prop · GH03177 · 1994-01-01 00:00:00 — från ett näringslivsperspektiv är situationen särskilt allvarlig när det gäller tillflödet till arbetsmarknaden av medarbetare med teknisk eller naturvetenskaplig bakgrund. I de mindre och medelstora företagen är kompetenssituationen ännu allvarligare än i näringslivet i stort. En snabb utbyggnad av utbildningen har inletts. Trots det kommer det att ta innan tidigare försummelser har rättats till, försummelser som inte minst går tillbaka på en utbildningspolitik som styrt ungdomar bort från industriarbete och till den offentliga sektorn. Forskning och utveckling satsar förhållandevis stora belopp på forskning och utveckling. Enligt () uppgick de samlade forskningsinsatserna 1991 till . Av dessa stod staten för . Näringslivets insatser för forskning och utveckling faller till på forskning, medan avser utvecklingsarbete. FoU-utgifter fördelade per utförande sektor, 1991 Statliga resurser för forskning vid universitet och högskolor 1990/91 FoU-verksamheten i företagssektorn finansieras huvudsakligen av företagen själva. finansieras av militära myndigheter medan annan offentlig finansiering utgör . FoU i företagssektorn 1991 I en internationell jämförelse är den svenska forskningsvolymen betydande. Endast , och satsar mera än , mätt som forsknings- och utvecklingsarbetets andel av BNP. De statligt finansierade forskningsinsatserna utförs i till stor del vid universiteten och högskolorna. Skälet härtill är en strävan att genom kraftansamling uppnå tillräckligt starka forskningsmiljöer och en ambition att genom grundutbildning och forskarutbildning sprida forskningsresultat utanför universitet och högskolor. Universitetens och högskolornas forskning kompletteras av s.k. industriforskningsinstitut. Staten bidrar med . Vid en internationell jämförelse är den forskning som bedrivs inom institutssektorn i till en följd av den valda kraftsamlingen av liten omfattning. Instituten drivs i stiftelseform med berörda företag som huvudintressenter. Storleken på instituten varierar från exempelvis med en omslutning på ca till STFI - Skogsindustrins tekniska forskningsinstitut - med en omslutning på . Den sammantagna bilden av situation när det gäller den för näringslivets framtid angelägna kunskapsutvecklingen är splittrad. Tveklöst är att forskningsinsatser i en internationell jämförelse är betydande. Forskningen håller också en genomsnittligt hög kvalitet. Uppenbart är emellertid att forskningsresultat i alltför liten utsträckning leder till en expansion och förändring av produktionen. Forskningens bidrag till den ekonomiska tillväxten blir därigenom mindre än den skulle kunna vara. Orsakerna härtill står att finna i forskningens inriktning och organisation, i utbildningsnivån i företagen och därmed företagens förmåga att tillgodogöra sig kunskap och kompetens. En viktig faktor är naturligtvis investeringsklimatet i stort. Utbildningen inom för företagen viktiga områden uppvisar brister trots förbättringen . Teknikintresset i skolan är alltför svagt. Andelen ungdomar som vid universiteten och högskolorna väljer utbildningar med inriktning på arbete inom företag, särskilt industriföretag, är för låg för att svara mot näringslivets långsiktiga rekryteringsbehov. Utbildningar på olika eftergymnasiala nivåer där företagen medverkar är alltför sällsynta. Sammantaget har detta lett till ett fallande kunskapsinnehåll i exporten kommer att få svårt att hävda sig i en konkurrenssituation där kunskaper blir allt mera betydelsefulla. Utbildningsnivån i företagen är för låg som kunskapsutbytet från universiteten och högskolorna, i vissa fall via forskningsinstituten, till företagen inte fungerar tillräckligt väl. I det senare hänseendet saknas bl.a. mekanismer som gör det naturligt för forskare - och företag - att korsa gamla kulturgränser. En situation av detta slag är enligt regeringens uppfattning i längden inte försvarbar. Det gäller desto mera som den industriella och vetenskapliga utvecklingen motiverar hårdare krav på utvecklingen och nyttiggörandet av nytt kunnande. 