prop · GH0398 · 1994-01-01 00:00:00 — Tillsynsmyndigheter för arbetsplatserna är och Arbetarskyddsstyrelsen vilket framgår av 18 §. 12 § Paragrafen utökas med en regel om förbud mot att vid marknadsföring av tobaksvara använda kommersiell annons i periodisk skrift eller annan därmed jämförbar skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Bestämmelsen innebär som tidigare anförts att den nuvarande 13 § blir överflödig och därför bör upphävas. Förbudsregleringen skiljer sig från motsvarande reglering för spritdrycker, vin eller starköl i lagen ( 1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker (alkoholreklamlagen) på så sätt att något undantag från förbudet inte görs för skrifter som tillhandahålls endast på försäljningsställen. Motiven till denna skillnad framgår av avsnitt 8. I paragrafen har vidare gjorts en redaktionell förändring som innebär att de direkta förbuden mot att använda kommersiella annonser vid marknadsföring av tobaksvaror placeras i paragrafens första stycke. Detta har gjorts för att markera vilken vikt regeringen tillmäter dessa förbud. Bestämmelserna i den nuvarande paragrafens andra stycke har flyttats till ett andra stycke. Begreppen kommersiell annons, periodisk skrift eller annan därmed jämförbar skrift förekommer i 13 § tobakslagen. Bestämmelserna i 13 § har, med endast redaktionella ändringar, överförts från tobaksreklamlagen. 1977/78:178 som låg till grund för tobaksreklamlagen och alkoholreklamlagen redogjordes för nämnda begrepp (s. 50-53). I 1 kap. 9 § TF anges den ram inom vilken ingripanden får ske utan hinder av . Enligt denna föreskrift kan det i lag föreskrivas förbud mot kommersiell annons i tryckt skrift i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. I förarbetena till denna bestämmelse (prop. 1973:123 s. 45) angavs att de varor som skulle kunna drabbas av inskränkningar såvitt avser reklam noggrant skulle anges i TF. Innebörden av begreppen alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror angavs härvid vara alla drycker som innehåller någon del alkohol respektive alla varor med tobak som beståndsdel men inga artiklar härutöver. Det kunde vidare enligt nämnda proposition (prop. 1973:123 s. 46) inte komma ifråga att från tryckfrihetsförordningens tillämpningsområde undanta alla uppgifter i tryckt skrift som avsåg alkohol eller tobak och som kunde innebära att konsumtionen av sådana varor främjades. Endast meddelanden som hade rent kommersiell karaktär borde kunna undantas från tryckfrihetsförordningens exklusiva tillämpning. Uttrycket kommersiell annons borde tolkas på så sätt att det för det första skulle vara fråga om en fram- ställning som kunde sägas ingå i en annons. Bestämningen innebar att redaktionell text alltjämt var tryggad enligt . I allmänhet förelåg inte några svårigheter att skilja annonser från den redaktionella texten. Den rent yttre utformningen borde inte vara ensamt utslagsgivande. Till annonser var givetvis att hänföra reklammeddelanden på bl.a. affischer och i broschyrer. För det andra skulle gälla att annonsen var kommersiell. Häri låg dels att den utgjorde ett medel för marknadsföring av vara. Av meddelandet i annonsen skulle framgå att meddelandet var avsett att främja avsättning av en vara. Vidare innebar bestämningen att annonsmeddelandet skulle ha rent kommersiella förhållanden till föremål, dvs. avse näringsidkares näringsverksamhet eller där tillhandahållen vara. Det kan förekomma framställningar som innefattar både reklam för en viss vara och opinionsbildande eller nyhetsförmedlande inslag (blandade meddelanden) varvid den del av annonsen som utgör reklam skall behandlas som kommersiell annons. Vad som vanligen uppfattas som reklamannons kan också innehålla ett opinionsbildande inslag som inte skall omfattas av bestämmelserna om kommersiell annons. Förbudet mot kommersiell annonsering gäller i första hand annonsering i periodisk skrift. Enligt 1 kap. 7 § TF avses härmed tidning, tidskrift eller annan sådan tryckt skrift som enligt utgivningsplan är avsedd att under bestämd titel utges med minst fyra nummer eller häften vilka skall utkomma vid skilda tillfällen. Till periodisk skrift räknas löpsedlar och bilagor som hör samman med tidningen eller tidskriften. Närmare bestämmelser om periodisk skrift finns i TF. Förbudet att annonsera omfattar också annan skrift på vilken TF är tillämplig och som är jämförbar med periodisk skrift. Med jämförbar avses ordningen för skriftens utgivning. Härigenom görs annonsförbudet tillämpligt på tidningar och tidskrifter som utkommer periodiskt utan att utgivningen uppgår till fyra nummer . Att en skrifts titel mellan utgivningarna ändras behöver inte innebära att annonsförbudet inte blir tillämpligt. Däremot omfattas inte affischer, reklambroschyrer, folders, etiketter, förpacknings- och emballagetryck, prislistor och liknande tryckalster. Sådana tryckalster omfattas givetvis dock av det i andra stycket angivna kravet på särskild måttfullhet vid marknadsföring av tobaksprodukter. 