prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — försterkt samarbete mom EU:s ram. Skälet tillatt EU har fått denna centrala roll i vår tids europeiska utveckling är attunionen bygger på respekt för de mänskliga friheterna och rättighetema, pådemokratin samt på marknadsekonomi. Varje lands egenart respekteras, samtidigtsom föratsättningar har skapats för ett effektivt gemensamt handlande påcenttala områden. Vårt land harett medansvar för att slå vakt om och främja dessa grandläggande värden. Det ärfråga om både solidaritet och att väma om våregen framtid. Regeringen finner att dette medansvar bäst tes genom medlemskapi EU. Enutvidgning av EU är namrligtvis betydelsefull inte bara för i stort ulanhar också verkningar för som medlemsland. Denna proposition redovisar utförligt dessa verkningar. Regeringensövertygelse är att vårt land sammanteget har mycket goda fömtsättningaratt delte fullt ut i det europeiska samarbete som EU gestelter. För vårt land innebär medlemskap klara fördelar och småsvårigheter i sak. blev också tydligt i förhandlingama. De problemsom likväl har kunnat identifieras finns redovisade i propositionen. Flera viktiga svenska samhällsmål blir lättereatt nå i gemenskap med övriga europeiska länder än om väljer attste utenför. gäller framför allt fred i frUiet ekonomi, välfärd ochmiljön. I propositionen utvecklas dette närmare. Det europeiska samarbetet vi vUl delte i kan inteha som enda mål att utveckla värfärden i vår egen världsdel. LiksomSverige är en del av , är en del av världen. kommer att bliännu tydligare under det nya århundrade som snart börjar. Omvärlden konuner isin dialog med länder i att i stigande grad rikte sina förhoppningar mot Europeiska unionen. Sverigekonuner som medlem av unionen att tillhöra de länder som kräver öppenhetoch ett globalt ansvarstegande från sida. Medlemskap i ger möjlighet att ta tillvaraSveriges intressen och påverka utvecklingen i vår omvärld. Framtidens EU kommeratt spegla medlemsländemas gemensamma syn på hur de vill forma samarbetet. För våregen del gäller att utvecklingen i som medlem i EU skall vägas motföljderna av ett utenförskap. Tiden ster inte stilla. Den fråga som vi måstestella oss är: Hur utvecklas bäst? Innanför eller Utenför EU? "Vi vill aktivt bidra tillatt bygga en stark och sammanhållen europeisk unionför fred, frihet och demokrati, för ekonomisk tillväxt och sociala framstegoch för ren miljö och kulmrell mångfald". Så avslutedes den förklaring somregeringen med brett partipolitiskt stöd avgav när förhandlingama inleddes den1 febraari 1993. färdigt avtel på plats, ett avtelsom har mottegits väl såväl i som i EU och som ger oss säte ochstämma i EU:s beslutende organ. får rösträtt i . I och medatt med överväldigande majoritet gav sittgodkännande till avtelet har EU klart 27 och tydligt sagt att -liksom de övriga kandidatiändema , och - är välkommen som medlem. liggerbeslutet i Prop. 1994/95:19 svenska folkets hand. Folkomröstningen blir avgörandeför det historiska vägval som nu står inför. AUa politiska partier harförklarat sig beredda att respektera utfallet av folkomröstningen. Iföreliggande proposition redovisar regeringen sin bedömning. Den utmynnar i enklar och entydig rekommendation att bäst främjar sin egen ochomvärldens fred, frihet och välfärd genom ett medlemskap i . Av de 237 remissinstanser somtiUstellts departementspromemorian medlemskap i den europeiska unionen(Ds 1994:48) har 185 inkommit med yttranden, varav 15 uttryckligen avstett frånatt ge synpunkter. Tre organisationer har däratöver yttrat sig i frågan. Flertaletremissinstanser har i sina ytttanden begränsat sig till de konsekvenser ett medlemskap medför för de egnaverksamhetsområdena. En stor majoritet har därvid gjort bedömningen attmedlemskapet i huvudsak har positiva återverkningar på respektiveverksamhetsområde eller endast i ringa utsttäckning påverkar verksamheten. Av deremissinstenser som givit uttryck för sin övergripande syn på Sverigesanslutning till Europeiska