prop · GI03100 · 1994-12-31 00:00:00 — På avstämningsdagen får aktuellamarknadsräntor relativt stort genomslag i resultatet beroende på avvikelser iräntebindningstid mellan riktmärkesportföljema och den faktiska skulden.Riksgäldskontoret anser att detta tenderar att öka fokuseringen på skillnader ikostnader. Väl så viktigt är att långsiktigt bedöma om räntebindningstiden iden faktiska skulden har varit lång eller kort med hög eller lågmarknadsränta. möjligheter att aktivt styra den inhemskaupplåningen utifrån egna förväntningar om den långsiktiga ränteutvecklingen ärdock begränsade, bl.a. genom kontorets dominerande ställning som emittent påden svenska perming- och obligationsmarknaden. Motsvarande restriktioner firmsinte i förvaltningen av valutaskulden där möjlighetema att fritt välja nivåerför valuta- och ränterisker är stora. Ytterligare ett problem är, enligt kontoret,avsaknaden av övergripande riktlinjer för statsskuldens stmktur. Såsom systemetför närvarande är utformat har riksdag och regering gett Riksgäldskontoretstora befogenheter att på egen hand utforma förvaltningen av statsskulden,vilket innebär att riksdag och regering har begränsat inflytande över de kostnadersom ränteförändringar åsamkar statsbudgeten. Så länge de finansiella marknademavar relativt outvecklade, i bemärkelsen att antalet upplåningsal temati v varfå, fungerarade detta styrsystem väl. Men utvecklingen på de finansiellamarknaderna har medfört att allt fler upplåningsaltemativ stårtill buds. Därtill kan kontoret använda olika typer av derivatinstmment för attpåverka räntebindningstiden i skulden. Därigenom kommer inte enbartstatsskuldens storlek och det allmänna ränteläget att påverka kostnaderna förstatsskulden utan även skuldens straktur. anser mot denna bakgrand attstyrsystemet måste kompletteras på så sätt att regeringen i fortsättningen tarställning till den övergripande strakturen i statsskulden. Enligt kontoret kandetta ske genom att regeringen anger ett specificerat intervall för durationeni statsskulden. Därmed skall regeringen kunna kontrollera skuldens ränterisk,dvs. hur kostnadema i statsskuldsförvaltningen påverkas av förändrademarknadsräntor. RRV har genomfört en förvaltningsrevision avRiksgäldskontorets förvaltning av statsskulden (rapportenStatsskuldsförvaltningen, F 1992:38). Enligt RRV borde vissa delar avRiksgäldskontorets verksamhet ses över och utredas, bl.a. målformuleringen förstatsskuldsförvaltningen samt upplåningsstrategi ochriskhantering. I andra delar fungerar skuldförvaltningen huvudsakligentillfredsställande, enligt RRV. Regeringen har beaktat vissa av RRV:s förslag isamband med den fördjupade prövningen av . Bilaga 8 Enligt regeringens uppfattning bör detövergripande målet för ligga fast,dock med en precisering avseende tidsaspekten. Målet blir därmed attlångsiktigt minimera kostnadema för statsskulden inom ramen förpenningpolitikens krav. Mot bakgmnd av att lånebehoven sarmolikt kommer attvara stora , såväl netto som bmtto, är det av central betydelseatt ges klara riktlinjer för statsskuldsförvaltningen. Utanklara riktlinjer finns risk att statsskuldspolitiken bidrar till ökad osäkerhetpå de finansiella marknadema. Tydlighet i statsskuldspolitiken torde även varanödvändigt för att möjliggöra en fortsatt breddning av investerarbasen isvenska statspapper. Regeringen avser därför att tillsätta enutredning med uppdrag att analysera statsskuldspolitiska frågor. Detta innebäratt regeringen inte nu tar ställning till förslag omintervall för statsskuldens duration. Förslaget bör i stället ingå iutredningsuppdraget för vidare överväganden. Utredningen bör ta upp ochanalysera för- och nackdelar med att regeringen bestämmer statsskuldensduration samt beslutsformer för en sådan ordning. I utredningsuppdraget böräven ingå att analysera riktmärkesportföljemas lämplighet somutvärderingsinstrament. Ytterligare ett område som bör belysas är fördelningenmellan upplåning i svenska kronor och utländsk valuta. Detta innebär, i avvaktan