prop · GH03238 · 1994-01-01 00:00:00 — yrkade, i stämningsansökan som gavs in till , att de angivna styrelseledamöterna solidariskt skall betala till banken. Som grund för yrkandet hävdade banken att det kunde konstateras ett flertal allvarligare brister vad gäller kreditgivningen i allmänhet och att det åtminstone beträffande några stora enskilda krediter förelegat oaktsamhet vid kreditbeslut på central styrelsenivå. Sedan finanskrisen började har arbetet i och senare i varit inriktat mot att lösa den akuta bankkrisen. I takt med att läget i finanssektorn stabiliserats ändrar verksamhet karaktär. Stora stödprojekt har avslutats och nämndens arbete inriktas alltmer på förvaltning och uppföljning av stödavtal. En annan del av verksamhet har bestått i att sköta de ägarfrågor som följer av bankkrishanteringen. startade sin verksamhet överfördes aktierna i , och , som tidigare förvaltats av andra myndigheter, till . Från fördes lån och garantier som givits till stödsökande banker över till . Regeringen godkände beslut att överlåta till Nordbanken. Genom regeringens beslut förvärvade samtliga aktier i från . Nedan följer en redogörelse för och Retriva och för statens framtida ägande i dessa båda bolag. Vidare redogörs för privatiseringen av Nordbanken samt framtid. och Retriva är statligt ägda bolag med uppdrag att förvalta och avveckla tillgångar som härrör från problemkrediter i Nordbanken och . Syftet med bildandet av dessa bolag var att renodla verksamheten i dessa banker och skapa de bästa förutsättningarna för att återvinna så mycket som möjligt av de omfattande stödinsatser som krävts. Ett tredje syfte var att stabilisera fastighetsmarknaden till gagn för ekonomin i sin helhet. , som tagit över de större problemkrediterna i Nordbanken, har varit verksamt , medan Retriva som hanterar problemtillgångar endast varit verksamt . Båda bolagen har initialt kapitaliserats för att det, om så krävs, skall kunna ta upp till att avveckla tillgångarna. Det finns dock ingenting som hindrar en snabbare avveckling om det är ekonomiskt gynnsamt. Securumkoncernen hade vid utgången av 1993 över 9 000 anställda. Den absoluta majoriteten av dessa är anställda i de industribolag som äger. I moderbolaget, finansbolaget och de olika fastighetsbolagen är ca 500 personer sysselsatta. Fastighetsbeståndet uppgick till totalt ca , varav i , och beräknas vid utgången av 1994, exklusive försäljningar, vara värt ca . hade /94 sjutton hel- eller delägda konsoliderade industribolag samt därutöver minoritetsandelar i ytterligare tio större industri- och fastighetsbolag. har arbetet i koncentrerats på att omvandla problemkrediter till tillgångar. Tillgångarna som vid övertagandet från Nordbanken bestod till av krediter har omvandlats så att nu var krediter vid utgången av 1993. Denna utveckling har skett genom att övertagit de underliggande panterna. Arbetet har gått fortare än vad som ursprungligen planerats. De fastigheter som på detta sätt övertagits har organiserats i lokala och regionala bolag. I dessa bolag är målet att höja värdet på fastigheterna genom bl.a. underhåll, skötsel och uthyrning. I de förvärvade industribolagen har vidtagits olika åtgärder för att förbättra lönsamheten. har medverkat till försäljningen av tillgångar för ett sammanlagt värde av . Detta inkluderar en mängd fastigheter i , 40 svenska fastigheter samt aktieinnehav i ett flertal industriföretag. ägde ursprungligen av aktierna i och beräknar genom den nu slutförda fusionen mellan och holländska Akzo i stället få av aktierna i . policy är att följa upp oegentligheter även om det innebär negativa ekonomiska konsekvenser för . Detta har skett genom bl.a. polisanmälningar i 25 ärenden samt att 72 misstänkta affärer överlämnats till . Genom att arbetet med att omvandla krediterna till tillgångar har gått snabbare än planerat har också kreditförlusterna fram till blivit större än vad som ursprungligen planerats. Totalt uppgick kreditförlusterna till . Det totala