unionen med utgångspunkt i det uppnåddaförhandlingsresultetet har det stora flertalet framhållit medlemskapets betydelse för utvecklingen iSverige. Det gäller inte minst på det ekonomiska området. Näruigslivetscenttala organisationer betonar särskilt att medlemskapet ger störreinflytande än EES-avtelet liksom större stebilitet i de ekonomiska relationemamed EU-ländema samt att medlemskapet innebär att tullkonttoller ochursprangsregler försvinner i samhandeln.Ett medlemskap bedöms alltså vara av stor betydelse för samhällsekonomin ochförbättta föratsättningama för ökade investeringar, ökad sysselsättningoch ekonomisk tUlväxt. Vidare framhålls genomgående betydelsen av att Sverigevid ett medlemskap får rätt att delte i beslutsprocessen inom EU och därmedmöjlighet att påverka utvecklingen på en mängd för och viktigaomiåden, t.ex. miljö och kampen mot arbetslösheten. ÅtskUliga instenseromnämner även medlemskapets fördelar iförhållande till och framhåller att medlemskapet leder tiUmer långsiktig stebilitet än EES-avtelet. En delremissinstenser uttrycker oro för att konsekvensema av ett medlemskap kan blinegativa på vissa områden. Bl.a. onuiänins risken för att offendighetsprincipenskaU urholkas, att avvecklingen av ttaditionella tullkontroller skall medföraett ökat inflöde av narkotika samt risken för att djursjukdomar sprids. Ettfåtel instenser avstyrker ett medlemskap i den europeiska unionen. Europaär i förvandling och befinner sig i uppbrott från det . många nationalsteter söker identifiera dennya tidens uönaningar och finna former för att i samverkan möte dem. Europeiskaunionen är drivkraften i samarbetet mellan ländema på vår Prop. 1994/95:19kontinent. Det är till EU som aUt fler europeiska steter kommit att knyte sinaförhoppningar vad gäller möjlighetema att aktivt te tUl vara sina nationellaoch sina gemensamma intressen. På mindre än har gemenskapensmedlemsantel fördubblats. Föratom fördraget om de fyra nu akmeUa ländemasanslutning tUl unionen har ytterligare sex länder ansökt om medlemskap, av vUkaUngera och är de senaste. Även för övriga länder i Öst- och Centtaleuropaär färdriktningen entydig. Om det tidigare var möjligt att diskuteraEuropafrågan uteslutande i ett västeuropeiskt perspektiv, är det nu nödvändigtatt göra det i ett alleuropeiskt perspektiv. Alla folkberörs av dette. Alldeles oavsett nuvarande och framtida anknytningsform tillEuropeiska unionen är vi alla beroende av att EU:s ansttängningar för frihet,fred och välstånd i hela kröns med framgång. position ochdelaktighet i det europeiska skeendet ger oss ingen särställning i dettesammanhang. Vi har allt att vinna på attdet dynamiska samarbetet inom EU utvecklas och öppnas för allt fler avEuropas nationer. Endast så kan gemensamt hantera den osäkerhet som fåttökat uttymme i det övergångsskede mellan gammalt och nytt, mellan"stebil" konfrontetion och delvis destebiliserande dynamik, som vårvärldsdel befinner sig i. gäller både de ekonomiska ochpolitiska föratsätöiingaraa och påverkar livsvillkoren för oss alla. Blockuppdelningens tid är förbi, och möjlighetenfinns nu att gradvis utveckla ett fredligt samarbete med ekonomin som ett av deviktigaste instmmenten. Därigenom kan tidigare separerade nationer vävassamman i en gemenskap som gör väpnade konflikter otänkbara. Tidigarehinder har försvunnit. Det står fritt att inte sin namrliga plats i deteuropeiska samarbetets käma - i den fimväxande europeiska unionen. Det skulle intefrämja vårt lands nationella inttessen att sig utanför dette samarbete och därmed försitta möjlighetema att aktivtutöva inflytande på det skeende som vi under alla omstendigheter är endel av. Det skulle också vara olyckligt om undandrog sig det medansvarvi tillsammans med andra folk har för vår världsdels framtid. Därför harregeringen med kraft och i brett partipolitiskt samförstend drivitförhandlingarna om medlemskap, och därför har regeringen undertecknat detfördrag om villkoren för uittäde som medlem i Europeiska unionen som dessaförhandlingar