prop · GH0366 · 1994-01-01 00:00:00 — Med nu aktuella bedömningar av den kommunala ekonomin och planerade begränsningar av antalet kommunalt anställda bör kommuner och landsting ha relativt goda möjligheter att också beakta arbetsmarknaden vid genomförandet av erforderliga förändringar. Det är av största vikt att den arbetsmarknadspolitiska arsenalen utnytttjas optimalt för att stödja ett sådant förändringsarbete och motverka arbetslöshet. Frågorna bör lösas genom lokala förhandlingar mellan länsarbetsnämnder, kommuner och landsting på samma sätt som gäller för övriga arbetsmarknaden. 4 Ungdomspraktik 4.1 Ett modifierat åtgärdssystem Regeringens förslag: Den som tillhandahåller praktik för ungdomar skall, med vissa undantag, efter överenskommelse med arbetsförmedlingen betala ett bidrag som en delfinansiering av åtgärden (finansieringsbidrag). Finansieringsbidraget skall vara för varje ungdomspraktikant. Anvisningstiden för en praktikant kan förlängas . Om detta sker hos samme anordnare skall finansieringsbidraget vara . Om förlängningen sker hos annan anordnare blir bidraget hos denne . Verksamheten med ungdomspraktik förlängs till att avse även tiden - . Skälen för regeringens förslag: Det nuvarande systemet med ungdomspraktik som infördes har gett arbetssökande ungdomar möjlighet till praktik i arbetslivet. Alternativet för de ca 120 000 ungdomar som under /93 anvisades ungdomspraktik hade i mycket hög utsträckning varit sysslolöshet och passivt uppbärande av kontantbidrag. Praktiken har i stället gett ungdomarna arbetslivserfarenhet. Många har givits möjlighet att behålla och öka den kompetens som de inhämtat genom bl.a. teoretisk utbildning. De har fått möjlighet att presentera sig för presumtiva arbetsgivare och har därmed ökat sina möjligheter att få ett reguljärt arbete. För den grupp ungdomar som ännu ej varit klar med sin yrkesutbildning har praktiken utgjort en bra grund för yrkesval och skapat motivation för fortsatta studier. Syftet att ungdomspraktiken främst skulle inriktas mot privata näringslivet har uppnåtts. Enligt en enkätundersökning av AMS fick av ungdomarna praktik vid enskilda företag, inom den offentliga sektorn och hos ideella organisationer. AMS har redovisat erfarenheter och resultat av ungdomspraktiken 1993. fick 137 378 personer beslut om att börja ungdomspraktik. var antalet ungdomar i ungdomspraktik 42 581, nära 11 000 fler än . I genomsnitt fick av dem som deltagit i ungdomspraktik under /93 arbete. I detta innefattas arbete på den reguljära arbetsmarknaden, arbete med lönebidrag, skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare och . Tendensen har varit att en stigande andel av ungdomspraktikanterna fått reguljärt arbete. Ungdomar med högre utbildning fick arbete i större utsträckning än övriga. Av de som hade gymnasiekompetens fick arbete mot av dem som endast hade grundskolekompetens. Andelen som fick arbete av de som hade arbetshandikapp och av de som var utomnordiska medborgare var ungefär hälften av vad som gällde för genomsnittet. En kartläggning gjord på uppdrag av om "Arbetsgivarnas kunskaper om och inställning till ungdomspraktik" (IMU-Testologen ) visade att av de tillfrågade arbetsgivarna var intresserade av att ta emot ungdomspraktikanter framför allt då man trodde att åtgärden underlättar framtida rekrytering och fungerar som en form av provanställning. Enligt en annan intervjuundersökning () har ungdomarna själva uppskattat praktiken då den i stor utsträckning legat i linje med deras framtidsmål och då de anser sig ha blivit väl omhändertagna och därmed trivts på sina arbetsplatser. Viss kritik har framförts mot ungdomspraktiken att den kan ha inneburit undanträngning av reguljärt arbete. Enligt vår mening är det ound- vikligt att vissa problem uppstår när en åtgärd, för att förhindra stigande arbetslöshet, får en sådan stor omfattning som ungdomspraktiken. Det gäller även andra arbetsmarknadspolitiska insatser som t.ex. beredskapsarbeten. Undanträngningseffekten