på utredningens förslagoch regeringens ställningstaganden till dessa, att kostnadsjämförelsen ävenfortsättningsvis bör genomföras enligt gällande ordning med befintligariktmärkesportföljer har därmed fortsatt bemyndigande attbesluta om ramar och riktlinjer för upplåningen och vilka avvikelser frånriktmärket som kan tillåtas. har därigenom mandat för enflexibel upplåningsverksamhet. Även inom kassahållningsområdet anser regeringenatt det övergripande målet bör ligga fast, dvs. att skallbidra till en god kassahållning i staten och därmed minskade räntekostnader förstaten. Verksamheten skall inriktas på de större betalningsflödena. Utvecklingen har varit intensiv på det finansiellaområdet inom staten . Den förändrade budgetprocessen, detnya anslagssystemet och räntebeläggningen av statliga medelsflöden har varitviktiga drivkrafter. Myndigheterna har bl.a. fått större frihet ochbefogenheter inom det finansiella området. Härigenom ökar även kraven på demyndigheter som har uppgifter inom området. är det viktigt att roll-och uppgiftsfördelningen mellan dessa är tydlig. har i sin fördjupadeanslagsframställning föreslagit att kontorets uppgifter inomkassahållningsområdet skall vidgas. Förslaget innebär att kontoret får en meruttalad roll som statens internbank. Detta skulle innebära ett samlat ansvarför kassahållningsområdet inom staten. anser att det ärlämpligt att samordna detta inom kontoret eftersom det är nära knutet tillupplåningen på marknaden. Inom staten är finansfunktionen uppdelad mellan RRVoch . Enligt kontoretsuppfattning bör kontoret ha det samlade ansvaret för Prop. 1994/95:100 statens fmansfunktion. RRV har fått ett regeringsuppdrag att utarbeta ettförslag till nytt statligt betalningssystem. Arbetet skall bedrivas i samrådmed . Uppdraget skall redovisas till regeringen den 31januari 1995. Förslaget kan få betydelse för hur statens finansfunktion bör organiserasframöver. Regeringen är således inte beredd att nu fatta något principbeslutom ansvarsfördelningen när det gäller ansvaret för statens fmansfunktion. 1.godkänner inriktningen av de besparingsåtgärderinom området och kostnader för statsskuldens förvaltning förbudgetåren 1997 och 1998 som regeringen förordar i avsnittet Inledning, 2.godkärmer att den övergripandemålsättningen för statsskuldsfinansiering skall vara ienlighet med vad regeringen förordnar i avsnittet Slutsatser. 1993/94 Utgift 63 163 000 1994/95 Anslag 71 149 000 1995/96 Förslag 114 844 000 varav 76 050 000 beräknat för Anslaget disponeras för löne-, systemutvecklings-,lokal- samt övriga förvaltningskostnader vid . Vid utgången av /94 uppgickanslagssparandet till ca . RRV:s revisionsberättelse över Riksgäldskontoretsårsredovisning innehåller inte någon erinran. Riksgäldskontorethar i sin fördjupade anslagsframställning för budgetåren 1995/96-1998föreslagit realt oförändrad anslagsnivå. bör en kompetensförändring ske inomRiksgåldskontoret. Genom rationaliseringar, omprioriteringar och besparingarbedömer kontoret att detta är möjligt att genomföra utan reala anslagsökningar. Regeringens överväganden Prop. Bilaga 8 har i sin fördjupadeanslagsframställning redovisat en strategi för personalförsörjning. Dennasyftar bl.a. till att öka andelen handläggare. För att kunna behålla ochrekrytera kvalificerad personal kommer kontoret att sträva efter att erbjudagoda utvecklingsmöjligheter. upprättar dessutom ensärskild jämställdhetsplan i samband med verksamhetsplaneringen. Särskilduppmärksamhet riktas mot möjlighetema att öka andelen kvinnor på högrechefsbefattningar. Regeringen anser att det är angeläget att kontoret fortsättersina ansträngningar inom båda dessa områden omfattas av regeringens sparkravpå utgifter för statlig konsumtion. /96 har anslaget räknats nedmed ca . Vid årets utgång motsvarar besparingen en nivåsänkningpå . beräknas anslagsnivån ha sänkts med ca . Regeringen föreslår att löner och andraförvaltningskostnader för garantiverksamhet ifortsättningen skall belasta detta anslag i stället för anslaget C 3.Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet. Regeringen har beräknat dessa kostnadertill under /96 som därmed skall tillförasanslaget. Regeringens överväganden rörande förslaget återfmns under anslaget C3. tillRiksgäldskontoret: Förvaltningskostnader för /96 anvisar ettramanslag på . : Kostnader för upplåning ochlåneförvaltning 1993/94 Utgift 845 879 000 1994/95 Anslag 1 086 /96 Förslag 1 720 442 000 varav 1 286 030 beräknat för Anslaget disponeras för andra kostnader förupplåning och låneförvaltning än finansiella utgifter och Riksgäldskontoretsförvaltningskostnader. Anslaget belastas huvudsakligen med kostnader för inköpav exteraa tjänster för upplåning och låneförvaltning. Kostnadema för upplåning och låneförvaltning harutvecklats enligt följande under budgetåren 1990/91-1993/94. Tabell 5 Kostnader för upplåning och låneförvaltning budgetåren 1990/91-1993/94 mkr 1990/91 Upplåning i svenska kronor 480 Upplåning i utländsk valuta 52 1994/95:100 Bilaga 8 Utvecklingenav kostnadema under anslaget är starkt beroende av upplåningens stmktur. Deökade kostnaderaa under /93 berodde på den kraftigt ökadevalutaupplåningen för vilka provisionskostnadema är betydligt högre än vidupplåning på den inhemska marknaden. Anslaget överskreds under budgetåret1992/93 på grand av den ökade valutaupplåningen med . Undervåren 1994 beviljades på tilläggsbudget (prop. 1993/94:125,bet 1993/94:FiU21, rskr. 1993/94:340) sammanlagt förkostnader för upplåning och låneförvaltning. Totalt under budgetåret uppgickanslaget till varav utnyttjades. Riksgäldskontoretsanslagsframställning för /95 bygger på antagandena i 1994 årskompletteringsproposition vad gäller statens lånebehov, dvs. att periodenkommer att karaktäriseras av hög upplåningsaktivitet. Till följd av denupplåningsstrategi som kontoret tillämpar på den intemationellakapitalmarknaden, med låneformer där räntoma är låga men provisionskostnademaär höga, kommer provisionskostnadema för upplåning i valuta vara fortsatthöga. Däremot sker besparingar inom den inhemska upplåningen genom attprovisioner till återförsäljare på perming- och obligationsmarknaden slopadesunder /95. Statens utgifter för upplåning och låneförvaltningunder detta anslag beräknar regeringen i likhet med till för /96. tillRiksgäldskontoret: Kostnaderför upplåning och låneförvaltning för budgetåret1995/96 anvisar ett förslagsanslag på 1 . : Garantiverksamhet Prop. Under anslaget redovisas delar av den statligagarantiverksamheten. Anslaget får användas för att täcka eventuella förlusterdels till följd av statliga garantier till svensk varvsindustri och beställareav fartyg, dels till följd av statliga garantier som inte belastar annat anslagpå statsbudgeten. Anslaget får även användas för att täcka eventuellaförluster som uppkommer i samband med utlåning till statligabolag. har lönekostnader och andraförvaltningskostnader som uppkommit i verksamheten belastat anslaget. Influtnaavgifter och återvunna medel har använts till att täcka verksamhetenskostnader. Överskott i verksamheten har förts mot inkomsttitel. Regeringen kommer i det följande att föreslå vissaförändringar vad gäller finansiering och redovisning av Riksgäldskontoretsgarantiverksamhet. Riksgäldskontoretsgarantiåtagande uppgick vid utgången av /94 till 65,9 miljarderkronor, vilket innebar en ökning av åtagandet med jämförtmed utgången av föregående budgetår. Den största delen av ökningen avsåg delspensionsåtaganden för , dels övertagandet av borgensförbindelser somTeleverket utfärdat, dels garantier för finansiering av infrastmkturprojekt iStockholmsregionen och . Garantier har också utfärdats till ,, SKD-företagen, NordiskaInvesteringsbanken samt till , och . Det sammanlagdabeloppet för dessa garantier var ca . En garanti till SKD-företagen om 75 miljoner kronorhar infriats under budgetåret. har skrivit ned fordran pådenna till O kronor eftersom möjligheten till framtida återvirming bedömts sommycket osäker. En tidigare gjord avsättning för förlustrisk har