15 § Ändringen innebär att paragrafen får ett annat innehåll. Det föreskrivs nu en skyldighet för tillverkare eller importör av tobaksvaror att, i den utsträckning regeringen bestämmer, till lämna de uppgifter som behövs för att bedöma varornas hälsorisker. I avsnitt 9 har redovisats de skäl som talar för att det bör ankomma på att som opartisk myndighet i förekommande fall utreda hälsovådligheten hos tobaksvaror. Uppgifterna skall vanligen ligga till grund för bedömningar rörande innehållsdeklarationer. Även när det gäller bedömningar rörande förbud enligt 16 § kan det bli aktuellt för en tillverkare eller importör att lämna uppgifter till . Uppgiftslämnandet kan t.ex. avse en redogörelse för innehållet i 18 § Paragrafens första stycke tillförs en ny punkt. Denna ändring innebär i sak att får lokalt ansvar och Arbetarskyddsstyrelsen centralt ansvar för de arbetslokaler som omfattas av 8 §. Vad som sagts i tobakslagspropositionen om tillsynsmyndigheternas närmare arbetsuppgifter gäller i tillämpliga delar tillsynen över de arbetslokaler som här avses. Några större gränsdragningsproblem vad gäller tillsynen enligt paragrafen bör inte uppkomma. tillsyn över arbetsplatser gäller enbart lokaler och andra utrymmen som inte omfattas av den tillsyn som utövas av den kommunala nämnden. Beträffande tillsynen över skolgårdar och områden utomhus som ansluter till förskolor och fritidshem gäller samma bestämmelser som för övriga miljöer i 2 § 1. Ändringen i första stycket 2 b är av redaktionell karaktär och motiveras av att 3 § upphör att gälla. Lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Härigenom föreskrivs i fråga om tobakslagen (1993:581) dels att 3 och 13 §§ skall upphöra att gälla, dels att 1,2, 4-8, 12, 15 och 18 §§, rubrikerna närmast före 2 och 8 §§ samt ikraftträdandebestämmelserna skall ha följande lydelse, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § På grund av de hälsorisker och olägenheter som är förbundna med bruk av tobak meddelas i denna lag bestämmelser om - begränsning av rökning i vissa lokaler och utrym- men, - begränsning av rökning i arbetslokaler, - varningstexter och innehållsdeklaration på förpackningar till tobaksvaror, - marknadsföring av tobaksvaror samt - produktkontroll m.m. av tobaksvaror. Begränsning av rökning i vissa lokaler och utrymmen 2 § Rökning är förbjuden 1. i lokaler som är avsedda för barnomsorg, skol- verksamhet eller annan verksamhet för barn eller ungdom, 2. i lokaler som är avsedda för hälso- och sjuk- vård, 1 § På grund av de hälsorisker och olägenheter som är förbundna med bruk av tobak meddelas i denna lag bestämmelser om - begränsning av rökning i vissa lokaler, utrymmen och områden utomhus, - rätt till en rökfri arbetsmiljö, - varningstexter och innehållsdeklaration på förpackningar till tobaksvaror, - marknadsföring av tobaksvaror samt - produktkontroll m.m. av tobaksvaror. Begränsning av rökning i vissa lokaler,utrymmen och på vissa områden utomhus 2 § Rökning är förbjuden 1. i lokaler som är avsedda för barnomsorg, skolverksamhet eller annan verksamhet för barn eller ungdom samt på skolgårdar och på områden utomhus som ansluter till förskolor eller fritidshem, 2. i lokaler som är avsedda för hälso- och sjuk- vård, 3. i lokaler som är avsedda för gemensamt bruk i bostäder och inrättningar med särskild service eller vård, och 4. på färdmedel i inrikes kollektivtrafik eller i lokaler och andra utrymmen som är avsedda att användas av den som reser med sådana färdmedel. 3. i lokaler som är avsedda för gemensamt bruk i bostäder och inrättningar med särskild service eller vård, 4. på färdmedel i inrikes kollektivtrafik eller i lokaler och andra utrymmen som är avsedda att användas av den som reser med sådana färdmedel, 4 § I hotell och andra inrättningar där tillfällig bostad yrkesmässigt upplåts, skall i ett visst antal av de rum eller liknande som upplåts rökning vara förbjuden. I fråga om sovkupéer och andra utrymmen som upplåts för tillfällig bostad på färdmedel i inrikes kollektivtrafik gäller i stället 2 §. Restauranger eller andra serveringsställen som har mer än femtio sittplatser skall, om rökförbud ej föreligger enligt 2 §, ha sittplatser inom ett eller flera områden där rökning är förbjuden. 