6.4.1 Ett tolvpunktsprogram för kunskapsutveckling Regeringen presenterar i det följande ett program i 12 punkter för en kunskapsutveckling som står i överensstämmelse med och svenska företags långsiktiga behov. Programmets genomförande kommer att följas av en särskild grupp. insatser för att stimulera intresset för teknik och naturvetenskap hos skolungdomar samverkan mellan utbildningsväsende och företag för att ge utbildningar av särskilt intresse för näringslivet en ändamålsenlig inriktning fortsatt utbyggnad av civilingenjörsutbildningen mindre och medelstora högskolors forskning bör innefatta forskning inom nischer av hög kvalitet riktade mot väsentliga näringslivsbehov koncentrerade forskningsinsatser genom stiftelserna för strategisk forskning respektive miljöstrategisk forskning förstärkt finansiering av forskarutbildning inom främst det tekniska området inrättande av s.k. teknikbrostiftelser initiativ för att stärka universitetens och högskolornas intresse för att forskningsresultat utnyttjas möjligheter för universitet och högskolor att anställa s.k. extraprofessorer på externa anslag möjlighet att inom det tekniska området, efter regeringens medgivande, tillsätta professurer , oberoende av anslagsform omstrukturering och förstärkning av industriforskningsinstituten inrättande av stiftelse för särskilt stöd till innovationer. För att trygga näringslivets rekrytering av medarbetare med teknisk och naturvetenskaplig kompetens måste det naturliga teknikintresset hos skolungdomar tas till vara. Mycket talar härvid för att insatser behöver göras tidigt i skolan. Regeringen har i det föregående redovisat bl.a. förslaget att anordna försöksverksamhet med ett nationellt resurscentrum för kemi för att stärka länkarna mellan universitet och högskolor, företag och skolor. Verket för högskoleservice och har av regeringen fått i uppdrag att vidta lämpliga åtgärder för att stimulera teknik- och naturvetarintresset. Regeringen kommer att ta initiativ till att också företagen knyts till detta arbete. Regeringen har tidigare aviserat en utvärdering av lärarutbildningarna. En särskild studie skall därvid göras av hur lärarnas egna kunskaper i teknik svarar mot de krav som det finns anledning att ställa. Utbildningsväsende och företag måste samverka för att ge utbildningar som är av särskilt intresse för näringslivet en ändamålsenlig inriktning. Det gäller i gymnasieskolan, men också på den eftergymnasiala nivån. Vid vissa mindre högskolor har utbildningar som förenar teoretisk högskoleutbildning med företagspraktik - s.k. coop-utbildning - utvecklats. Regeringen avser att särskilt utvärdera dessa initiativ. I avsnitt 6.1 har regeringen redovisat förslag om eftergymnasial kvalificerad yrkesutbildning. Syftet med dessa är att säkerställa näringslivets rekrytering av yrkesskickliga medarbetare med tillräckliga teoretiska baskunskaper. De nya utbildningarna kan utformas och genomföras integrerat med och i företagen. Civilingenjörsutbildningen har byggts ut . I avsnitt 5.1 förordas att denna utbyggnad fortsätter. Regeringen avser att fullfölja utbyggnaden av civilingenjörsutbildningen genom att främja en samverkan i utbildningen mellan framför allt de tekniska högskolorna - samt universitet med motsvarande utbildning - och mindre och medelstora högskolor med teknisk och naturvetenskaplig kompetens. Goda erfarenheter har redan vunnits från en samarbetsform där mindre högskolor svarar för de inledande utbildningsmomenten, medan de tekniska högskolorna svarar för de mera specialiserade utbildningsmomenten mot slutet av utbildningen. Utöver den kapacitetsförstärkning som en sådan uppläggning möjliggör, förstärker den dessutom kunskapsmiljöerna kring mindre och medelstora högskolor. Det är betydelsfullt inte minst för att underlätta mindre och medelstora företags kontakter med kvalificerat tekniskt och naturvetenskapligt kunnande. En förutsättning för att den här beskrivna utbyggnaden