återförts med90 . Under /94 har garantiverksamheten gett ettöverskott på , vilket iimebär en ökning med 222niiljonerkronor jämfört med /93. Tabell 6 garantiverksamhet budgetåren1990/91-1993/94 Prop. Övriga inkomster/intäkter Utgifter/Kostnader Avsäuing för framtida förlustrisker Nedskrivning av fordran Löner och övr. Övriga utgifter/kostnader Summa Förvissa garantier beslutar inte om avgiftens storlek. För dessauppskattar kontoret eventuellt subventionsinslag genom att beräkna hur storavgiften borde ha varit med utgångspunkt från kontorets bedömningar. EnligtRiksgäldskontorets beräkningar uppgick subventionsbeloppet till närmare 75miljoner kronor vid utgången av /94. I detta belopp ingåremellertid inte garantiåtaganden till utländska stater. NordiskaInvesteringsbanken och , för vilka garantiåtagandena sammantagna ärca . Enligt kontoret är osäkerheten för stor när detgäller dessa åtaganden för att det skall vara meningsfullt att görariskbedömningar. Eftersom beräkningama inte omfattar hela garantistocken tordedet verkliga subventionsbeloppet således vara högre än . har under budgetåret gjortriskanalyser av sina garantiåtaganden och av utlåningen till statliga bolag.Enligt dessa är riskema för infrianden låga . Verksamhetenmed att samordna andra myndigheters län och garantier har inriktats dels på attutarbeta lämpliga fördelningsgmnder för dessa garantier och lån, dels på att isamverkan med () ta fram en ny finansierings- ochredovisningsmodell. 1994/95:100 Bilaga 8 Detövergripande målet för garantigivning är att på etteffektivt sätt tillhandahålla och bevaka garantier enligt beslut av riksdag ochregering. Kostnaderaa för garanitverksamheten skall täckas av dess intäkter,sett över en längre tidsperiod. skall även bidra till altandra myndigheters lån- och garantigivning bedrivs på ett effektivt sätt. Löneroch andra förvaltningskostnader för garantiverksamheten flyttas över tillRiksgäldskontorets förvaltningskostnadsanslag, dvs. Regeringendelar bedömning att det ärmu är för tidigt att bedöma gradenav måluppfyllelse i garantiverksamheten. Den tidsperiod som harförflutit, och för vilken det fmns tillgång till uppgifter om kostnader ochintäkter, är för kort för att en sådan bedömning skall vara meningsfull.Såvitt nu kan bedömas firms dock ingen anledning att nu fömtse något armat änen god målupplyllelse. Även riskanalyser indikerar detta,eftersom riskema i garanti-stocken bedöms ha minskat. Beträffandedet andra målet, dvs. att bidra till att andra myndigheters garanti- ochlångivning sker på ett effektivt sätt, kan konstateras att Riksgäldskontorethittills kraftsamlat kring kunskapsuppbyggnad inom området. Enligt regeringensuppfattning bör i fortsättningen spela en mer aktiv ochpådrivande roll. Inriktningen av detta arbete redovisas i avsnittet nedan. Avsiktenmed den statliga kreditgarantigivningen är att tjäna som ett komplement tillfinansieringsmöjligheterna på den allmärma kreditmarkna- denför finansiering till vissa av statsmakteraa bestämda önskemål. Enligt Prop.1994/95:100 regeringens uppfattning bör de övergripande målen förRiksgäldskontorets Bilaga 8 garantiverksamhet vara oförändrade, dock medtillägget att målet för kontorets garantigivning är att på ett effektivt sätttillhandahålla och bevaka garantier enligt beslut av riksdag och regering. Både och har uppgifter inomdet statliga kredit-garantiområdet. Den principiella ansvarsfördelning mellanmyndigheteraa som lades fast av (prop. 1990/91:29,bet. 1990/9I:FiU4, rskr. 1990/91:38) är alltjämt aktueU och bör även gälla ifortsättningen. Detta irmebär att skall ansvara församordning av garantivillkor och uppföljning av kostnader för garantiverksamheten,medan RRV skall ansvara för frågor som rör redovisning och revision. Genom kostnadsuppföljning, föreskrifter ochsamordning skall verka för att andra myndigheters lån- ochgarantigivning bedrivs effektivt. Kontoret skall därvid löpande utvärderastatens totala garantiverksamhet med avseende på riskexponering, effektivitetoch resultat