resulterat i. De senaste årens politiska och ekonomiskautveckling har allt tydligare illustterat de långtgående beroendeförhållandena mellan länderna på vår kontinent. Exemplen är många:produktionssystem och kommunikationer blir allttner sanunanflätede. Varor, tjänster och kapitel rör sig fritt över gränserna och det har blivit allt svårare för den enskilda steten att på egen hand bedriva en avvikande ekonomiskpolitUc. arbetstegare har fått möjligheter att röra sig fritt mellan ländema. Gemensamma beslut behövs för att länderna skall kunna minska arbetslösheten och för att de skall lyckas bemästra miljöproblemen. Arbetslösheten framster som ettav de störste ekonomiska problemen Såväl valutestebUiteten som frågoma rörandetUlväxt och Prop. 1994/95:19 sysselsättning kräver gemensamma och inbördeskonsistente lösningar inom ramen för en europeisk sttategi. Europeiskaunionen erbjuder en form för samarbete som delvis är övemationell men somsamtidigt respekterar de på demokrati grundade medlemsländemas inflytende och självständighet. är huvudskälettUl att EU kommit att bli deteuropeiska samarbetets viktigaste foram. Andra europeiska samarbetsforamhar ingalunda förlorat sin betydelse men endast EU har den bredd och den gradav förpliktende samarbete som krävs för att de europeiska ländema definitivtskall kunna övervinna kontinentens tidigare splittting och gemensamt ante dennya tidens utmaningar. Häri ligger möjligheten att te till vara dekrafter som frigjorts efter konununismens faU för fredliga syften ochatt förhindra en upprepning av vad som händer i det . Men häriligger också möjligheten att stevjanynationalistiska ytttingar i och att hålla de stora europeiskaländema kvar i en fast och förpliktende gemenskap. främjas genom att vidmakthålla deras inttesse och engagemang för den gemensamma Europatenken och genom att aktivtumyttja EU som en fast ram för attmultUateralt hantera och lösa de problem som kan uppste meUanmedlemsländerna. I Öst- och Centtaleuropa har foUcen för förstegången fått möjlighet att fritt forma sin egenframtid. har därmed fått radikalt förbätttadefömtsättningar att utvecklas till en stebiloch dynamisk region i det nya . Förhoppningarna om somett "Fredens hav" kan ändigen komma att infrias. Också det nordiskasamarbetet kan därmed fömyas och bli ett levande inslag i det allt fastaresamarbetet inom en europeisk ram. Fördjupad och utvidgad integration är bäste vägenatt skapa besteende fred i som helhet. Det är genom att erbjudadeltegande i EU som slutmål som väst kanstimulera reformstetema i östra tUl uthålligt arbete för att bygga modema marknadsekonomier påden demokratiska rättsstetens grand. Så vanns , ochGrekland in i demokratiemas krets. Så kan Ungem, , , ,, , Liteuen och deras tidigare förtryckte grannar vmnas för den utvecklingsmodell som har skapat störrefrUiet och större välstånd än vad någon annan tidigare civilisation harlyckats med. Till de nyautmaningama hör hot mot den gemensamma säkerheten som utgörs av t.ex. etniskamotsättningar, kämsäkerhetshot och miljökatesttofer, okonttollerade flyktingsttömmar,terrorism och intemationell brottslighet.Dessa frågor behandlas lUcsom den ttaditionella säkerhetspolitiken på mellanstetiig grand men är gränsöverskridande tiUkaraktären och lär i ökande utsttäckning komma att kräva samordning ochgemensamma lösningar. som perspektiven och handlingsuttynunetvidgats, har internationaliseringen och de ständigt starkare beroendeförhållandena mellan ländema - på snart sagt alla samhällsområden - gjort det alltmer angeläget att ttäda in i och utveckla ett dynamiskt och förplUctende 30 samarbete som sttäcker sig utövernationalstetens begränsningar. enskildasteten har varit, och är alltjämt, ett vUaigt instrument för att Prop.1994/95:19 förverkligamedborgarnas behov och förhoppningar, men många frågor är sådana, att de bäst, ochibland endast kan lösas på en nivå över nationalsteten.Att aktivt söka hantera dessa frågor i ett fast samarbete gmndatpå gemensam suveränitet