5 § Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller inte i fråga om bostäder och andra lokaler för boende som inte är tillfälligt. 6 § Rökning är trots bestämmelserna i 2 § 2-4 tillåten i delar av de lokaler eller andra utrymmen som avses där, om dessa delar särskilt avsatts för rökning. Detsamma gäller lokaler som avses i 2 § 1 och som är upplåtna enbart för personal. Avvikelse från 2-4 §§ får göras om det finns särskilda skäl därtill på grund av utrymmets beskaffenhet eller användningssätt eller av omständigheterna i övrigt. 7 § Den som i egenskap av ägare eller på annan grund disponerar över en lokal eller ett annat utrymme som omfattas av någon av bestämmelserna i 2-4 §§ svarar för att bestämmelserna följs. 5. i andra lokaler än sådana som avses i 1-4 samt 4 §, och där en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning enligt 2 kap. 1-3 §§ ordningslagen (1993:000) anordnas eller i lokaler som är avsedda att användas av den som deltar i ett sådant arrangemang, och 6. i andra lokaler än sådana som avses 1-5 och 4 §, och dit allmänheten har tillträde. 4 § I hotell och andra inrättningar där tillfällig bostad yrkesmässigt upplåts, skall i ett visst antal av de rum eller liknande som upplåts rökning vara förbjuden. I fråga om sovkupéer och andra utrymmen som upplåts för tillfällig bostad på färdmedel i inrikes kollektivtrafik gäller i stället 2 § 4. Restauranger eller andra serveringsställen som har mer än femtio sittplatser skall, om rökförbud ej föreligger enligt 2 § 1-4, ha sittplatser inom ett eller flera områden där rökning är förbjuden. 5 § Bestämmelserna i 2 § gäller inte i fråga om bo- städer och andra lokaler för boende som inte är tillfälligt. 6 § Rökning är trots bestämmelserna i 2 § 2-6 tillåten i delar av de lokaler eller andra utrymmen som avses där, om dessa delar särskilt avsatts för rökning. Detsamma gäller lokaler som avses i 2 § 1 och som är upplåtna enbart för personal. Avvikelse från 2 och 4 §§ får göras om det finns sär- skilda skäl därtill på grund av utrymmets beskaffenhet eller användningssätt eller av omständigheterna i övrigt. Detta gäller i tillämpliga delar även sådana områden utomhus som avses i 2 § 1. 7 § Den som i egenskap av ägare eller på annan grund disponerar över en lokal, ett annat utrymme eller ett område utomhus som omfattas av någon av bestämmelserna i 2 och 4 §§ svarar för att bestämmelserna följs. Om någon trots tillsägelse röker där rökning inte är tillåten, får denne avvisas. Begränsning av rökning i arbetslokaler 8 § Arbetsgivare och arbetstagare skall samverka för att arbetslokaler och liknande utrymmen i allt väsentligt blir rökfria. De skall särskilt verka för att de som vistas på en arbetsplats inte ofrivilligt utsätts för tobaksrök. Som arbetstagare räknas här personer som avses i 1 kap. 2 § första stycket och 3 § arbetsmiljölagen (1977:1160). Rätt till en rökfri arbetsmiljö 8 § I andra fall än som avses i 2 och 4 §§ svarar ar- betsgivaren för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök i den arbetslokal eller liknande utrymme där arbetstagaren är verksam. Som arbetstagare räknas här personer som avses i 1 kap. 2 § första stycket och 3 § arbetsmiljölagen (1977:1160). 12 § Näringsidkare som marknadsför tobaksvara till konsumenter skall iaktta särskild måttfullhet. I synnerhet gäller att reklam eller annan marknadsföring inte får vara påträngande, uppsökande eller uppmana till bruk av tobak. Vid marknadsföring som avses i första stycket får inte användas kommersiella annonser i ljudradio- eller televisionsprogram. Detta gäller även sådana televisionssändningar som omfattas av lagen (1992:1356) om satellitsändningar av tele- visionsprogram till allmänheten och som kan tas emot endast i något annat land som är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (). 12 § En näringsidkare som marknadsför tobaksvara till konsumenter får inte använda kommersiella annonser i periodisk skrift eller i annan därmed jämförbar skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Inte heller får vid sådan marknadsföring användas kommersiella annonser i ljudradio- eller televisionsprogram. Detta gäller även sådana televisionssändningar som omfattas av lagen (1992:1356) om satellitsändningar till allmänheten och som kan tas emot endast i något annat land som är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (). Vid marknadsföring av tobaksvaror till konsumenter på något annat sätt än som avses i första stycket skall en näringsidkare iaktta särskild måttfullhet. I synnerhet gäller att reklam eller annan marknadsföring inte får vara påträngande, upp- sökande eller uppmuntra till bruk av tobak. 