skall kunna genomföras är att nyutexaminerade ingenjörer också kan beredas anställning. För detta har företagen det avgörande ansvaret. Ingenjörsarbetslöshet undergräver direkt rekryteringen av unga kvinnor och män till teknisk och naturvetenskaplig utbildning. Lönebildningen är en väsentlig faktor och måste utformas så att kunskapssökande och kompetensutnyttjande premieras. Nya rekryteringsformer bör kunna prövas så att kvinnors kunskap och kompetens tas till vara bättre. Regeringens strävan att utveckla de mindre och medelstora högskolornas forskning mot nischer av hög kvalitet riktade mot väsentliga näringslivsbehov verkar också befrämjande på företagens kontakter med mera avancerad teknisk och naturvetenskaplig kunskap. Det är viktigt att understryka att forskning riktad mot för det lokala näringslivet viktiga områden också kräver ett motsvarande engagemang hos företagen. Regeringen är i enlighet med en sådan utvecklingsriktning beredd att bistå mindre och medelstora högskolor med forskningsresurser på ett utvalt område, men endast under förutsättning att respektive högskola förmått intressera framför allt företag att bidra med lika mycket som staten. Ett forskningssystem av detta slag innehåller starka incitament för samverkan mellan företag och högskola, som kvaliteten i forskningen säkras genom nischernas begränsningar. En utveckling av vissa mindre högskolor, som innebär att nära och långsiktig samverkan etableras med vissa företag eller företagsgrupper, fullföljs därmed. Den avancerade forskningen För att stärka konkurrensförmåga är koncentrerade insatser på områden där har särskilda förutsättningar att nå framgång väsentliga. Sådana forskningsinsatser är en huvuduppgift för universiteten och de tekniska högskolorna. Koncentrerade forskningsinsatser är också en huvuduppgift för de nya forskningsstiftelser som upprättats med medel från de tidigare löntagarfonderna. Om dessa stiftelsers inriktning framhöll regeringen i proposition 1992/93:171 följande: "Löntagarfondsmedlen öppnar möjligheter till att genom strategiska val och kraftsamling ge förutsättningar för en långsiktigt positiv utveckling av såväl svensk forskning som svenskt näringsliv och det svenska samhället i dess helhet. Resurserna bör inriktas på särskilda insatser, utöver och som komplement till den forskning som finansieras i nuvarande former. Det är särskilt angeläget att med löntagarfondsmedlen skapa starka forskningsmiljöer av högsta internationella klass med betydelse för utvecklingen av framtida konkurrenskraft. Sådana kännetecknas bl.a. av livligt internationellt samarbete samt av att forskare från olika discipliner deltar i lösande av komplexa gränsöverskridande problem. Sådana s.k. centers of exellence - starka forskningscentra eller forskningsområden, är av vital betydelse för framtid." Denna inriktning framgår också av de stadgar regeringen fastställt för respektive stiftelse. Det ankommer på stiftelsernas styrelser att målmedvetet förverkliga dessa intentioner. Regeringens förslag: I syfte att stärka kunskaps- och kompetensutbytet mellan näringsliv och universitet och högskolor avsätts särskilda resurser för - att finansiera utbildning inom det tekniska området på doktors-, licentiat- och magisternivå, - omstrukturering av industriforskningsinstituten. Från återstoden av Fond 92-94 avsätts 16,till en stiftelse med bl.a. dessa ändamål (jmf. En huvudfråga för att främja den samlade kunskapsutvecklingen är att främja ett smidigare flöde av kunnande mellan universitet, högskolor, institut och företag. Ett område av särskild vikt i detta sammanhang är forskarutbildningen. Regeringen genomför just nu ett tioårsprogram för att fördubbla antalet doktorsexamina. Vid genomförandet av detta program är det särskilt betydelsefullt att främja forskarutbildningen på de tekniska områdena gärna i nära samarbete med företag. Inom har ett system utvecklats varigenom en väsentlig del av avhandlingsarbetet kan utföras i företagen. Erfarenheterna från detta