen. Skolverkethar inte något att erinra mot valet av faktorer, men delar beredningensuppfattning att en modifiering av programvalsfaktom bör ske innan systemetträder 1996. Andra remissinstanser har bl.a. framfört att en socialstmkturvariabel bör ingå i kostnadsutjämningen för såväl gmndskolan som förgymnasieskolan. Dengenomsnittliga kostnaden för gynmasieskolan uppgick till 1 713 kronorper invånare. Med den föreslagna kostnadsutjänmingen uppgår det störstatillägget till per invånare och det största avdraget till 718 kronorper invånare. Totalt omfördelas ca . Tillägg/avdragför individ- och familjeomsorg föreslås beräknas utifrån indikatorer somsamvarierar med kostnaderna. De variabler som bäst samvarierar med kostnademaför individ- och familjeomsorg är andelen finska medborgare, andelenutonmordiska medborgare, andelen ensamstående kvinnor med bam i åldem 0.-15år, andelen personer i åldrarna flyttande över församlingsgräns samtbebyggelsetäthet. Kostnademaför individ- och familjeomsorg består av dels kostnader för socialbidrag, delskostnader för missbmkarvård och vård av unga och dels vissa kostnader förflyktingar (sociala kostnader). Dessa kostnader är betydligt högre istorstädema än i andra kommuner. Ytterst handlar en utjämning för dessakostnader om solidaritet mellan kommuner och med vissa gmpper i storstädema somlever under klart sämre villkor än vad som är fallet i övriga landet. Remissinstansemahar bl.a. fört fram att de valda faktorema samvarierar med kommunemas faktiskakostnader för individ- och familjeomsorg, utan hänsyn till om kommunen harandra kostnader för förebyggande insatser, t.ex. att åtgärda arbetslösheten i kommunen. Beredningenhar emellertid under det fortsatta utredningsarbetet inte Prop. 1994/95:150 kuimat hitta något bra altemativ till den föreslagna modellen. Regeringenanser att individ- och familjeomsorgen är ett område där det är särskiltviktigt att kontinuerligt se över kostnadsutjänmingen eftersom kostnademapåverkas starkt av övriga samhällsförändringar, t.ex. arbetslöshet. Andelenarbetslösa samvarierar emellertid inte med kostnadema för socialbidrag ellerövrig individ- och familjeomsorg. Däremot samvarierar dessa kostnader medandelen arbetslösa utan arbetslöshetsförsäkring. En tänkbar modifiering avmodellen skulle därför kunna vara att lägga till denna variabel. Man bör dockförst analysera hur arbetslöshetsförsäkringen kan komma att påverkasocialbidragsbehovet. Modellenbeaktar antalet finska och utomnordiska medborgare i kommunen, eftersom detfinns starka samband mellan denna variabel och kostnader för individ- ochfamiljeomsorg. Kommuner med en extremt hög andel utländska medborgare harbetydande merkostnader. Ett särskilt bidrag utges emellertid till de kommunersom tar emot flyktingar. Två utredningar har tillsatts (dir. 1994:129,1994:130) med uppgift att se över invandrings- och flyktingpolitiken.Utredningama skall bl.a. analysera nuvarande och förväntade kostnader förflyktingmottagande och övrig invandring och i samband med detta överväga omkostnadsfördelningen mellan staten och kommunerna respektive mellan olikakommuner är rimlig. Dengenomsnittliga kostnaden för individ- och familjeomsorg uppgick till per invånare. Med den föreslagna kostnadsutjänmingen uppgår detstörsta tillägget till per invånare och det största avdraget till1418 kronor per invånare. Totalt omfördelas ca . \btten och avlopp Tillägg/avdrag för vatten och avlopp föreslås beräknas utifrån bebyggelsestmktur ochgeotekniska förhållanden. Dengenomsnittliga nettokostnaden för vatten och avlopp uppgår till 96kronor per invånare. Med den föreslagna kostnadsutjämningen uppgår det störstatillägget till per invånare och det största avdraget till 41 kronorper invånare. Totalt omfördelas ca . Tillägg/avdragför gator och vägar föreslås beräknas utifrån ett ortstillägg (trafikberoendeslitage på vägarna) och ett klimattillägg för vinterväghållning efterklimatzon (klimatberoende slitage på vägama). Kompensationen begränsas tillrenodlade drift- och underhållskostnader. Dengenomsnittliga kostnaden för gator och vägar uppgick till 743 kronorper invånare. Med den föreslagna kostnadsutjämningen uppgårdet största tillägget till per invånare och det största Prop.1994/95:150 avdraget till per invånare. Totalt omfördelas ca 370miljoner Bilaga . Tillägg/avdragför näringslivs- och sysselsättningsbefrämjande åtgärder föreslås beräknasutifrån den andel av befolkningen i åldrama som varit öppet arbetslösa,i beredskapsåtgärder eller i arbetsmarknadsutbildning (AMU) . Beredningenföreslår att behovet av näringslivs- och sysselsättningsbefrämjande åtgärderbör