resultatet slutade på en förlust på . Det egna kapitalet, som uppgick till har minskat till . Denna utveckling avviker i tiden från den ursprungliga planen, men är hänförlig till dels deprecieringen av den svenska kronan, dels att omvandlingstakten varit högre än planerat. Försäljningen av innehavet i till det holländska kemiföretaget har slutförts . Affären innebär att det egna kapitalet i ökar till ca genom den orealiserade värdeökning som bytet av gentemot innebär. gör nu bedömningen att avvecklingen kommer att lämna ett överskott, vilket är bättre än den ursprungliga planen. Den första fasen av uppdrag, dvs. själva övertagandet av tillgångar, beräknas vara avklarad varefter nästa fas med avyttring av tillgångar kan intensifieras. En stor del av upplåning i Nordbanken sker till Nordbankens upplåningskostnad. Denna finansiering gynnar visserligen , men inte dess dotterbolag eller låntagare, eftersom lånar ut till marknadsmässiga räntor. Detta innebär att fastigheter och industriverksamheter drivs på marknadsmässiga villkor. Retriva är det bolag som har till uppdrag att förvalta och avveckla problemengagemang ur . Retriva bildades som ett dotterbolag till . Före försäljningen av till Nordbanken överfördes ägandet i Retriva till staten genom . Till Retriva överfördes tillgångar med ett bruttovärde på . Efter nedskrivningar i banken nettovärderades tillgångarna till varav var kvar i , men garanterade av Retriva. Dessutom har Retriva garantier till tredje man uppgående till . Retriva är kapitaliserat med ett eget kapital från staten om . Till skillnad från vad som var fallet i räknar inte Retriva med några större nedskrivningar efter övertagandet av tillgångar. Dessa nedskrivningar har redan skett i . Retrivakoncernen består av ett moderbolag, samt tre dotterbolag, Retriva Kredit som skall arbeta med att omvandla krediterna till tillgångar, Kungsleden som tar över fastigheterna och Borgkronan som tar över industribolagen. ägde Kungsleden 168 fastigheter. Inom loppet av räknar Kungsleden med att inneha drygt 1000 fastigheter. Borgkronan som ägde tre mindre industribolag beräknas vid utgången av 1994 äga ca 20 bolag. Totalt hade Retriva 510 an- ställda, varav 290 i industribolag. Statens ägande i , Retriva och Nordbanken samt privatiseringen av Nordbanken Det akuta skedet i den svenska bankkrisen får nu bedömas vara över. Det är därför naturligt att se över utformningen av verksamhet. De uppgifter har är sammanfattningsvis att förvalta ingångna stödavtal, hålla beredskap för eventuellt nya stödinsatser och förvalta statens ägande i och Retriva samt Nordbanken. bemyndigade dels (prop. 1991/92:21, bet. 1991/92:NU4, rskr. 1991/92:8), dels (prop. 1991/92:153, bet. 1991/92:NU36, rskr. 1991/92:352) regeringen att sälja statens aktier i . har vidare gett regeringen bemyndigande att sälja tillgångar som staten förvärvar till följd av åtgärder för att stärka det finansiella systemet (prop. 1992/93:135, bet. 1992/93:NU16, rskr. 1992/93:155). Regeringen har således bemyndigande att sälja statens aktier i och Retriva. förvaltningsuppgift avseende ägandet i , Retriva och Nordbanken skiljer sig till sin karaktär avsevärt från övriga uppgifter. Nämndens föregående generaldirektör har i en skrivelse till föreslagit att ägaruppgifterna överförs till ett holdingbolag under ett departement.Regeringen finner förslaget välavvägt. Uppgiften att förvalta och avveckla statens ägande i de berörda bolagen är till sin karaktär så skild från framtida uppgifter vad gäller up- pföljningen av statens åtagande om stöd att statens ägande i stället bör skötas av en särskild organisation. Statens ägande i , Retriva och Nordbanken kommer därför att överföras till ett holdingbolag under . Holdingbolagets uppgift blir att utöva ägarinflytandet i bolagen. Detta innebär att bolaget skall tillse att verksamheten i och Retriva bedrivs på ett effektivt sätt och i enlighet med statens intentioner, dvs. en konsekvent driven förvaltning med inriktning