initiativ förefaller i allt väsentligt vara goda. Regeringen föreslår att möjligheten att finansiera forskarutbildningen främst i samverkan med företag, bl.a. inom det tekniskt-naturvetenskapliga området, förstärks. av återstoden av Fond 92-94 tillförs en stiftelse med uppgift att göra det möjligt för studenter på doktors-, licenciat- och mastersnivå att finansiera utbildning. Inom ramen för detta program bör det också vara möjligt att utveckla sådant samarbete med företag som tagit initiativ till. Stiftelsen skall, vilket regeringen strax återkommer till, också bidra till omstrukturering av industriforskningsinstituten. Enligt regeringens mening innebär samarbetet att studenterna blir mera förtrogna med företagens problemformuleringar, men också att företagen blir mera medvetna om forskningens möjligheter. Företag med hög kompetens- och utbildningsnivå upprätthåller denna genom en fortsatt rekrytering av medarbetare med längre, avancerad utbildning. Inom företag som inte har en sådan tradition krävs särskilda insatser för att bryta traditionerna. Motsvarande avsaknad av erfarenhet av samverkan med näringslivet återfinns inom delar av högre utbildning och forskning. måste en så utvecklad samverkan mellan företagen och universitetens och högskolornas forskning, forskarutbildning och högre utbildning ha utvecklats att kunskaps- och kompetensflödet blir självgenererande. Mot denna bakgrund bör nu en i tiden avgränsad satsning göras. Det kapital som och kompetensutbyte mellan universitet och högskolor och näringslivet kommer att disponera för detta ändamål bör därför få förbrukas . Regeringen återkommer i avsnitt 5.6 till hur resurserna bör förvaltas. För kunskapsflödet har också de nyinrättade teknikbrostiftelserna ett viktigt ansvar, liksom de forskningsbolag som regeringen erbjuder universitet och högskolor att upprätta. Av särskild betydelse är att inom och utom denna organisatoriska ram finna nya former för forskare att kommersialisera sina forskningsresultat. Enligt den svenska och europeiska universitetstraditionen tillhör forskningsresultaten den enskilde forskaren. I tillhör däremot forskningsresultaten det universitet eller den forskningsinstitution vid vilken forskaren verkar. Det amerikanska systemet ger starka incitament till t.ex. universiteten att säkra inte bara goda forskningsresultat utan också en kommersialisering av dessa. Regeringen avser att ta initiativ till förändringar som förstärker universitetens intresse för att utnyttja forskarnas resultat. För att främja ett naturligt flöde av forskare mellan t.ex. de tekniska högskolorna och företagen behöver dagens tjänstestruktur vid högskolorna göras mera flexibel. Avsaknaden av en möjlighet att anställa professorer har av företrädare för de tekniska högskolorna angivits som ett särskilt problem. Man har bl.a. framhållit att möjligheterna för en person med de kvalifikationer som krävs för en professur att få en annan anställning är mycket goda. Eftersom vikten av förnyelse genom personalrörlighet inom vissa områden med stor anläggningsyta mot näringslivet är mycket stor förordar regeringen att möjligheter öppnas för att inrätta och tillsätta tjänster som professor på externa anslag . 6.4.2 Industriforskningsinstituten Industriforskningsinstituten har som uppgift att utföra av näringslivet efterfrågestyrd forskning och att bidra till att forskning från universitet och högskolor förs vidare till företagen. Kunskap och kompetens är, som nämnts, den strategiskt viktigaste faktorn för näringslivets och framtida konkurrenskraft och välstånd. Ett väsentligt utökat samarbete mellan universitet, högskolor, forskningsinstitut och näringsliv är nödvändigt för att ta till vara kompetensen på bästa sätt. Industriforskningsinstituten har en viktig roll som gemensam forsknings- och utvecklingsresurs till svenska företag. De har kvalificerad personal och utrustning, är nästan utan undantag belägna vid en högskola och har vana att arbeta med företagsspecifika problem genom främst