prop · GH03165 · 1994-01-01 00:00:00 — I ärenden om befrielse ansågs däremot sekretessbehovet inte vara lika fram- trädande eftersom befrielse huvudsakligen kunde komma i fråga på formell grund. Någon sekretess för dessa ärenden infördes därmed inte. med ändring i värnpliktslagen ändrades också sekretesslagen. föreskrevs att sekretess gällde i bl.a. ärende som angick frikallelse från värnplikt och undantagande från tjänstgöringsskyldighet. Efter ändringen (SFS 1988:95) gäller sekretess i bl.a. ärenden som angår befrielse från värn- pliktstjänstgöring på grund av nedsättning av prestationsförmågan eller särskild risk för detta. Denna ändring innebar ingen förändring i sak. I de ärenden där andra synnerliga skäl än de som speciellt omnämns i värn- pliktslagen åberopas som grund för befrielse förekommer ofta uppgifter om ekonomiska och sociala förhållanden. Det har visat sig att dessa uppgifter kan vara av samma känsliga art som de som åberopas i de ärendetyper där sekretess gäller. Eftersom tanken med regleringen i 7 kap. 12 sekretesslagen är att skydda uppgifter om enskilds personliga förhållanden i de olika typer av ärenden som finns inom denna verksamhet bör även ömtåliga uppgifter i nu förevarande ärenden omfattas av sekretess. I promemorian föreslås att man i uppräkningen i 7 kap. 12 tar med även ärenden som angår befrielse på grund av synnerliga skäl. Som Hovrätten över och påpekat får denna reglering till följd att alla ärenden om befrielse från värnpliktstjänstgöring omfattas av sekretessbestämmelsen. Med synnerliga skäl avses främst sociala och ekonomiska omständigheter. Enligt regeringens uppfattning bör nuvarande lydelse av paragrafen därför kompletteras med ärenden som avser befrielse på grund av just ekonomiska eller sociala skäl. På detta sätt undviker man även att sekretessen utvidgas till att omfatta även områden där sekretess inte är nödvändig. Skaderekvisitet skall som för de övriga ärendetyperna vara rakt, dvs. huvudregeln är att uppgifterna skall vara offentliga. Intresset av offentlig insyn tillgodoses genom att besluten undantas från sekretessen. Meddelarfrihet bör råda för uppgifterna. 12 Sekretess för uppgifter i sjömansregistret Regeringens förslag: Sekretess skall gälla i verksamhet som avser förande av eller uttag ur sjömansregistret för uppgift om enskildas personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon som står honom nära lider men om uppgiften röjs. Promemorians bedömning: I promemorian förordas ingen ändring i sekretesslagen. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser delar eller har inget att erinra mot promemorians bedömning. menar dock att uppgifter om svenskt sjöfolk inte urskiljningslöst skall behöva lämnas ut vid utrikespolitiska krissituationer. I sådana situationer kan, anför man, sjöfolket vara en utsatt yrkesgrupp varvid även de anhöriga kan vara utsatta för risker. Även och är av den uppfattningen att sekretess skall kunna gälla för uppgifter i sjömansregistret. Skälen för regeringens förslag: för ett register, sjömansregist- ret, över sjömän och handelsfartyg där sjömän tjänstgör. Registret skall innehålla uppgifter om sjömännens identitet och kvalifikationer samt om fartygen. Sjömännens tidigare och pågående tjänstgöring på fartyg skall kunna utläsas och kontroll av fartygets bemanning skall kunna göras med hjälp av uppgifterna i registret (22 och 23 mönstringslagen /1983:929/). fanns ca 60 700 personer registrerade i sjömansregistret. Av dessa var drygt 20 000 aktiva sjömän. I 7 kap. 15 sekretesslagen finns bestämmelser som reglerar sekretessen i verksamhet som avser folkbokföring eller annan liknande registrering av befolk- ningen. Sekretess gäller i sådan verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller, i den utsträckning regeringen föreskriver det, i annan verksamhet som avser registrering av betydande del av befolkningen. Samma sekretess gäller även i ärenden om medlemskap i . I 1 a sekretessförordningen finns de verksamheter angivna vari regeringen föreskrivit att sekretess skall gälla. Som exempel på sådana verksamheter kan nämnas centrala pass- register, över hälso- och sjukvårdspersonal och bil-, körkorts- och felparkeringsregister. Någon bestämmelse om sekretess som skyddar uppgifter i sjömansregistret finns emellertid inte. Vid ärendets beredning och under remissbehandlingen har framförts att det vid utrikespolitiska krissituationer kan föreligga en risk för att besättningar på vissa fartyg eller deras anhöriga utsätts för personförföljelse om