på försäljning av tillgångarna till bästa möjliga pris. Vidare skall bolaget genomföra försäljningen av statens aktier i . Utgångspunkten är därvid att uppnå ett så gynnsamt utfall för skattebetalarna som möjligt. Regeringen har samrått med socialdemokraterna i dessa frågor. Vidare samråd kommer att ske i fråga om holdingbolagets närmare organisation. När ägaransvaret för och Retriva respektive Nordbanken flyttas över till ett holdingbolag under blir arbetsup- pgifter mer homogena och av mindre omfattning än vad som varit fallet. bör bestå som en sjävständig myndighet så länge som det generella åtagandet finns kvar. Detta är väsentligt inte minst för att bevara det förtroende som återvunnits för den svenska finansmarknaden hos inhemska och utländska investerare. Även om det inte ter sig sannolikt krävs också ytterligare en tids beredskap för oförmodade ytterligare insatser. I nämndens arbetsuppgifter kommer även att ingå att förvalta ingångna stödavtal, att lämna information om innebörden i statens åtagande. bör vidare dokumentera och föra vidare de kunskaper som stödhanteringen har gett. kan komma att samlokaliseras med annan myndighet. När statens åtagande, beslutat av , att banker och vissa andra kreditinstitut skall kunna fullgöra sina förpliktelser i rätt tid, har avskaffats, kan myndigheten sannolikt läggas ned. Delegationen för privatisering av Nordbanken Efter att regeringen beslutat överlåta till Nordbanken ansåg regeringen det lämpligt att intensifiera arbetet med att privatisera banken och ge förberedelsearbetet inför försäljning av banken en fastare form. Regeringen beslutade därför att inom tillsätta en delegation för privatiseringen av Nordbanken. Delegationen skall ha en rådgivande funktion och skall även ha till uppgift att utarbeta förslag till regeringsbeslut i samband med en försäljning av statens aktier i . Uppföljning av ingångna avtal I enlighet med avtalet mellan sparbanksstiftelserna och har stiftelserna bildat ett bolag med uppgift att äga och förvalta stiftelsernas aktier i . Detta bolag skall verka för att upprättar vissa planer och för att banken lämnar löpande rapporter till om hur arbetet med planerna framskrider. Avsikten är dock att sådana åtgärder som ryms inom ramen för sedvanliga tillsyn skall överföras till inspektionen. Vad avser uppföljning av avtalet med har banken, i enlighet med avtalet, genomfört en nyemission som mottogs väl på marknaden. Härefter har börjat utveckla planer avseende den fortsatta verksamheten. Efter att de interna revisorerna kontrollerat dessa planer skall även granska planerna. Det nuvarande statliga åtagandet är av extraordinär natur och är temporärt. Som anges i propositionen om stödåtgärder skall det avvecklas när förhållandena är stabila och fordringsägarnas intressen inte riskeras. Den senaste tidens positiva utveckling för svensk ekonomi har i många fall också inneburit en positiv vändning för kreditinstitutens ekonomiska och finansiella situation. pekar prognoserna på en fortsatt allmänekonomisk förbättring. Utsikterna är också goda att en fortsatt konsolidering skall kunna ske på kreditmarknaden. Mot bakgrund av de internationellt sett stora problem det svenska banksystemet genomgått, måste dock höga krav ställas på att en finansiell konsolidering är säkerställd innan en avveckling av det statliga åtagandet kan ske. I den allmänna debatten har rests frågan huruvida åtagandet kan begränsas i något avseende eller avgiftsbeläggas. Det är nödvändigt att åtagandet kan fylla de olika funktioner det är avsett för. Risk för otydlighet eller problem att tolka dess innebörd måste i möjligaste mån undvikas. När statens åtagande tillkom var det inte motiverat för vare sig stabiliteten eller förtroendet för det svenska kreditsystemet att genom pålagor ytterligare urholka institutens soliditet. Att införa en avgift är behäftat med ett antal problem förutom att det kan ses som konkurrenssnedvridande i olika avseenden. Redan före finanskrisen aktualiserades