prop · GH03127 · 1994-01-01 00:00:00 — Bland de länder utanför f.d. som har fått ta emot ett stort antal asylsökande till följd av konflikten kan nämnas , där det finns mer än 200 000 asylsökande från det , med mer än 70 000 och med mer än 60 000 personer. Inströmningen av asylsökande är fortfarande stor i många länder. Till har kommit drygt 100 000 asylsökande från f.d. . är en av de största bidragsgivarna till FN:s insatser i f.d. . Totalt har bidragit med sedan konflikten utbröt. Två tredjedelar av hjälpen kanaliseras via FN (främst UNHCR) för bl.a. förläggningsinsatser. Bidraget gäller även Rödakorsinsatser liksom verksamhet genom svenska enskilda organisationer. Det finns svensk FN-trupp placerad i Bosnien, liksom även i . Katastrofbistånd kanaliseras även för insatser genom FN-organ och Röda korset i , , och med anledning av de etniska konflikterna i dessa länder. De stora befolkningsrörelser i f.d. har inte ägt rum i den stora omfattning som befarades , även om antalet asylsökande i det ökat till följd av de olika konflikterna där. Ett stort antal asylsökande från olika f.d. Sovjetrepubliker har sökt sig bl.a. till . Dessutom finns ett stort antal tredjelandsmedborgare i , som i många fall söker sig vidare till , bl.a. , för att söka asyl. I samband med de politiska omvälvningarna i har många av de europeiska länder från vilka människor har flytt tills nu blivit mot- tagarländer för asylsökande. II Invandringen till , inklusive asylsökande 1. Inledning Den totala registrerade invandringen till under /93 var 41 600 personer. Häri ingår alla folkbokförda invandrare, däremot inte asylsökande vars ärende inte är avgjort. En knapp tredjedel av de registrerade invandrarna, , var svenska eller nordiska medborgare. Resterande var följaktligen medborgare i andra länder än i de nordiska länderna. Jämfört med föregående budgetår har invandringen minskat . Invandringen av utomnordiska medborgare är reglerad. De som har fått permanent uppehållstillstånd i faller främst under kategorierna flyktingar, personer med flyktingliknande eller humanitära skäl samt anhöriga till här bosatta personer (anknytningar). Beträffande de s.k. anknytningsfallen gäller det dels återförening av tidi- gare splittrade familjer, dels nybildning av familjer. Den utomnordiska arbetskraftsinvandringen har uppgått till endast ett par hundra personer . Den registrerade utvandringen från var under budgetåret 28 300 personer, vilket är en ökning jämfört med föregående budgetår. Fyra av fem var svenska eller nordiska medborgare (). In- och utvandringen av utländska medborgare uppställningen över in- och utvandringen av utländska medborgare framgår förändringarna mellan olika kalenderår . första kalenderår har invandringen från de nordiska länderna minskat. Detta gäller framförallt invandringen från . Återvandringen från till de nordiska länderna har minskat. Speciellt markant har minskningen varit bland återvändande finländare. In- och utvandringsutbytet med andra delar av världen har varit relativt stabilt. har ca 17 200 utländska medborgare invandrat till . Jämfört med är detta en minskning . Minskningen har i relativa tal varit lika stor för invandringen från de nordiska länderna som för övriga. Efter regeringens beslut , som väntas leda till att ca 40 000 bosnier beviljas uppehållstillstånd och uppskattningsvis mellan 20-30 000 anhöriga till dem uppehållstillstånd i kommer invand- ringen att öka kraftigt. När de fått sina uppehållstillstånd kommer de i statistiken att lämna kategorien "asylsökande" och i stället bli "invandrare". Utvandringen av utländska medborgare har i jämförelse med ökat och uppgår till ca 6 900. En del utflyttare kommer inte in i statistiken direkt, varför antalet utflyttare förmodligen är större än vad som framgår av den preliminära statistiken. Invandringen av utländska medborgare kalenderåren 1983-1993 (tusental) År Invandring Utvandring Invandringsöverskott TotaltNor-Övriga TotaltNor-ÖvrigaTotaltNor- Övriga diska diska diska 1983 22,3 7,4 14,9 17,4 12,0 5,4 4,9 -4,6 9,5 1984 26,0 8,4 17,6 14,6 10,0 4,6 11,4 -1,6 13,0 1985 27,9 8,4 19,5 14,0 9,2 4,9 13,9 -0,8 14,7 1986 34,0 8,9 25,2 15,4 8,7 6,6 18,6 0,2 18,6 1987 37,1 8,9 28,1 11,6 8,1 3,5 25,5 0,8 24,7 1988 44,5 11,5 33,0 11,8 8,3 3,5 32,6 3,2 28,4 1989 58,8 18,9 40,0 13,1 9,7 3,4 45,7 9,2 36,5 1990 53,3 15,9 37,4 16,1 12,5 3,6 37,2 3,4 33,8 1991 43,9 7,8 36,1 15,0 11,6 3,4 28,9 -3,8 32,7 1992 39,5 8,0 31,5 13,1 11,7 1,4 19,7 -3,7 23,4 1993-0617,2 2,3 14,9 6,9 3,9 3,0 10,3 -1,6 11,9 Anm: Invandring avser inflyttade och folkbokförda utländska medborgare. Utvandring avser utländska medborgare som under respektive kalenderår registrerats som utflyttade. Enskilt inresta asylsökande och anhöriga till dessa Under /93 sökte ca 80 600 personer asyl, en ökning med 26 000 jämfört med föregående budgetår. Den stora ökningen är enbart att hänföra till situationen i f.d. . av de asylsökande kom från området och av dem kom cirka hälften från . Antalet asylsökande