tillämpad forskning. Instituten har därmed goda möjligheter att fungera som bryggor mellan näringsliv och högskola. Industriforskningssystemet kan bidra till att näringslivets behov och prioriteringar av tillämpad forskning kan tillgodoses. Instituten blir därmed ett medel för att genom forskning och teknik- och kompetensöverföring stärka konkurrenskraften för svenska företag. Särskilt angeläget är sådan verksamhet för mindre och medelstora företag. Industriforskningsinstituten har visat sig vara framgångsrika när det gäller att engagera de mindre och medelstora företagen i EG:s FoU-samarbete. Instituten har även en viktig uppgift för att sprida kunskap och kompetens till företag över hela landet. Den nuvarande industriforskningsorganisationens svaghet består främst i dels bristande flexibilitet i förhållande till nya utvecklingslinjer inom näringsliv och forskning, dels en i vissa fall alltför låg rörlighet bland forskare och personalutbyte med universitet och högskolor. Ett övergripande mål är enligt regeringens uppfattning att skapa en struktur som främjar en nödvändig kunskapsöverföring mellan olika forskningsinstitutioner och företag samt att säkerställa att forskning på olika tillämpningsnivåer och för olika behov kommer till stånd. För industriforskningsinstitutens del kräver detta en högre grad av flexibilitet och förmåga att förändras i takt med kunskaps- och teknikutvecklingen liksom i takt med att näringslivets struktur och krav på kunskap och kompetens förändras. Detta gäller institutens forsknings- och utvecklingsverksamhet, deras uppgifter för tekniköverföring, främjande av forskarrörlighet mellan universitet, högskolor och företag, teknikbevakning m.m. Möjligheterna till förändring i takt med framväxten av nya, för näringslivet strategiskt viktiga forskningsinriktningar, måste särskilt beaktas. Det är angeläget att förutsättningar för tillkomsten av nya institut kan åstadkommas. Förnyelsekraften och flexibiliteten i industriforskningssystemet bör bygga på ett förnyelsetryck från institutens intressenter, dvs. företag, universitet och högskolor samt andra statliga teknikintressenter. Målet för den nu förordade förändringen är flerfaldigt: att öka möjligheten till forskning som är direkt inriktad mot näringslivets behov, att öka antalet forskarutbildade i näringslivet, att i allmänhet stärka funktionen av brygga mellan universitet/högskolor och näringsliv, att öka teknik- och kompetensöverföringen särskilt till mindre och medelstora företag. Instituten bör drivas i aktiebolagets form, vilket ger enkla former för ägande och inflytande samt för en större flexibilitet jämfört med stiftelseformen. Uppgiften att medverka till en förnyelse av industriforskningssystemet bör anförtros en särskild organisationskommitté som kommer att tillkallas av chefen för efter samråd med chefen för och berörda intressenter. Uppgiften rör ombildning och omstrukturering av dagens industriforskningsinstitut till bolag samt medverka i tillkomsten av nya institut. Detta skulle i princip kunna innebära att institutens nuvarande egna stiftelser upplöses och att eventuellt apportkapital efter omstruktureringen tillförs ägarna av aktiebolagen för industriforskning. I arbetet kommer också att beaktas det förslag (Ds 1994:25) som lämnats av den styrgrupp som tillkallades av chefen för . Av de flesta institutens stadgar framgår att kvarvarande tillgångar i form av apportkapital kan tillföras det nybildade bolaget. Apportkapitalet, möjligheten av ett tillskott av aktiekapital från och kompetensutbyte mellan universitet och högskolor och näringslivet samt ett åtagande från stiftelsen att finansiera forskartjänster vid instituten utgör grunden för de erbjudanden organisationskommittén kan ge vid förhandlingar med näringslivets intressenter, universitet, högskolor samt andra statliga teknikintressenter. I varje bolag bör såväl näringsliv som universitet och högskolor vara delägare, dock bör näringslivet vara huvudintressent. Frågan om ett mer varaktigt