behovet av någon form av försäkringssystem som mer långsiktigt kunde skydda insättarnas medel och bidra till stabiliteten i betalningssystemet. De flesta EU-länder har ett inlåningsförsäkringssystem som skyddar kontoinnehavarnas medel då ett institut inte förmår infria sina förpliktelser. I vissa länder skyddar systemen även andra medel än inlåning på konto. En anpassning till EG:s regelsystem kommer att kräva att inför ett försäkringssystem som är officiellt erkänt. Ramarna för ett sådant system bestäms i stora delar av ett direktivförslag som kan väntas bli antaget under innevarande år. Som regel finansieras försäkringssystemen genom årliga bidrag, baserade på inlåningsvolymen, från anslutna institut. Det är sålunda instituten själva som står för de kostnader som kan uppkomma i systemet. Den närmare utformningen av ett svenskt inlåningsförsäkringssystem bereds i Finans- departementet. Tidpunkten för dess införande blir bl.a. beroende av de krav det slutliga EG-direktivet ställer. Inget hindrar att ett inlåningsförsäkringssystem införs medan det statliga åtagandet fortfarande gäller. Många bär ett ansvar för de problem och kostnader som fastighets- och finanskrisen inneburit. Låntagarna och kreditgivarna kan inte frånta sig sitt direkta ansvar för att ingångna låneavtal inte kunnat fullföljas. I vissa fall har brottslig verksamhet förevarit, i många andra uppenbart åsidosättande av gällande regler. Det är nödvändigt att den normala rättsprocessen här får ha sin gång. Krisen har emellertid sin upprinnelse i ekonomisk-politiska felbeslut eller i avsaknaden av rationella ekonomisk-politiska åtgärder som ledde till växande obalanser och inflationstryck. Det gav grogrund för det spekulationsklimat som satte sin prägel på olika marknader och som ledde till alltför många misstag av enskilda låntagare och kreditgivare. Här har alla som medverkar i ekonomisk-politiska beslut ett stort ansvar att tillgodogöra sig kunskap och erfarenheter som förebygger att liknande förlopp uppstår. På det finansiella området ställs vidare lagstiftaren inför svåra avvägningar. Krav på en generellt mindre detaljerad lagstiftning skall vägas mot behov av mer preciserade regler för t.ex. risktagande och riskkontroll. Striktare ansvarsförhållanden inom bankerna mellan styrelse och ledning aktualiseras också. Till viss del innebär den fortsatta anpassningen till att dessa frågor kommer på lagstiftarens bord. Till viss del kan emellertid regelkraven för svensk del behöva gå längre eller beröra andra områden. tillsattes en kommitté, (Fi 1993:02), med uppdrag att analysera den utveckling och de orsakssamband som legat bakom problemen på kreditmarknaden. Kommitténs arbete skall vara slutfört före årets utgång och bör kunna ligga till grund för fortsatta överväganden om regleringen av kreditinstituten. Den finansiella tillsynen i har att verka i en miljö med radikalt annorlunda förutsättningar . Orsakerna till detta är flera. För det första har utvecklingen på de finansiella marknaderna och de åtföljande avregleringarna ökat rörligheten av kapitalflöden och priser, vilket innebär att större krav ställs på enskilda aktörer och på tillsynsmyndigheter. För det andra innebär den europeiska integrationen att den svenska finansiella tillsynen måste anpassas till med bl.a. ett system med en enda auktorisation och hemlandstillsyn av finansiella institut. För det tredje har finanskrisen blottat svagheter inom såväl institut under tillsyn som inom tillsynsarbetet självt. , som bildades genom sammanslagning av , är tillsynsmyndighet över finansiella institut och marknader. Det är av största betydelse att inspektionen kan utföra sina åligganden effektivt och ha den översikt och kontroll som erfordras. Myndigheten måste ha förutsättningar och kompetens för detta. Mycket arbete läggs nu ner för att tillgodose de krav som ställs. har ett förändringsarbete intensifierats hos inspektionen vilket syftar till att anpassa tillsynen till de nya kraven och