med andra steter behöver mte ste i motsättaingtill omsorgen om den nationella självbestemmanderätten. gäller kanske alldelessärskUt för mindre steter. Små nationer har ett sterkt inttesse av ett fastintemationeUt samarbete. Vi vet av historisk erfarenhet att det ger oss bäst möjlighet atthävda våra inttessen - att en värld där nationer står ensamma och riskerar att steUas mot varandrablir en värld därde små nationemas inttessen ofta sätts åt sidan. Fördraget om Europeiska unionen skapar ettforum där aUa medlemsländer kan vara med och dryfte de stora framtidsfrågoma på lika vilUcor.Utan dette forumskulle behandlingen av dessa frågor komina att ske mer informellt i en mer begränsad krets avstörre europeiska länder. är bakgranden tiU regermgens faste föresats att föra in som medlem i Europeiska unionen.För måste det vara ett namriigt mål att sttäva efter att återta förmågan att påverka den ekonomiska utvecklingen också i tider av allt snabbareinternationalisering. Genom medlemskap i dette mål inom räckhåll. Endastså får vi rösttätt i och endast så kan vi tillsammans med de andra europeiska folken möte de gemensamma utmaningama: frUieten, freden, välfärden ochmUjön. Regeringen fäster mycket storvikt vid det nordiska samarbetet och har markerat dette i förhandlingen. Det nordiska samarbetethar under dette sekel vuxit sig starkt på många områden och nivåer avsamhällslivet och harlett till en betydande samsyn i många av de frågor som samarbetet inom EU gäller. Nordisktsamarbete är dock inte ett altemativ till EU-medlemskapet. I stellet kan ensimation där flera nordiska länder är medlemmar av EU ge samarbetet andra och nya möjligheter.Inom ramen för EUkan visionen om ett gränslöst förverkligas. Det bör bli en gemensam nordisk angelägenhet attinom ramen för det vidare europeiska samarbetethävda de värden som förenar oss. Under förhandlingama omEU-medlemskap har de nordiska ländema framfört krav på ett formellt klargörande om detnordiska samarbetet. Detgäller inte bara avsikten att bevara resulteten av det hittillsvarande samarbetet ulan också attsäkerstella att det nordiska samarbetet kan fortsatte att utvecklas. Förhandlingama resulterade i engemensam deklarationmed denna innebörd som ingår i slutakten. Enligt deklarationen registterarde fördragsslutende parterna att , och , som medlemmar iunionen, avser att fortsattedet nordiska samarbetet både sinsemellan och med de delar av , som inte ingår i EU, ifull överensstämmelse med gemenskapens lagstiftning och andra bestemmelser i unionsfördraget. Som medlemmar i blir videlaktiga i en utvecklingsprocess. Förberedelserna förden regeringskonferens som skall inkallas inleds . Dåkommer viktiga förhandlingar att föras om EU:s fortsatte utveckling, och dessa kan förmodas leda fram till 31 stelhiingsteganden med räckvidd och återverkningar långt utenför gäller intebara frågor om samarbetets mnehåll Prop. och evenmella ytterligare fördjupning utan också de instimtionella förändringar som blir nödvändiga i samband med EU:s framtida För att skall kunna delte aktivt och framgångsrUct kunna försvara sinainttessen i denna konferens är det angeläget att vi också får möjlighetatt medverka i det förberedande är ett grandläggande skäl till regermgensföresats att uppnå De möjlighetersom erbjuds oss när nu befinner sig i radikal förändring antyder ocksåen ödesgemenskap där vi tillsammans med övriga europeiska länder har att testellning tUl ett konkret historiskt skeende, där utvecklingen går snabbt ochdär vahnöjlighetema inte är obegränsade. Deformellt möjliga alternativen må vara flera, men vad vi reellt har attte stellning till är om vi i väsentiiga avseenden skall vara beroende av ochanpassa oss till utvecklingen i den europeiska unionen inom EES-avtelets ram,med de begränsade möjligheter tiU inflytande dette ger, eller om vi skallaktivt delte i processen som medlemmar. Inte heller är tidpunkten för ettinttäde i Europeiska unionen något som ett ansökande land ensamt kan bestemma,uten möjlighetema