kompenseras för kommuner med hög arbetslöshet och att detta sker genom etttillägg med per invånare för varje procentenhet som andelenarbetslösa överstiger riksgenomsnittet plus en procentenhet . Regeringendelar beredningens bedömning av behovet av en kompensation till kommuner medhög arbetslöshet. Mot bakgmnd av vissa regionalpolitiska hänsyn föreslåsemellertid att tillägget fördubblas till per invånare för varjeprocentenhet som andelen arbetslösa överstiger riksgenomsnittet plus enprocentenhet . Medden föreslagna utformningen innebär förslaget att det största tillägget uppgårtill per invånare. Tilläggen föreslås finansieras genom ettgenerellt avdrag på per invånare. Totalt uppgår därmed tilläggen tillca . Den förändringen som regeringen föreslår i förhållandetill beredningen innebär en ökad kostnad för systemet om 180 miljoner kronor.Denna kostnad föreslås täckas genom att motsvarande medel skjuts till detgenerella statsbidraget till kommuner. Tillägg/avdragför byggkostnader föreslås beräknas utifrån ett byggkostnadsindex för olikaregioner som baseras på den faktiska byggkostnaden för gmppbyggda småhus och det riksgenomsnittliga återinvesteringsbehovet, somberäknas uppgå till per invånare. Endifferentiering av byggkostnadsindex föreslås inom länsregion 1 (Y, Z, AC ochBD län). Differentieringen består i att inlandskommunema erhåller index 105 ochkustkommunema index 99. Medden föreslagna utformningen av kostnadsutjänmingen uppgår det största tilläggettill per invånare och det största avdraget till perinvånare. Totalt omfördelas ca . Bilaga7 Tillägg/avdrag för uppvärmning föreslås beräknas utifrån ettupp-värmningsindex som speglar klimatets inverkan på energiförbmkningen ikommunägda fastigheter och den riksgenomsnittliga uppvärmningskostnaden. Meddetta förslag uppgår det största tillägget till per invånare och detstörsta avdraget till per invånare. Totalt omfördelas ca 110 miljonerkronor. Administration,resor och räddningstjänst Tillägg/avdragför administration, resor och räddningstjänst föreslås beräknas utifrån antaletinvånare per km, folkmängden och tätortsgrad. Tilläggen skall täckaglesbygdsspecifika kostnader för dessa kostnader och verksamheter. Meddetta förslag uppgår det största tillägget till per invånare och detstörsta avdraget till per invånare. Totalt omfördelas ca 240 miljonerkronor. Tillägg/avdragför befolkningsminskning föreslås beräknas utifrån befolkningsminskningen densenaste tioårsperioden. Ersättningen föreslås uppgå till perinvånare för varje procentenhet med vilken befolkningsminskningen . Befolkningsminskningpåverkar både intäkter och kostnader i en kommun. Effekten på intäkterna ärrelativt enkel att beräkna. Det är däremot svårare att bedöma hur kostnademapåverkas. Idet statliga utjänmingsbidraget finns ett särskilt tillägg för befolkningsminskning,som främst avser att kompensera för inkomstbortfall. Med en långtgåendeinkomstutjämning minskar dock inte skatteintäktema per invånare även ombefolkningen minskar. Den del av den ökade kostnaden som beror på förändringari åldersstmkturen kompenseras genom kostnadsutjämningen. Därtill kommeremellertid en högre kostnad per invånare som beror på högre styckkostnader. Detär denna kostnad som ersättningen för befolkningsminskning bör kompensera.Beredningen föreslog att tillägget för befolkningsminskning beräknas med 50kronor per invånare för varje procentenhet som befolkningsminskningen underden senaste tioårsperioden överstiger . Beloppet beräknades underfömtsättning att glesbygdsmodellen för gmndskolan uppdateras regelbundet. 1syfte att dämpa de största omfördelningseffektema och förstärka modellensregionalpolitiska profil föreslår nu regeringen att tillägget för befolkningsminskningfördubblas till per invånare för varje procentenhetsom befolkningsminskningen under den senaste tioårsperio- Prop. 1994/95:150 den överstiger . Medden föreslagna utformningen blir det största tillägget per invånare.Tilläggen finansieras genom ett generellt avdrag på per invånare.Totalt uppgår tilläggen för befolkningsminskning därmed till 270 miljonerkronor. Den förändring som regeringen föreslår i förhållande till beredningeninnebär en ökad kostnad med ca . Den ökade kostnadenföreslås kompenseras genom att motsvarande medel skjuts till det generellastatsbidraget till kommuner. Tillägg/avdragför svagt befolkningsunderlag föreslås beräknas utifrån det regionala ochlokala befolkningsunderlaget. Med ett regionalt befolkningsunderlag avsesbefolkningen inom en 9-milsradie från kommunens centralort. Med lokaltbefolkningsunderlag avses befolkningen inom en 3-milsradie från kommunenscentmm.