skall jämföras med att ca 120 000 ungdomar har fått värdefull praktik i arbetslivet föregående budgetår. Systemet med ungdomspraktik är en tidsbegränsad åtgärd i ett mycket svårt arbetsmarknadsläge. Det är viktigt att anpassa systemet till det faktiska konjunkturläget. Vår bedömning är att det nu är tid att modifiera systemet så att praktiken i ännu högre grad leder till reguljär anställning efter praktikperiodens slut. Ungdomspraktiken är begränsad i tiden t.o.m. . Även om det nu finns tecken på en positiv utveckling av ekonomin kommer det svåra arbetsmarknadsläget för ungdomar att kvarstå även därefter. Vi föreslår därför att ungdomspraktiken förlängs t.o.m. . Enligt vår mening bör ett modifierat system med ungdomspraktik där praktikanordnaren åtar sig att betala ett bidrag till staten för varje ung- domspraktikant införas. Utöver tidigare krav på att tillhandahålla inskolning, handledning och praktisk yrkesutbildning får praktikanordnarna även åta sig en delfinansiering av systemet för ungdomspraktik vilket motiveras av bl.a. statsfinansiella skäl. I en överenskommelse med arbetsförmedlingen åtar sig praktikanordnaren att av ungdomspraktiken betala ett finansieringsbidrag om för varje ungdomspraktikant som anordnaren tar emot. Arbetsförmedlingen skall redan inför beslut om anvisning till den första praktikperioden diskutera med praktikanordnaren om möjligheterna för ungdomspraktikanten att efter praktiken övergå till reguljärt arbete, arbete med rekryteringsstöd eller om ytterligare en praktikperiod kan ordnas. Det är en diskussion som måste föras med utgångspunkt från såväl den unges förutsättningar, kompetens och intresseinriktning, som praktikuppgifternas innehåll och utvecklingsmöjligheter. Efter den inledande kan ungdomspraktiken förlängas med ytterligare hos samme praktikanordnare om denne överenskommer med arbetsförmedlingen att anställa den unge efter praktikperiodens slut. höjs enligt överenskommelse finansieringsbidraget till . Noggranna överväganden bör föregå en anvisning av en ny ungdomspraktikant till en praktikanordnare som ej har erbjudit tidigare praktikant reguljär anställning eller anställning med rekryteringsstöd. Detsamma skall gälla när anordnaren inte har erbjudit en förlängning av ungdomspraktiken. Ungdomar som i ungdomspraktik inte kan få reguljärt arbete och ej heller förlängning av sin ungdomspraktik hos samme praktikanordnare skall liksom kunna anvisas ny ungdomspraktik hos annan praktikanordnare. Finansieringsbidraget för denne nye praktikanordnare blir då . Finansieringsbidragen är avdragsgilla i praktikanordnarnas rörelse. Finansieringsbidrag skall erläggas av alla anordnare utom i vissa fall. Vi återkommer strax till dessa (avsnitten 4.3 och 4.4). En anvisning till en ungdomspraktikplats hos anordnare som inte betalar förfallna bidrag skall återkallas. Ungdomarna skall i likhet med nu i första hand anvisas platser inom det enskilda näringslivet och då främst vid små - även enmansföretag - och medelstora företag. För att underlätta framtagningen av praktikplatserna kan hjälp tas av parterna på arbetsmarknaden. Det är också viktigt att ungdomarna själva tar en mycket aktiv del i och ansvar för att hitta lösningar på sin arbetslöshetssituation. Av AMS rapport "Ungdomsarbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar" framgår att långtidsarbetslösa ungdomar samt ungdomar med handikapp och ungdomar med utländskt medborgarskap var underrepresenterade bland de ungdomar som an- visats en praktikplats i förhållande till sin andel av de arbetslösa ungdomarna. Dessa prioriterade målgrupper för arbetsmarknadsåtgärder måste få den uppmärksamhet och det stöd av arbetsförmedlingen som är en förutsättning för att de skall få tillträde till arbetslivet. Dessa gruppers andel i ungdomspraktik måste därför överstiga deras andel av de arbetslösa. Administrationen av utbildningsbidragen bör tills vidare ske enligt de regler och rutiner som