samt fr.o.m. /96 åriigen till regeringen redovisasina bedönmingar och förslag inom dessa områden i en särskild rapport. FörRRV:s del innebär den årliga rapporteringen till regeringen att RRV skallinformera om garantiramar, gjorda utfästelser, garanterad kapitalskuld samtinkomster och utgifter till följd av lämnade garantier. Mot bakgrand av ovanstående gör regeringen följandebedömning beträffande garantiverksamhetens framtida inriktning.Riksgäldskontoret bör prioritera arbetet med att utveckla mått som angerfaktiska och förväntade kostnader, effektivitet och riskexponering i statliggarantiverksamhet. Vidare bör metoder för riskbaserade avgifts- ochsubventionsberäkningar tas fram. Slutligen bör kontoret uppmärksamma och isamverkan med RRV dels analysera de krav på förändringar i det statligafinansierings-och redovisningssystemet som kan aktualiseras, dels öka degaranti-givande myndighetemas kompetens genom olika informations- och utbildningsinsatser. Vidare föreslår regeringen att löner och andraförvaltningskostnader för garantiverksamheten flyttas över tillRiksgäldskontorets förvaltningskostnadsanslag, dvs. Skälet ärfrämst att i flera sammanhang begärt att statens verksamhet i störreutsträckning skall brattoredovisas. Enligt gällande principer och riktlinjerinom statsförvaltningen är huvudregeln att förvaltningsutgifter som skallbudgetstyras skall finansieras under ramanslag, och inte under s.k. sakanslag. Regeringen föreslår att 1. godkänneratt den övergripande målsättningen för garantiverksamhetskall vara i enlighet med vad regeringen förordar i avsnittet Slutsatser, 2. till : Garantiverksamhet föTbudgetåret 1995196 Prop. 1994/95:100 anvisar ett förslagsanslag på . : In- och utlåningsverksamhet Under anslaget redovisas in- ochutlåningsverksamhet, dvs. avgifter från in- och utlåningen, löner och övrigaförvaltningskostnader. Under anslaget redovisas också avgifter för godkännandeav handlingar för andra statliga myndigheters låneavtal och därtill anslutandefmansiella avtal samt garantiåtagande på utländska marknader. Ränteinkomster från utlåningen och ränteutgifterredovisas på anslaget Räntor på statsskulden, m.m. under sextonde huvudtiteln. bedriver in- ochutlåningsverksamheten i uppdragsform. Det övergripande målet för verksamhetenär att ge lån och placeringsmöjligheter till så goda villkor som möjligt utanatt kundemas verksamheter subventioneras. Med kunder avses i första handmyndigheter, men också affärsverk, statliga bolag, fonder och stiftelser.Verksamhetens kostnader skall täckas av dess intäkter. Överskott i verksamhetenförs mot inkomsttitel. Verksamhetensomfattning har ökat kraftigt . De bakomliggande faktorema tilldetta är främst myndigheteraas tillämpning av kapitalförsörjningsförordningenoch räntekontomodellen. Vidare har gett krediter under enövergångsperiod då vissa affärsverk ombildats till statliga bolag. Tabell 7 in- och utlåningsverksamhetbudgetåren /91 - 1993/94 iiiicr 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 Underperioden visar resultatet på ett stabilt överskott. De viktigasteresurspåverkande faktorema är antalet kunder och hur många ärenden dessaanhängiggör. Intäktema har ökat betydligt till följd av den snabba ökningen avutlåningen, trots att avgiftema har sänkts. En ny avgiftsmodell har tagitsfram som skall införas successivt under budgetåret 1995/96.I den nya avgiftsmodellen kommer avgiften baseras dels på beloppsstorleken,dels på servicegraden. I den nuvarande avgiftsmodellen baseras avgiften endastpå beloppsstorleken. En undersökning som kontoret genomfört visar attkontorets kunder till övervägande delen är nöjda med det sätt på vilketverksamheten bedrivs. Många kunder har emellertid angett önskemål om mer rådgivningoch information från kontoret. 1994/95:100 Bilaga 8 Deövergripande mål som har gällt för in- och utlåningsverksamhetunder perioden /92-1994/95 bör ligga fast. Enligtregeringens bedömning har bedrivit in- ochut-låningsverksamheten i enlighet med de mål som regering och riksdag ställtupp. Även kontorets fördjupade anslagsframställning indikerar detta.