ägande för stiftelsens del bör avgöras från fall till fall. Stiftelsen bör aktivt kunna medverka i tillkomsten av nya institut. Vid omvandling av instituten bör syftet vara att skapa bolag vars verksamhet bygger på breda kunskapsområden. Därigenom kommer en nödvändig flexibilitet att åstadkommas. Avgörande för strukturen av det förnyade industriforskningssystemet blir behovet av och efterfrågan från intressenterna. Det är viktigt att ta till vara framgångsrika och effektiva strukturer. Stiftelsen bör ha möjlighet att utnyttja en del av de resurser, som avsätts för en förändring av industriforskningsinstituten, till finansiering av tvärteknologiskt inriktade projekt för att stimulera samarbete mellan institut och mellan institut och högskola. Härutöver bör stiftelsen kunna stödja information och kompetens- och tekniköverföring till mindre och medelstora företag. bör på de områden det här är fråga om, främst ha rollen som beställare av forskning. förutsätts finansiera forskning vid instituten i samma utsträckning som . En viktig aspekt vad gäller finansieringen är att verksamheten vid instituten kräver stabilitet och goda förutsättningar för långsiktig kompetensuppbyggnad för att vara effektiv och konkurrenskraftig. Därför krävs en basfinansiering av institutens verksamhet som tar hänsyn till respektive instituts behov och strategiska betydelse. En ökad flexibilitet uppnås genom att ges bättre möjligheter att tillsammans med intressenterna mer flexibelt förlägga forskningsuppdrag av såväl långfristig som kortfristig natur i det totala industriforskningssystemet. På detta sätt kan omfattningen av näringslivsinitierade forskningsbeställningar som samfinansieras av företag och staten öka. Även andra statliga organ kan förutsättas uppträda som ägare och/eller beställare av forskning inom den nya industriforskningsstrukturen t.ex. , kemikalieinspektionen, Arbetarskyddsstyrelsen m.fl. 6.4.3 Innovationsstöd För ekonomiska och industriella utveckling är det särskilt viktigt att innovationer kan ge upphov till att nya företag etableras eller att mindre företag kan växa. Finansieringsmöjligheterna är i dessa sammanhang av särskild betydelse. Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1993/94 bilaga 13) redovisat sin avsikt att förelägga förslag om ökat stöd till innovationer. Härvid framhålls att för att öka stödet till innovationer bör, enligt regeringens mening, en verksamhet komma till stånd motsvarande den som enligt regeringens utredare skulle bedrivas av det s.k. innovationscentret. Syftet är att finansiera innovationer i tidiga utvecklingsskeden. De insatser som behöver finansiellt stöd kan vara dels olika former av tekniska utvärderingar, tester, prototyper osv., dels kommersiell utveckling av projekt. Det behövs enligt regeringens uppfattning en förbättring av finansieringsmöjligheterna för enskilda innovationsprojekt för att dessa i ökad utsträckning skall kunna bidra till höjd tillväxttakt. av återstoden av de medel som förvaltas av Fond 92-94 bör tillföras en stiftelse för finansiering av innovationer i tidiga skeden. Detta stöd bör gälla såväl teknisk som kommersiell utveckling. Regeringen avser att i särskild proposition förelägga förslag till ökad innovationsstöd. Regeringen fäster stor vikt vid att den förnyelse av relationerna mellan universitet och högskolor, institut, företag och andra intressenter, som här beskrivits, kan genomföras målmedvetet och med stöd av alla som beörs. En särskild grupp kommer att tillsättas för att följa genomförandet av det 12-punktsprogram som regeringen presenterat. I gruppen skall ingå företrädare för alla berörda samverkansparter. 6.5 Utveckling av kulturprojekt Regeringens förslag: bildas och tillförs av återstoden av Fond 92-94 (jmf. avsnitt 6.6.) Stiftelsen skall främja utveckling och tillväxt i regionerna genom stöd till kvalitetsinriktade kulturprojekt. Skälen för regeringens förslag: I ett samhälle präglat av förändring och utveckling spelar kulturfrågorna en central roll.