uppgifter om dem lämnas ut. Vidare har anförts att det är otillfredsställande att en uppgift som är spärrmarkerad i folkbokföringens register måste lämnas ut från sjömansregistret. Bestämmelsen om sekretess i 7 kap. 15 första meningen sekretesslagen, gäller till en början den egentliga folkbokföringen. För att inte denna sekretess skall kunna kringgås genom att uppgifterna får en vidsträcktare offentlighet i andra register som omfattar befolkningen är bestämmelsen tillämplig också i fråga om annat befolkningsregister som baserar sig på uppgifter från folkbokföringen, t.ex. det ADB-baserade centrala statliga person- och adressregistret . Även om ett befolkningsregister inte omfattar hela landet utan bara befolkningen i ett visst område t.ex. ett landstingsområde, är sekretessbestämmelsen tillämplig. Ett register som omfattar ett visst begränsat urval av befolkningen omfattas däremot inte. Huvudregeln i bestämmelsen är att uppgifterna i registret skall vara offentliga. Endast om det av särskild anledning kan antas att ett utlämnande skulle leda till skada eller men kan uppgifter hemlighållas. Som exempel kan nämnas att sekretess kan gälla för en adressuppgift om man befarar personförföljelse (prop. 1979/80:2, Del A, s. 210 ff.). Bestämmelsen är dock inte tillämplig på uppgift i sjömansregistret. I den mån det föreskrivs av regeringen gäller motsvarande sekretess även i annan verksamhet som avser registrering av betydande del av befolkningen. Hur stor del av befolkningen som härmed avses är inte reglerat i lag eller närmare angivet i propositionen. Tanken är emellertid att uppgifter i sådana register som det ligger nära till hands att söka i efter t.ex. en adress skall kunna omfattas av sekretess. innehåller uppgifter om ca 60 000 personer. Ett sådant antal kan inte - oavsett att registret innehåller uppgifter om en hel yrkeskår - anses utgöra en betydande del av befolkningen i här avsedd mening. Sekretess för uppgifter i sjömansregistret kan således inte införas endast genom en ändring i sekretessförordningen. För att skydda uppgifter i sjömansregistret krävs således lagändring. En grundtanke bakom offentlighets- och sekretessregleringen är att sekretess skall gälla endast i de fall där det verkligen behövs. Krav på nya sekretessregler bör prövas med stor restriktivitet. Tanken bakom regleringen i 7 kap. 15 sekre- tesslagen är att sekretess bara skall ges för uppgifter i sådana register där det i praktiken ligger närmast till hands att försöka få reda på t.ex. en adressuppgift. Ju större del av befolkningen registreringen avser, desto mera näraliggande är det givetvis att söka uppgiften där. Inför tillkomsten av bestämmelsen i 7 kap. 15 första stycket andra meningen övervägdes möjligheten att låta sekretessbestämmelsen omfatta alla myndighetsregister. Konsekvenserna av en så långtgående utvidgning av sekretessen ansågs dock svåra att överblicka och det ansågs svårt att få ett system som fungerade i praktiken. Vidare tvekade man om värdet av en sådan reglering eftersom den som verkligen vill få del av en upplysning förr eller senare på ett eller annat sätt alltid lyckas med detta (prop. 1987/88:41 s. 12 f.). Visserligen kan det synas otillfredsställande att samma uppgift kan vara sekretessbelagd i ett register men inte i ett annat. Detta är emellertid inte något självständigt skäl för att införa nya sekretessbestämmelser. Sjöfarts- verket har emellertid även anfört att ett utlämnande av uppgifter ur sjömans- registret i vissa fall kan få till följd att sjömän eller deras anhöriga utsätts för förföljelse eller andra trakasserier. Regeringen har förståelse för att det upplevs som ett problem att uppgifter i sådana situationer inte går att hemlighålla. Som en jämförelse kan nämnas vad som gäller inom personaladministrativ verk- samhet för offentligt anställda tjänstemän. I sådan verksamhet råder sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Bestämmelsen infördes för att ge offentliga funktionärer ett bättre skydd mot hot och andra trakasserier. För att förbättra detta skydd föreslår regeringen i detta lagstiftningsärende (se ovan under avsnitt 9) att sekretess i vissa fall skall kunna gälla i större utsträck- ning. Mycket talar för att även uppgifter i sjömansregistret skall kunna hemlighållas i de fall man befarar att sjömannen eller någon anhörig till denne riskerar att utsättas för t.ex. personförföljelse. En bestämmelse om det bör därför införas samt utformas på samma sätt som gäller för uppgift i folkbokföringen. Sekretess skall