arbetsförmedlingen, arbetsmarknadsinstituten och utformat för utbildningsbidrag vid deltagande i ungdomspraktik. Detta innebär att länsarbetsnämnden prövar rätten till utbildningsbidrag medan beräknar och betalar ut bidraget. Vi vill här erinra om att formerna för administrationen av utbildningsbidragen ses över inom . För innevarande budgetår har beräknats att 100 000 ungdomar i genomsnitt kommer att delta i ungdomspraktik. Kostnaden härför har beräknats till . Enligt våra beräkningar innebär det föreslagna finansieringsbidraget att, , praktikanordnarna kommer att erlägga bidrag på sammanlagt ca till staten. Helårseffekten av det förslagna finan- sieringsbidraget beräknas vid oförändrad volym till ca netto efter skatt. Utfallet är beroende av omfattningen på 3 000-kronorsplatserna. Kostnaden för innevarande budgetår för ungdomspraktik , som vi strax återkommer till, dvs. endast juni månad 1994, ryms inom anslaget. Det bör ankomma på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om de närmare rutinerna m.m. för administrationen av finansieringsbidraget. Finansieringsbidraget skall föras till inkomsttitel Bidrag för ungdomspraktik. Förslaget om att ungdomspraktiken skall pågå även - bör genomföras genom ändring i lagen (1992:332) om ungdomspraktikanter. Regeringens förslag: Ungdomspraktik som har anvisats före skall kunna sträcka sig även över . Detta skall dock inte gälla för traditionella feriearbetsområden. Skälen för regeringens förslag: hade endast ungdomar med registrerat handikapp samt de ungdomar som annars skulle utförsäkras från arbetslöshetskassa eller kontant arbetsmarknadsstöd rätt att delta i ungdomspraktik mer än en månad . Skälet var att den reguljära sommararbetsmarknaden för ungdomar inte skulle ersättas med ungdomspraktik. Normalt stiger alltid sysselsättningen . Det beror bl.a. på det stora antal ungdomar som sommararbetar. I det nuvarande dåliga arbetsmark- nadsläget är dessa möjligheter emellertid begränsade. Att stanna kvar på en ungdomspraktikplats bör väsentligt öka den unges möjligheter till reguljärt arbete . Därför bör möjligheten till praktik som har anvisats före utvidgas till att avse . För att ytterligare understryka att ungdomspraktiken skall leda till reguljärt arbete, bör praktikplatser () inte få avse traditionella feriearbetsområden som hotell och restaurang, handel, vård och omsorg m.m. Anvisningar bör också ske med ett uttalat sikte på möjligheten till kommande reguljärt arbete. Ungdomar som önskar göra uppehåll i praktikplatsplacering under den normala semesterperioden bör kunna få göra detta. Utbildningsbidrag lämnas naturligtvis inte under sådan ledighet. 4.3 Särskilda bestämmelser för funktionshindrade Regeringens förslag: Vid behov skall praktikplatser kunna anvisas utan att praktikanordnarna åtar sig att betala finansieringsbidrag för ungdomar som omfattas av 1 § lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade eller som till följd av psykiatrisk vård eller som på annat sätt har en dokumenterad och långvarig kontakt med den psykiatriska vården eller som har fått sin skolgång fördröjd till följd av ett varaktigt fysiskt funktionshinder eller som av socialmedicinska skäl genomgår rehabilitering. Skälen för regeringens förslag: De funktionshindrade ungdomarna bör ha samma möjlighet som andra ungdomar att länkas in i arbetslivet och därmed ges möjlighet att tillfredsställa sina förväntningar och använda sina resurser i samhällsbyggandet. Arbetslinjen skall gälla även för de funktionshindrade ungdomarna. Antalet förtidspensioneringar bland ungdomar bör minimeras. Det är därför särskilt viktigt att arbets- förmedlingen och arbetsmarknadsinstituten utarbetar en utvecklingsplan utifrån dessa ungdomars behov och förutsättningar. Tiden i ungdomspraktik skall användas till att skapa förutsättningar för ungdomarna att delta i arbetslivet även efter uppnådda . För att underlätta för dessa ungdomar att få ungdomspraktik bör anordnaren vid behov kunna befrias från