avgörs i hög grad av EU:s intema överväganden bl.a. inför1996 års och av vilkaprioriteringar som kommer att ste på den gemensamma dagordningen närEuropa går in i ett nytt århundrade. Dessa realiteter måste beaktes och utgör enväsentiig faktor bakom det sterka inttesse som också de östeuropeiskaländema knyter till den nu pågående utvidgningen. Dessa länder anser att ocksåderas läge påverkas av de nu aktuella kandidadändemas stellningsteganden. När Sverigeden lämnade in sin medlemskapsansökan till ministerrådet, var dette resultetet av en noggrann prövning av de nyaföratsättningama och en följdriktig vidareutveckling av den svenska Europapolitiken.Samtidigt som medlemskapsprocessen inleddes, fiillföljdes arbetet medEES-avtelet som undertecknades . Avtelet innebär betydande fördelaroch ger långtgående möjligheter till deltegande i samarbetet på deninre markiteden och ett antel angränsandepolitikområden såsom forskning, utbildning, miljövård, sociala frågor,konsumentskydd m.m. Det har i väsentiiga avseenden också banat vägen för ettsvenskt EU-medlemskap, och det har aldrig funnitsnågon motsättning i dessa strävanden. EES-avtelet kan emellertid aldrigersätta ett EU-medlemskap. Därtill är skilhiadema i substensinnehåll ochmöjligheter till politiskt inflytende för stora. Vi måste dessutom beakte att avtelet konuner att försvagas i takt med attfler EFTA-länder blir medlemmar i unionen. Demedlemskapsförhandlingar som inleddes den 1 febmari 1993 har resulterat i ett anslutningsfördrag som ger en god grand för deltegande som medlem i EU. Hela arbetet hartegit sin utgångspunkt i rUcsdagens stellningsteganden idecember 1990, då rUcsdagen uttelade att ett medlemskap låg i vårt lands nationella inttesse. Förhandlingama har bedrivits i nära samråd med partierna i , och regeringen har under processens gång bemödat sig om störste möjliga öppenhet också 32 gentemot medier och allmänhet. harträffat ett avtel som i allt väsentligt tillgodoser de krav som Prop.1994/95:19 sattes upp vid förhandlingssterten. Vi har vunnit gehör t.ex. förvåra krav att kunna behålla sttängare skyddsnormer på miljöområdet än vad EGhar . har även nått en överenskommelse med EU om regionalpolitiken som väl avspeglar svenskaprioriteringar på området. Jordbmkets och fiskets inttessen harframgångsrikt kunnat tes till vara. Budgetfrågan har fått en konsttuktivlösning och inter sin självklara plats i EU:s instimtioner. Redan i sitt avriksdagen godkända betenkande 1993/94:UU20 om Sverigeoch Europeiska unionen anförde uttikesutskottet följande om det ttäffadeavtelet: "Det avtel som och EU:s medlemssteter har enats omskulle, enligt utskottets uppfattning, på ett avgörande sätt förbätttaföratsättningama för en fortsatt utveckling av vårt lands välstend och välfärd.Ett närmare och tetere samarbete i skulle också förbätttaföralsätmingama för Unionens viktigaste sttävan - att säkra freden och friheteni . Ett medlemskap i skulle göra det möjligt för att, somlikvärdig part, delte i utformningen av framtid och samarbetemed omvärlden." Aktivt deltegande i det intemationella samarbetetär en svensk tradition som konuner till uttryck både i vårtFN-engagemang, vår omsorg om ESK-processenoch vår uppslutning kring det nordiska samarbetet. Därav följer ocksåatt det aldrig funnits någon motsättning mellan våra globala och våraeuropeiska och nordiska ansträngningar. gäller också vårt deltegande i FN:s fredsbevarande insatser. Ingenhar kunnat te miste på allvaret i våra sttävanden - antingen det gälltstebiliteten i vårt närområde, det alleuropeiska samarbetet eller solidaritetenmed tredje världen. återspeglas också i reaktionerna från vårasamarbetspartner sedan medlemskapsförhandlingama avslutets. Efter detatt med överväldigandemajoritet hade godkänt inträde i Europeiska unionen antogs enresolution, där det bl.a. sägs att inträde i EU är av stor historiskbetydelse och representerar eU steg framåt i byggandet av . Parlamentetkonsteterade vidare att anslutningkommer att stebilisera den europeiska kontinenten, konsolidera EU:sekonomiska roll, öka medvetenhet och engagemang vad gäller social-, miljö- ochkonsumentpolitik samt förbättra möjligheterna att stödja utvecklingen iCentral- och liksom i utvecklingsländerna. 