således gälla i verksamhet som avser förande av eller uttag ur sjömansregistret för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Med en sådan utformning kan man både skydda uppgifter som är av särskilt ömtålig art, t.ex. uppgifter om adresser för personer som har er- hållit s.k. sekretessmarkering inom folkbokföringen, men även uppgifter som normalt är harmlösa om det behövs på grund av speciella omständigheter. En be- stämmelse med nu föreslaget innehåll kan tas in i 7 kap. 15 . Någon inskränk- ning av meddelarfriheten föreslås inte. 13 Sekretess i ärenden om överförande av verkställighet av brottmålsdom Regeringens förslag: Sekretess skall gälla hos regeringen i ärenden om överförande av verkställighet av brottmålsdom för uppgifter om enskildas personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon som står honom nära lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretessen skall dock inte gälla för regeringens beslut i ett sådant ärende. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran i sak. Riksåklagaren och i förordar att lagtexten skall innehålla en hänvisning till lagen om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom och lagen om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet. Kammarrätten i är tveksam till om uttrycket "i ärende om" även innefattar uppgifter som inkommit före den formella framställningen. föreslår att bestämmelsen tas in i den bestämmelse som reglerar nådeärenden. Skälen för regeringens förslag: En person som fällts till ansvar för brott i främmande stat kan i vissa fall få verkställigheten överförd till . Det motsvarande gäller för personer som fällts till ansvar här i landet. De kan få verkställigheten överförd till främmande stat. Bestämmelser om överförande finns bl.a. i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom (internationella verkställighetslagen) och i lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet. För nordiska brottmåls- domar gäller dock speciella regler. En framställning om verkställighet enligt internationella verkställighetslagen prövas när fråga är om att överföra verkställigheten till , av regering- en. I vissa fall överlämnas framställningen för handläggning till Riksåklagaren som i sin tur ansöker hos rätten om att ny påföljd skall bestämmas enligt vad som i svensk lag är föreskrivet för motsvarande brott. En framställning om verk- ställighet enligt lagen om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet överlämnas, om regeringen inte avslår ansökan, till Riksåklagaren eller för handläggning. Om hinder mot verkställighet inte finns, bestämmer rätten ny påföljd respektive beslutar att kriminalvård i frihet skall anordnas här i landet. En framställning om verkställighet i främmande stat överlämnas av t.ex. till som vidarebefordrar fram- ställningen till berörd myndighet i den främmande staten. En framställning från främmande stat om verkställighet i skall ges in till . Den skall vara skriftlig och åtföljas av avgörandet och av de övriga handlingar som är av betydelse för frågans bedömning. Innan någon formell framställning kommer in till förekommer ofta underhandskontakter. Det kan t.ex. vara svenska ambassaden eller svenska konsulatet i en främmande stat som fått vetskap om att en svensk medborgare avtjänar straff för brott begånget i den främmande staten. Ambassaden eller konsulatet underrättar då som i sin tur påbörjar en utredning som, efter det att formell framställning inkommit, kan leda fram till att personen i fråga överförs till . I den utredning som ligger till grund för beslut i dessa ärenden ingår utöver själva framställningen och kopia av avgörandet även handlingar som ofta innehåller mer personliga uppgifter om den enskilde. Som exempel kan nämnas personutredningar, läkarintyg, brev från den enskilde eller någon honom närstående och utlåtanden från ledningen vid den anstalt där personen i fråga vistas. Även handlingar som innehåller personliga uppgifter rörande brottsoffren kan förekomma. Det ligger i sakens natur att många av dessa uppgifter kan vara integritetskänsliga. Regler om sekretess med hänsyn till skyddet för enskilds personliga och ekonomiska förhållanden finns i 7 och 9 kap. sekretesslagen. Det är emellertid endast i begränsad utsträckning som någon av dessa bestämmelser kan bli tillämplig hos regeringen. Någon särskild bestämmelse om sekretess i ärenden angående överförande av verkställighet av brottmålsdom finns inte. De bestämmelser som eventuellt kan bli tillämpliga i denna typ av ärenden finns i 