finansieringsbidrag. Regeringens förslag: Praktikanordnaren betalar inget finansieringsbidrag för ungdomspraktik som anvisas nyexaminerade ungdomar i åldern med högskoleutbildning om minst 120 poäng. Regeringen bemyndigas att vid behov utvidga antalet platser för akademikerpraktik. Skälen för regeringens förslag: En grupp arbetssökande vars arbetsmarknadssituation försvårats kraftigt är de nyexaminerade högskoleutbildade som fyllt . Fr.o.m. innevarande budgetår kan dessa ungdomar få ungdomspraktik . Praktiken bör övergå till reguljärt arbete eller arbete med rekryteringsstöd . Vi anser det inte lämpligt att så snart efter införandet av denna nya åtgärd ändra regelsystemet genom att införa ett finansieringsbidrag. Detta skulle enbart skapa osäkerhet bland samtliga berörda. bör man emellertid också överväga denna åtgärds finansiering. Vi vill i stället poängtera vikten av att akademikerpraktiken håller en mycket hög kvalité. Praktiken bör vara förlagd inom det verksamhets- område till vilket praktikanternas utbildning syftar. Vidare skall praktikplatsanordnarna ansvara för att introduktion och handledning är sådan att de unga akademikerpraktikanterna på ett bra sätt ges möjlighet att komplettera sin teoretiska kompetens med praktisk tillämpning. Om praktiken skall uppfattas som meningsfull av dessa mycket välutbildade ungdomar bör den utformas så att den leder till ökade möjligheter till reguljärt arbete. Arbetsförmedlingen skall därför redan vid anvisning till akademikerpraktiken förhandla med praktikanordnaren om utformningen och övergången till arbete med eller utan rekryteringsstöd efter tre månaders praktik. Syftet med akademikerpraktiken är att förkorta tiden mellan avslutad utbildning och arbete inom utbildningsområdet för nyexaminerade akademiker. Om blir alltför lång, på grund av den svåra arbetsmarknadssituationen, riskerar de att förlora värdefull kompetens. Detta är ett problem såväl för den enskilde individen som för samhället. Dessa välutbildade ungdomar behövs för att utveckla vårt näringsliv och samhälle. har tidigare beslutat, på förslag från regeringen, att verksamheten skall begränsas till 3 000 platser (prop. 1992/93:150 bil. 8, bet. 1992/93:FiU30, rskr. 1992/93:447). Vi föreslår att regeringen bemyndigas att vid eventuellt behov utvidga ramen för akademikerpraktik inom ramen för oförändrade resurser. Regeringens förslag: När det modifierade systemet med ungdomspraktik införs skall de tidigare bestämmelserna gälla för ungdomspraktik som har påbörjats , dock . För att arbetsmarknaden för ungdomar skall kunna återgå till det normala, bemyndigas regeringen att ändra nivån på finansieringsbidragen. Vidare bemyndigas regeringen i samma syfte att begränsa de åldersgrupper som är aktuella för ungdomspraktik. Skälen för regeringens förslag: För att få en successiv övergång till det modifierade systemet med ungdomspraktik, med ett finansieringsbidrag, bör särskilda övergångsbestämmelser gälla. Vi föreslår därför att för ungdomspraktik som har påbörjats , skall de tidigare bestämmelserna gälla, dock . Skälet är att det är mycket viktigt att systemet med ungdomspraktik kan uppnå den omfattning som krävs för att den öppna ungdomsarbetslösheten skall kunna hållas nere. En viktig förutsättning för en anpassning till konjunkturutvecklingen och för att så snabbt som möjligt återgå till en reguljär arbetsmarknad är att beslut om finansieringsbidragens storlek och en sänkning av den högsta åldern för dem som kan anvisas ungdomspraktik, kan tas utan dröjsmål. Det finns tecken på en positiv utveckling inom såväl den svenska som den internationella ekonomin. Det är emellertid mycket svårt att förutse i vilken omfattning och när detta kommer att påverka situationen på den svenska arbetsmarknaden. Regeringen bör därför bemyndigas av att ändra nivåerna på finansieringsbidragen och att begränsa de åldersgrupper som kan få ungdomspraktik. Förslagen i denna proposition om finansieringsbidrag bör genomföras genom ett