förutsättningarna. genomförs en omorganisation vilket innebär en övergång till ett mer funktionsinriktat arbetssätt. Omläggningen syftar till att successivt uppnå en ökad specialisering inom myndigheten. För den operativa tillsynen av kreditinstituten utarbetas riktlinjer inom olika riskområden. Projektet innebär att man fastställer minimikrav för institutens beräkning, rapportering och uppföljning av olika risker. De områden som aktualiseras är kreditrisker, ränte-, likviditets- och marknadsrisker, valutarisker, internkontroll samt information och ADB. Målsättningen är att bilda undersökningsteam för dessa olika riskområden. Vidare sker en förstärkning och omfördelning av inspektionens personella resurser. Den snabba utvecklingen inom tillsynsområdet gör det nödvändigt att rekrytera ny kompetens som övertalighet kommer att uppstå på mindre prioriterade områden. De senaste årens händelser har också visat på allvarliga brister och missförhållanden i institutens egna rutiner. Det är nödvändigt att instituten genom egna insatser finner arbetsformer som står i bättre överensstämmelse med de risker som finns och det ansvar som krävs. Här bör lärdomar ha dragits inte minst genom arbete. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , P. Regeringen beslutar att till överlämna skrivelse 1993/94:238 med redogörelse för vidtagna åtgärder för att stärka det finansiella systemet. Statens bolag för övertagna problemkrediter; och Retriva är statligt ägda bolag med uppdrag att förvalta och avveckla problemkrediter ur Nordbanken och . Syftet med bildandet av dessa bolag var dels att renodla bankverksamheten i dessa banker, dels att ge staten en möjlighet att få tillbaka en del av de omfattande stödinsatser som krävts. Genom att ta över panter hänförliga till framförallt fastigheter, har staten en möjlighet, om och när marknaden vänder upp, att återvinna delar av skattebetalarnas kostnad för bankstödet. Ett tredje syfte var att stabilisera fastighetsmarknaden vilket är till gagn för ekonomin i sin helhet. Båda bolagen har initialt kapitaliserats för att det om så krävs skulle kunna ta upp till att avveckla tillgångarna. Det finns dock ingenting som hindrar en snabbare utveckling om det är ekonomisk gynnsamt. Bolagen kommer under sin livstid att ändra karaktär. Särskilt sker stora förändringar. Krediter där låntagarna ej kan fullgöra sina plikter omvandlas genom att bolagen tar i anspråk säkerheterna för lånen. Därigenom omvandlas och Retrivas balansräkningar från att ha innehållit krediter till att äga fastigheter och aktier. Tillgångarna kommer att avvecklas successivt. Även ur en annan aspekt är dessa bolag mycket udda. De tillgångar, i form av fastigheter och industribolag som de tar över har inga naturliga samband. Fastigheterna har stor geografisk spridning och är av många olika slag, vilket ställer högre krav på den organisation som ska ta hand om dem. Det gäller också industribolagen som finns inom en mängd olika branscher, regioner och storlekar. De industribolag som och Retriva äger spänner ifrån tillverkning av dambindor i till varvsverksamhet i , hotell i och en stor aktiepost i ett av största kemiföretag. I stort sett alla branscher finns representerade i dessa bolag, där finns skog och sågverk, byggmaterial, elektronik, tung industri, handel, turism och konsumentprodukter som glasögonbågar, kostymer och mössor. , som tagit över de större problemkrediterna ur Nordbanken, har varit verksamt , medan Retriva som hanterar problemtillgångar endast varit verksamt . I har tillgångar skrivits ner till av det ursprungliga värdet medan de i Retriva skrivits ner till . har kommit långt i den första fasen, omvandlingen av krediter till tillgångar, och har redan över 1000 fastigheter och ett stort antal konsoliderade industribolag med över 9.000 anställda. Retriva som just bildats har bara 168 fastigheter och 11 rörelsedrivande bolag och sam- manlagt drygt 600 anställda, men kommer att under det närmaste året genomgå