2 kap. 1 och 7 kap. 14 sekretesslagen. Enligt 2 kap. 1 första stycket gäller sekretess hos regeringen för uppgift som angår förbindelse med annan stat eller i övrigt rör annan stat, mellanfolklig organisation, myndighet, medborgare eller juridisk person i annan stat eller statslös, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att detta stör mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skadar landet. Bestämmelsen i 7 kap. 14 reglerar sekretess för uppgift som rör utlänning. För sådan uppgift gäller sekretess om det kan antas att röjandet av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och utländsk stat eller myndighet eller organisation av utlänningar. I de fall ärenden angående överförande av verkställighet av brottmålsdom handläggs av andra myndigheter än regeringen kan även sådana personliga uppgifter som ovan nämnts omfattas av sekretess. Riksåklagarens utredning, som handläggs enligt reglerna i (se 9 och 25 b internationella verkställighetslagen och 16 lagen om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet), omfattas av sekretessen i 9 kap. 17 första stycket 1 sekretesslagen. Sekretess gäller då för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Då ärenden handläggs hos kan sekretessbestämmelsen i 7 kap. 21 bli tillämplig. Sekretess gäller i denna verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Bestämmelser om sekretess hos domstolar finns bl.a. i 7 kap. 22 , 9 kap. 16 och i 12 kap. sekretesslagen. Bestämmelser om förhandlingssekretess, dvs. förhandling inom stängda dörrar, finns i 5 kap. 1 . Det kan i detta sammanhang också nämnas att en framställning från ett nordiskt land ges in till som även prövar framställningen. Uppgifter i ett sådant ärende kan således sekretessbeläggas med stöd av bestämmelserna i 7 kap. 21 . Det är av stor vikt att det råder insyn i regeringens verksamhet. Offentlig- hetsintresset har här stor betydelse. Mot detta måste dock vägas den enskildes intresse av att integritetskänsliga uppgifter inte blir offentliga. En jämförelse kan göras med nådeärenden som ju handläggs i . I dessa ärenden förekommer handlingar av liknande slag som i ärenden angående överförande av verkställighet av brottmålsdom. Enligt 7 kap. 23 sekretesslagen gäller sekretess i ärenden om nåd för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller även i annan myndighets verksamhet för att gå tillhanda i nådeärenden. Som ovan nämnts kan sekretess gälla i Riksåklagarens och Kriminalvårdsstyrel- sens verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden. En uppgift i ett ärende om överförande av straffverkställighet kan med andra ord vara sekretessbelagd då ärendet är under handläggning hos dessa myndigheter men offentlig då samma ärende bereds hos regeringen.Mycket talar för att integritetskänsliga uppgifter i ifrågavarande typ av ärenden bör kunna omfattas av sekretess även hos regeringen. Ärendena angår kriminalvård och handläggs de också av . Det förefaller därför lämpligt att samma sekretess skall gälla hos regeringen i ärenden om överförande av straffverkställighet som den som gäller inom kriminalvården i dessa ärenden. Be- stämmelsen i 7 kap. 21 bör därför kompletteras med en regel om sekretess för uppgifter i ärenden om överförande av verkställighet av brottmålsdom hos rege- ringen. Såväl uppgifter om den dömde som om brottsoffer kan härmed komma att omfattas av sekretess. Vidare bör även uppgifter som kommit in till regerings- kansliet innan den formella framställningen kommit in, kunna omfattas av sekretessen. En remissinstans har påpekat att det är tveksamt om uttrycket "i ärende om" täcker in även sådana uppgifter. Det allra vanligaste torde vara att uppgifterna lämnas i en skriftlig handling, som registreras då den inkommer till myndigheten. Även om inte någon formell framställning om överförande inkommit måste saken ändå anses vara ett "ärende" om överförande av verkställighet av en brottmålsdom. Någon hänvisning i lagtext till de lagar med stöd av vilka verkställighet av brottmålsdom kan överföras finner regeringen inte behövlig. Meddelarfriheten bör på samma sätt som gäller för paragrafen i övrigt begränsas såvitt avser uppgifter vars röjande kan antas medföra fara för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men. 14 Sekretess i verksamhet som avser tillsyn över stiftelser Regeringens förslag: Sekretess skall gälla i tillsynsverksamhet avseende stiftelser. De uppgifter som skall skyddas är uppgifter om stiftelsens affärs- eller driftförhållanden och uppgifter om andra enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Skaderekvisitet skall vara rakt. Vidare inskränks meddelarfriheten i denna verksamhet vad gäller sådana uppgifter om enskildas personliga förhållanden vars röjande kan vålla allvarlig skada. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna är positiva till att sekretess införs i den verksamhet som består i tillsyn över stiftelser. i ifrågasätter dock om föreslagen reglering är nödvändig och anför att sekretessen bör begränsas till att gälla tillsyn över sådana stiftelser som har till ändamål att utge bidrag eller ge vård till behövande privatpersoner. påpekar också att sådana stiftelser som är undantagna från tillsyn är skyldiga att hålla sina årsredovisningar tillgängliga för den som önskar ta del av dem. i förordar att uppgifter i tillsynen över pensionsstiftelser skall undantas från sekretess. ombudsman efterlyser en utförligare motivering till varför endast rakt skaderekvisit och den valda lösningen beträffande meddelarfrihet skall gälla för uppgifter om tredje man. Även Kammarrätten i ifrågasätter om det finns anledning behandla denna tillsyn på annat sätt än vad som är fallet enligt andra tillsynsparagrafer vad gäller uppgifter om tredje man och inskränkningar i meddelarfriheten. Flera remissinstanser anför att det av den föreslagna regleringen inte framgår tydligt att avsikten är att ge sekretess även för uppgifter om affärs- och driftförhållanden. anser att sekretessbestämmelsen bör utformas med ett omvänt skaderekvisit. och Föreningen förespråkar ett omvänt skaderekvisit för uppgifter om enskildas personliga förhållanden. förespråkar absolut sekretess för uppgifter som rör bidragsgivare och för uppgifter som förekommer i stiftelsens verksamhet. Vidare föreslås att meddelarfrihet inte skall gälla. förordar att möjligheten att lämna sekretesskyddat material till t.ex. polismyndighet vid misstanke om brott skall begränsas på samma sätt som gäller inom hälso- och sjukvården samt att sekretessen skall undantas från generalklausulens tillämpningsområde. Skälen för regeringens förslag: I lagen (1929:116) om tillsyn över stiftelser (tillsynslagen) finns bestämmelser som bl.a. reglerar länsstyrelsernas till- synsverksamhet över stiftelser. Av lagen följer att en stiftelse i princip skall anmälas till i det län där stiftelsens förvaltning utövas. Om stiftelsen främjar ett allmännyttigt ändamål skall den stå under tillsyn. Tillsynen innebär att skall övervaka att stiftelsens för- valtning sker i enlighet med bestämmelserna i tillsynslagen och de föreskrifter som gäller för stiftelsen. För att möjliggöra denna granskning skall stiftelserna ge in ett sammandrag av räkenskaperna och en berättelse om hur stiftelsens ändamål har främjats. får även från stiftelsens styrelse infordra de ytterligare handlingar eller upplysningar om stiftelsens förvaltning som kan behövas för fullgörande av granskningen. I finns i huvudsak två typer av stiftelser. Det karakteristiska för den ena typen är att stiftelsen tillgodoser sitt syfte genom att ur den löpande avkastningen på förmögenheten utge kontanta bidrag till som regel fysiska personer. Den andra karakteriseras av att den som regel tillgodoser sitt syfte genom att utöva näringsverksamhet. Det kan exempelvis gälla att mot betalning tillhandahålla sjukvård eller meddela undervisning. Regeringen har i prop. 1993/94:9 lämnat förslag till en stiftelselag. Lag- förslaget innehåller en civilrättslig reglering av stiftelseinstitutet samt bestämmelser om tillsyn. Enligt förslaget skall i princip alla stiftelser stå under tillsyn. Huvudsakligen är det länsstyrelserna som skall utöva tillsyn, men även andra myndigheter kan komma i fråga. skall, på samma sätt som gäller enligt tillsynslagen, ha rätt att begära in de handlingar eller upplysningar som behövs i tillsynsverksamheten. Större stiftelser skall vara skyldiga att sända in årsredovisning och revisionsberättelse. Sammantaget innebär förslaget i fråga om tillsyn att tillsynen koncentreras till större stiftelser och näringsdrivande stiftelser. Under arbetet med propositionen uppkom frågan om det behövs sekretessbe- stämmelser för att skydda de uppgifter som lämnas till tillsynsmyndigheten. I stiftelsernas verksamhet hanteras uppgifter som kan vara integritetskänsliga för den enskilde. För att komma i fråga för kontant stöd krävs kanske att man lämnar uppgifter om ekonomi och hälsotillstånd. I de fall en stiftelse tillhandahåller sjukvård finns i verksamheten uppgifter om enskildas hälsotillstånd.