tillägg till lagen (1992:322) om ungdomspraktikanter med innebörden att regeringen får föreskriva om finansieringsbidrag vid anvisning till ungdomspraktik. Regeringen kommer att uppdra åt AMS att redovisa de arbetsmarknadspolitiska insatserna och dessas resultat för ungdomar, med särskild vikt lagd på de förändrade förutsättningar som införandet av det modifierade systemet med ungdomspraktik inneburit. Regeringens förslag: För att omfattningen på arbetslivsutvecklingen (ALU) skall kunna öka väsentligt, skall högst av de disponibla medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder få användas för kringkostnader i samband med ALU-verksamhet. Vidare skall av samma medel högst få användas till ersättning för resekostnader för ALU-anvisade med särskilt långa resvägar. Av anslagsmedlen skall dessutom högst få disponeras för en särskild delegation för arbetslivsutveckling. Försöksverksamheten med ALU förlängs till att avse även tiden - . Skälen för regeringens förslag: Av de problem som samhället nu ställs inför är långtidsarbetslösheten ett av de allvarligaste. Antalet långtidsarbetslösa har ökat dramatiskt . var 62 000 personer långtidsarbetslösa enligt AMS statistik. hade antalet stigit till 119 000 personer. Nära var tredje arbetslös är långtidsarbetslös. AMS prognoser tyder på att långtidsarbetslösheten också kommer att vara mycket hög framöver. Regeringen har därför föreskrivit att bl.a. långtidsarbetslösa skall prioriteras i verksamhet. Vi riskerar annars att en del av arbetskraften kommer att mista fotfästet på arbetsmarknaden. Bland de arbetslösa finns många med kvalificerad utbildning och lång yrkeserfarenhet. Målet måste vara att behålla och utveckla denna kompetens och deras kontakt med arbetsmarknaden. Vad innebär arbetslivsutveckling? Arbetslivsutveckling (ALU) är en åtgärd som skapats för att förstärka arbetslinjen. I stället för att arbetslösa får arbetslöshetsersättning, får de genom ALU tillfälle att utföra sysslor, som annars inte skulle ha utförts. Föreningar och organisationer får en möjlighet att utveckla sin verksamhet. Det lokala näringslivet kan få fler impulser och chanser att förnyas. En grundläggande förutsättning är att ALU-insatser inte får ersätta arbeten på den reguljära arbetsmarknaden eller snedvrida konkurrensen. Det finns runt om i samhället omfattande sysslor som är angelägna men som inte blir utförda även om den ekonomiska situationen förbättras. Det finns kompetent arbetskraft som behöver och kräver sysselsättning. ALU är en lämplig åtgärd för att matcha dessa. Det är därför av största vikt att ta fram så många som möjligt. Inom bl.a. följande områden finns ett avsevärt antal uppgifter som kan utföras med hjälp av ALU: - Förberedelser för starta-eget-bidrag - Naturvård - Miljösatsningar på bred front - Kulturmiljövård - Introduktion av flyktingar - Otraditionella yrkesval - Turism - Idrott- och friluftsliv - Stödprojekt i - Kompletterande insatser för äldre och funktionshindrade - Samhällsinformation - Insatser inom kommuner och landsting. Vi kommer att redovisa några möjligheter till ALU-verksamhet med den förutsättningen att insatserna inte skall ersätta reguljära arbeten eller leda till en snedvridning av konkurrensen mellan olika företag. Det är av vikt att arbetsförmedlingen och länsarbetsnämnderna är utom- ordentligt uppmärksamma i detta avseende. Gemensamt gäller också att de som stärker den enskildes möjligheter på arbetsmarknaden skall ges prioritet, liksom projekt som syftar till att skapa nya arbetstillfällen. För varje skall finnas en ansvarig handledare som svarar för att uppgifterna fullföljs planenligt. Det är viktigt att kvalitetsaspekten betonas inom ALU-verksamheten. Den ALU-anvisade bör i ALU uppleva att han eller hon uträttar sysslor som stimulerar och leder till delaktighet. De ideella organisationernas roll i framtagandet och organiserandet av ALU-verksamheten bör betonas. Förberedelser för start av eget företag Inom ramen för ALU bör