samma process som för att ta över tillgångar. Det finns vissa skillnader mellan och Retriva. Retriva är ungefär hälften så stort som när det gäller storleken på de tillgångar som tagits över. Till Retriva har överförts 1200 engagemang i storlek, till överfördes ca 400 engagemang i princip . Det märks tydligt på industribolagen som i är större, i flera fall börsnoterade, medan Retrivas industribolag är små, ofta tidigare familjeföretag, vilket kräver en annan kompetens och styrning. När det gäller fastighetsinnehaven har en koncentration till de tre storstadsområdena. Retriva har utöver innehav i storstäderna också ett betydande innehav i . har en större andel av fastighetsinnehavet utomlands och en större andel hotellverksamheter. fastigheter är i framförallt kontorsfastigheter, medan Retrivas största del utgörs av bostadsfastigheter. Det är ofta känsliga situationer som och Retriva ställs inför, eftersom arbetet rör krediter där människor och företag har svåra ekonomiska bekymmer. Båda bolagen har satt upp egna regler för personalen att följa i dessa svåra beslutssituationer. Bägge har t.ex. tydliga regler för hur och när de skall medverka till rekonstruktioner av företag där tidigare ägare kan kvarstå. Det krävs bl.a. att sådana rekonstruktioner skall vara försvarbara på lång sikt och affärsmässiga för att och Retriva skall medverka. En genomgripande analys skall visa på en framtid för det rekonstruerade företaget. En rekonstruktion skall inte genomföras med tidigare låntagare om det inte finns ett grundmurat förtroende för denne. och Retriva skall då dessutom ta betalt för riskkapital. Om inte projektet tål ersättning för riskkapitalet, skall en omedelbar förlust istället övervägas. Om det bedöms möjligt att få betalt för riskkapital, kan en tidigare låntagare tillförsäkras en option att åter förvärva projektet sedan alla lån inklusive riskpremie är betalda. Det finns också i bolagen vissa interna regler för hur de skall agera i samband med borgensåtaganden, i diskussioner då privatpersoner har kvarstående skulder även sedan eventuella säkerheter tagits i anspråk. Grundregeln är att inga skulder avskrivs, istället kan anstånd beviljas. Om situationen är sådan att personen ifråga ej kan anses kunna betala tillbaka hela skulden, kan uppgörelser träffas, men endast under mycket klara förutsättningar. Detta kräver ett odelat förtroende för låntagaren och en affärsmässighet för och Retriva, dvs. att uppgörelsen skall ge bättre förutsättningar också för långivaren. Trots dessa regler som underlättar för och Retrivas personal i hanteringen, är naturligtvis detta svåra frågor särskilt för låntagaren i ekonomiskt trångmål. Det ställer särskilda krav på bemötandet från och Retrivas sida. policy är att följa upp oegentligheter även om det innebär negativa ekonomiska konsekvenser för . har inrättat en oegentlighetskommitté som har arbetat med både interna och externa resurser. Totalt har polisanmälningar skett i 25 ärenden, 72 misstänkta affärer är överlämnade till , ytterligare 88 fall ligger hos kon- kursförvaltare för utredning och 77 ärenden utreds internt. 9 fall har återlämnats till Nordbanken för utredning. Ett delsyfte i detta arbete har varit att kunna bidra till en klarare bild av de frågeställningar som aktualiserats i finanskrisens kölvatten. Retriva kommer också att följa upp oegentligheter på motsvarande sätt och givetvis att polisanmäla alla misstankar om brott. Det finns många besvärliga moment för de anställda i dessa bolag, ett av dem handlar om relationen till kunder som försätts i svåra situationer. Hot har förekommit vid ett flertal tillfällen. Säkerhetsaspekterna är därför viktiga. Det gäller både rena säkerhetsförebyggande installationer såväl som regler och föreskrifter för personalen Bolagen skall verka vart och ett för sig, och har ibland konkurrerande verksamhet. Syftet med att behålla bolagen separata är att så långt som möjligt minska statens ingripande bl a på fastighetsmarknaden.