4.3 Demokrati och inflytande 4.3.1 EU vilar pådemokratisk grund Samarbetet inom EU bygger på ett antelfördrag som slutits mellan medlemsstetema och som idemokratisk ordmng godkänts av varje enskild medlemsstets parlament, i vissa fall efter folkomröstningar. Också varje framtida fördragsändring kräver enhällighet mellan medlemsländerna och måste godkännas av medlemsstetema i 33 överensstemmelse med derasrespektive konstitutionella regler. I swnl Nr 19. för samarbetet är alltså sttikt mellanstetiig ochmedlemsländema har Prop. 1994/95:19 härvidlag inte i något avseende givitupp sina anspråk på att utgöra i folkrättslig mening suveräna steter. Medlemsstetema är således fördragens herrar och konuner att så förbli så länge någon enda medlemsstet önskar dette. Om frågan i enframtid likväl skulle akmaliseras, ster det uten vidare klart att en svensk ratifikation av en fördragsändring måste godkännasav . Det sagda har giltighet inte bara för . Även iandra medlemssteter skulle konstimtionella ändringar föratsättes (jfr SOU1993:14, s. 91). Även utenfördragsändring sätter medlemssteternas nuvarande författningar en ytterstegräns för samarbetets räckvidd i sak. För del bestems denna gräns avden för regeringsformen bakomliggandegrandprincipen att stellning inte kan genom överlåtelse avnormgivningskompetens urholkas helt eller i väsentiig grad. Det kan nämnas att den tyska förfatmingsdomstolen i sitt utslagden över frågan om en tysk ratificering av kunde förenas meddemokratiprincipen i den tyska grandlagen gjorde en liknande bedömningbeträffande de uppgifter och befogenhetersom den tyska förbundsdagen under alla förhållanden måste behålla. Den beslutsrättsom EU har bygger på fördragen mellan medlemsländerna, EU:s egna beslutsorgan,t.ex. rådet eller parlamentet, kan inteutvidga EU:s beslutsbefogenheter utöver vad fördragen medger. Dethandlar därför om en begränsad svensk överlåtelse av sådana befogenheter. Delte har bl.a. bekräftats genomett annat uttelande av den tyska förfatmingsdomstolen i dess nämndautslag. Domstolen konsteterade där att om något EU-organ skulle komma attbesluta rättsakter som går utöver unionsfördraget, sådant det legat till grandför den tyska anslumingslagen, dessa rättsakter skulle sakna rättsverkan iTyskland och tyska stetsorgan av författningsmässiga skäl vara förhindrade att tillämpa dem.Konstitutionsutskottet har givit uttryck åt samma synsätt för svensktvidkommande (bet. 1993/94:KU21). Av betydelse vidbedömningen av EU:s demokratiska gmndval är ocksådet förhållandet att det inom unionen upprättiiålls ett fri- och rättighetsskydd som ter sin utgångspunkt i engemensam västeuropeisk rättstradition och därigenom i det väsentligamotsvarar skyddet i medlemsstetema. EU:s fri- och räuighetsskydd har utvecklatsi rättspraxis och nyligenkodifierats i , vars artiklar F.l och F.2 lyder somföljer: Unionenskall respektera den nationella identiteten hos sina medlemssteter, varsstyrelseformer bygger på demokratiska principer. Unionenskall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grandläggande rättigheterna, såsom de garanteras iEuropakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grandläggandefriheterna, undertecknad i , och såsom de följer avmedlemssteternas gemensamma konstitutionella I det av riicsdagen som vilande antegna förslaget tiUgrundlagsändringar Prop. inför ett svenskt medlemskap i (se bet. 1993/94:KU21)anges an beslutenderätt kan överlåtes tillEuropeiska gemenskaperna så länge som dessa har ett fri- ochrättighetsskydd motsvarande det som ges i regeringsformen och i deneuropeiska människorättskonventionen. överlåtelse av beslutsmakt skallkunna ske är det alltså från svensk sida ett villkor att EU vid varje fördragsändruigstUlfäUeupprätöiåller ett sådant fri- och rättighetsskydd.