Överskotten i verksamheten har emellertid varit för stora. Regeringen anser attdet är positivt att åtgärdat detta genom att bytaavgiftsmodell. Riksgäldskontorethar utvecklat produktivitetsmått för in- och uilåningsverksamheten. Föratt kunna använda dessa krävs emellertid mätdata från flera budgetår, vilketsaknas . När sådana föreligger blir det således möjligt attanalysera produktivitetsutvecklingen i verksamheten. Regeringen villunderstryka vikten av att detta arbete fortsätter och vidareutvecklas. Isin fördjupade anslagsframställning tar upp frågan omverksamhetens framtida inriktning. pekar på olika tänkbarahandlingsvägar, t.ex. att kontoret får en mer uttalad roll som interabank inomstaten. Regeringen har i ett tidigare avsnitt redogjort för sina bedömningar idenna fråga. Bilaga 8 Enligt regeringens uppfattning bör deövergripande målen för Riksgälds-, kontorets in- och utlåningsverksamheten varaoförändrade i avvaktan på att en översyn görs av statens finansfunktion. Regeringen anser vidare att börstäva efter att erbjuda sina kunder ett utökat utbud av tjänster, med syfteatt skapa incitament för ett rationellare beteende inom staten vad gällerkassahållningsområdet. tillRiksgäldskontoret: In- och utlåningsverksamhet för /96 anvisarett anslag på . Utgiftsutvecklingen(): 1994/95:100 Bilaga 8 Utgift 1993/94 Anvisat Förslag varav beräknat 1994/95 1995/96 för juli 95 -juni 96 1997 1895,8 1976,1 2 763,1 1861,6 -166,2 -79,0 1) Prisnivå 1995/96 1993/94 Utgift1994/95 Anslag 1995/96 Förslag 1 180 078 000 1 226 406000 1 667 380 000 varav1 111 586 666 beräknat för Tullverketsansvarområde är att fastställa och uppbära tullar, mervärdesskatt och andraskatter och avgifter som tas ut vid import och export av varor. Vidare ansvararverket för uppgiften att övervaka och kontrollera trafiken till och frånutlandet så att bestämmeler om in- och utförsel av varor efterlevs. Tillverksamheten hör också att samla in och bearbeta uppgifter förutrikeshandelsstatistiken. Somprioriterade uppgifter har i regleringsbrevet för /95 angettsbekämpning av narkotikasmuggling, att medverka i arbetet med interaationellafrågor och förhandlingar inom sitt verksamhetsområde, att genomföradatorisering av tullverksamheten, att verka för att de som enligt 13 § tullagen(1987:1065) godkänts som ombud att avge tulldeklarationer övergår tillatt lämna deklarationer i elektronisk form, samt att ge möjligheter till ökadeklarerings- och kontrollinsatser för näringslivets och samhällets behov av nyaflyg- och färjelinjer m.m. Tullverketomfattar samt regionala och lokala tullmyndigheter.Generaltullstyrelsen är chefsmyndighet inom och svarar därmed bl.a.för ledning av tullens verksamhet. huvudsakliga uppgiftär därvid att utforma ramar och direktiv samt göra prioriteringar beträffandede uppgifter som åvilar . De fyra tullregionerna (Norra, Östra, Södra ochVästra) leds av var sin tulldirektion i , , ochGöteborg. Tulldirektio-nema är regionala ledningsorgan. De 35 tulldistrikten är de lokalatullmyndigheterna. Det finns sju Prop. 1994/95:100 tulkammare i Norra regionen,tio i Östra, sju i Södra och elva tullkam- Bilaga 8 mare i Västra tullregionen.Tullkamrama är de lokala, självständiga tullmyndigheterna vid vilka det mestaav den operativa verksamheten sköts, exempelvis handläggning av export- ochimportärenden samt gränskontroll. Under tullkamrama finns ett tjugotaltullstationer, som är till arman ort lokaliserade delar av tullkammare. Tullens verksamhet styrs till stor del av flödet avgods och trafikanter över gränsema. Under /94 var verketsoperativa arbetsuppgifter i första hand: att faställa, uppbära och redovisa tull,mervärdesskatt och andra skatter och avgifter som belöper sig på varor som förs in i eller ut ur . När kommersiellt gods passerar gränsen får tullen de uppgifter som behövs för att uppbörden skall kunna fastställas och debiteras. Uppgiftsinsamlingen sker antingen på pappersdokument eller elektroniskt.