15 § Tillverkare eller importör av tobaksvara skall, i den utsträckning som föreskrivs av regeringen, genom egna undersökningar eller på annat sätt utreda om de kemiska och toxikologiska egenskaperna hos varan har hälsovådliga effekter. I den utsträckning som föreskrivs av regeringen skall tillverkaren eller importören också redovisa undersökningsresultat och andra uppgifter som kan behövas för att bedöma varornas hälsorisker. 18 § Den centrala tillsynen över att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs utövas av 1. Arbetarskyddsstyrelsen när det gäller lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § och som är upp- låtna enbart för personal, och 2. när det gäller a) miljöer som avses i 2 § och som inte är upplåtna enbart för personal, b) lokaler som avses i 3 och 4 §§. c) varningstexter m.m. enligt 9-11 §§, och d) produktkontroll m.m. enligt 15-17 §§. 15 § Tillverkare eller importör av tobaksvara skall, i den utsträckning som föreskrivs av regeringen, till redovisa de uppgifter som behövs för att varornas hälsorisker skall kunna bedömas. 18 § Den centrala tillsynen över att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs utövas av 1. Arbetarskyddsstyrelsen när det gäller a) lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § och som är upplåtna enbart för personal, och b) lokaler och andra utrymmen på vilka 8 § skall tillämpas, samt 2. när det gäller a) miljöer som avses i 2 § och som inte är upplåtna enbart för personal, b) lokaler som avses i 4 §, c) varningstexter m.m. enligt 9-11 §§, och d) produktkontroll m.m. enligt 15-17 §§. Den omedelbara tillsynen utövas av 1. när det gäller lokaler och andra utrymmen för vilka Arbetarskyddsstyrelsen har den centrala tillsynen, och 2. den nämnd som fullgör kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskyddområdet när det gäller de miljöer och de lokaler för vilka har den centrala tillsynen. utövar inom länet tillsyn enligt andra stycket 2. Denna lag träder i kraft, såvitt avser 12 § andra stycket andra meningen, den dag regeringen bestämmer och i övrigt , då lagen (1975:1154) om varningstext och innehålls- deklaration på tobaksvaror samt lagen (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror upphör att gälla. Denna lag träder i kraft, såvitt avser 12 § första stycket tredje meningen, den dag regeringen bestämmer och i övrigt , då lagen (1975:1154) om varningstext och innehållsdeklara- tion på tobaksvaror samt lagen (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror upphör att gälla. Beslut om varningstext eller innehållsdeklaration som gäller skall fortsätta att gälla till dess annat har föreskrivits med stöd av denna lag. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regreringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av regeringsrättssekreteraren . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: När det gäller 2 § i lagförslaget synes avsikten med bestämmelserna framgå tydligare om paragrafen får följande lydelse. 2 § Rökning är förbjuden 1. i lokaler som av avsedda för barnomsorg, skolverksamhet eller annan verksamhet för barn eller ungdom samt på skolgårdar och på motsvarande områden utomhus vid förskolor och fritidshem, 2. i lokaler som är avsedda för hälso- och sjukvård, 3. i lokaler som är avsedda för gemensamt bruk i bostäder och inrättningar med särskild service eller vård, 4. på färdmedel i inrikes kollektivtrafik eller i lokaler och andra utrymmen som är avsedda att användas av den som reser med sådana färdmedel, 5. i andra lokaler än sådana som avses i 1-4 när en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning som avses i 2 kap. 1-3 §§ ordningslagen (1993:000) anordnas och i lokaler som är avsedda att användas av den som deltar i sammankomsten eller tillställningen, samt 6. i andra lokaler än sådana som avses i 1-5 om allmänheten har tillträde till lokalerna. Bestämmelserna i första stycket 5 och 6 gäller inte serveringslokaler i restauranger och andra serveringsställen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1993/94:98 Vissa ändringar i tobakslagen (1993:581). Författningsrubrik Bestämmelser Celexnummer för bakom- som inför, liggande EG-regler ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Lag om ändring 15 § i tobakslagen (1993:581) 12