de som förbereder start av eget företag kunna komplettera bristande kunskaper inom t.ex. företagsekonomi, marknadsföring och produkt- eller tjänsteutveckling. Dessutom bör de under handledning praktiskt kunna genomföra t.ex. marknadsundersökningar, inventering av finansieringskällor och ekonomiska kalkyler. Förberedelserna inkluderar även utveckling av företagsidéer. Framtagning av prototyper torde därför i många fall vara lämpliga . Vidare behöver bl.a. kvinnor, ungdomar och invandrare uppmuntras att delta i denna typ av verksamhet eftersom det finns stora, dolda "företagarresurser" inom grupperna. Inom skogsvården lämpar sig framför allt stamkvistning och rågångsmarkering som ALU-verksamhet. Skogsvården behöver även ALU-insatser bl.a. när det gäller kartläggning av sumpskogar och inventeringar av nyckelbiotoper. Inom landskapsvården kan projekt som restaurering av hagmarker, fäbodvallar, kulturlämningar av olika slag, markstädning, etc. utföras. Miljösatsningar på bred front Inom miljöområdet finns många angelägna uppgifter som kan utföras som . Likaså kan vårdinsatser inom naturskyddade områden och andra naturvårdsobjekt genomföras. Det finns t.ex. ett stort behov av åtgärder som rör vårdinsatser inom naturskyddade områden och andra naturvårdsobjekt och av inventeringar inom naturvårdsområdet. En prioritering av ALU på miljöområdet innebär åtgärder i syfte att minska miljöskulden och stimulera kretsloppsutvecklingen. Vidare kan kommunernas arbete inom miljövården stöttas tillfälligt genom t.ex. ALU-engagerade kommunala naturvägledare och miljöinformatörer. Det finns också goda förutsättningar att använda ALU för engångsinsatser inom fastighetsdata- och lantmäteriområdet. Inom kulturmiljövården finns ett antal projekt som är aktuella som ALU. Muséer och arkivinstitutioner har behov av inventeringar, registreringsarbete, katalogiseringar, fotovård, dokumentation samt kunskapsspridning. Kulturmiljöminnen av olika slag kan rustas upp med hjälp av ALU-anvisade. Vård av fasta fornlämningar, liksom iordningställande av informationsplatser och skyltar, är angelägna uppgifter. Det finns en möjlighet att inom ramen för ALU bedriva kulturverksamhet för olika målgrupper, bl.a. skolelever och flyktingar. Även inom andra sektorer av kulturområdet kan meningsfull ALU-verksamhet skapas. ALU-anvisade kan delta i introduktionen av flyktingar och invandrare till svenskt arbets- och samhällsliv. Insatser för att förbättra invandrares språkkunskaper, introduktion i det svenska samhället och hjälp med praktik för ungdomar är exempel på andra uppgifter. Denna verksamhet kan kombineras med t.ex. teater-, musik- och sportverksamhet samt studiecirklar. Det viktiga är att både de ALU-anvisades och flyktingarnas kompetens tas tillvara. Personer inom ALU kan även informera i skolor om bl.a. främlingsfientlighet och rasism och därmed komplettera skolans resurser i arbetet att motverka dessa fenomen. Arbetslösa män och kvinnor med otraditionell utbildning, t.ex. inom vård och teknik, kan stärka sin yrkesidentitet, utveckla sina yrkeskunskaper och färdigheter genom ALU-verksamhet. ALU kan dessutom vara en bra form för att allmänt pröva vad ett otraditionellt arbetsområde innebär inför framtida studie- och yrkesval. Verksamheten får dock inte innebära att reguljärt arbete trängs undan. kan bedrivas för att mobilisera en orts eller bygds resurser för turism. Sådana projekt kan få sin inspiration i de kvalitéer som finns på orten - natur, jakt, fiske, kulturhistoria etc. ALU-anvisade kan sedan marknadsföra dessa; allt för att stimulera lokalt engagemang. Turistföreningar kan, när det är omöjligt att uppbringa annan finansiering, genom ALU-verksamhet få stöd i sin verksamhet. ALU-anvisade kan t.ex. anlägga leder, iordningställa informationsplatser och underhålla båthamnar. ALU-anvisade kan organisera olika former av fritidsaktiviteter. De kan stimulera till medvetenhet om kost och friskvård samt informera riskgrupper om hälsoproblem.