av /94 var ca 4 800. Jämfört föregående år utgör detta . Inströmningen av asylsökande ökade kraftigt och kulminerade då närmare 45 000 asylsökande kom. En majoritet av de asylsökande kom från kosovoprovinsen i . motsatte sig inte längre UNHCR att länder skickade tillbaka personer som inte var skyddsbehövande till Kosovo. hade flykting- kommissarien vädjat om att dessa personer åtminstone skulle ges tillfälligt skydd. Denna vädjan hade besvarat genom att ett s.k. verkställig- hetsstopp infördes för bl.a. medborgare i . UNHCR:s förändrade bedömning föranledde en hävning av verkställighetstoppet och beslutsfattandet återupptogs för dessa medborgare. När regeringen, mot bakgrund av FN:s generalförsamlings beslut att rest-Jugoslavien inte skulle få överta plats i världsorganisa- tionen, införde viseringstvång för medborgare från var den sammantagna effekten att inströmningen från Kosovo i praktiken upphörde. som beslutet om visumtvång togs infördes viseringsfrihet för medborgare från . beslutade regeringen i ett av överlämnat ärende att bevilja en bosnisk familj permanent uppehållstillstånd av humanitära skäl. Beroende på kriget i hade avvaktat med beslut i dessa ärenden. Regeringens beslut är vägledande för praxis och innebär med stor sannolikhet att de flesta bosnier som finns i kommer att beviljas permanent uppehållstillstånd. är utan tvekan det land utanför närområdet som relativt sin befolkningsstorlek fått ta emot flest flyktingar från . Många av de senast anlända flyktingarna kom inte direkt från Bosnien. Flertalet kom från flyktingförläggningar i och hade således skydd och humanitär hjälp från FN och frivilligorganisationer. Kommersiella bussbolag erbjöd mot betalning transport till . Bl.a. mot den bakgrunden beslöt regeringen att införa visering för medborgare från . meddelade regeringen att man hade för avsikt att lägga förslag om en väsentligt ökad flyktingkvot. Utvecklingen kan illustreras enligt följande diagram: Det ökande antalet asylsökande präglade i hög grad och verksamhet under /93. fattade beslut rörande ca 55 700 personer. Av dessa fick avslag, av ärendena avskrevs, fick tillstånd att stanna och en dryg procent lämnades vidare till avgörande hos . Ett mindre antal, 45 ärenden, lämnades till regeringen för beslut. Vid budgetårets slut hade ca 66 400 ärenden kvar att fatta beslut i. /94 hade de ännu ej avgjorda fallen minskat kraftigt till ca 40 000. hade under /93 fått 26 400 ärenden och fattade man beslut i 20 000 fall. Av dessa var avslag, bifall och överlämnades till regeringen eller skrevs av. Vid slutet av budgetåret hade nämnden 18 700 öppna ärenden. Enbart under /94 har fått 19 000 nya ärenden, vilket gör att man vid utgången av oktober månad 1993 hade 27 000 ärenden som fortfarande var öppna. Den höga procentandelen avslag beror på att den stora grupp kosovoalbaner var klart dominerande under budgetåret. I det följande redovisas de största nationalitetsgrupperna som sökt asyl i och som fått uppehållstillstånd som flyktingar eller därmed jämställda. Uppehållstillstånden omfattar även flyktingar som överförts till genom flyktingkvoten. De kan dessutom avse beslut i fråga om asylansökningar som lämnats in tidigare budgetår. Nationalitet /92 /93 Asylan- Uppehålls- Asylan- Uppehålls- sökningar tillstånd sökningar tillståndEtiopien 225 1 169 143 132 2 618 3 436 3 655 3 354 781 2 731 641 1 079 (f.d.)41 0001 014 65 882 1 326 173 1 383 210 295 473 660 496 122 1 763 2 099 2 367 751 Sovjetunionen(f.d.)772 431 678 134 Statslösa/ okänt mbskap 425 1 241 1 028 281 137 322 686 416 175 Övriga 5 692 3 670 4 956 1 709 Totalt 54 485 19 339 80 223 9 446 Under /93 beviljades sammanlagt 9 446 personer uppe- hållstillstånd (konventionsflyktingar, de facto-flyktingar och krigsvägrare) enligt 3 kap. 1 utlänningslagen (1989:529) samt enligt 2 kap 4 andra punkten (humanitära skäl). Det är framförallt andelen asylsökande som fått uppehållstillstånd av humanitära skäl som har minskat kraftigt. En bidragande orsak till detta är att man tidigare låtit asylsökande som väntat på beslut i få uppehållstillstånd av humanitära skäl. Dessa vistelsetidsregler har efter hand försvunnit och prövningen tar i första hand sikte på skyddsbehovet. har stora ansträngningar gjorts för att minska väntetiderna vid asylprövningen. En annan orsak är att det finns skillnader mellan olika år både vad gäller vilka personer som söker asyl som förhållandena i de länder man flytt från. Uppehållstillstånden fördelar sig enligt följande: Skäl Bå 1991/92 Bå 1992/93 Konventionsflyktingar - Flyktingkvoten * 2 677 2 342 - Övriga 1 068 364 Krigsvägrare 20 3 De facto-flyktingar 3 436 2 890 Humanitära skäl 12 247 3 847 Totalt 19 448 9 446 *Anm. Ingen statistik är tillgänglig över hur stor andel av kvot- flyktingarna som inte får flyktingstatus enligt utan accepteras av andra skäl. Härtill kommer anhöriga till flyktingar och därmed jämställda personer, vilka inrest tillsammans med eller i nära anslutning till dessa och som omfattas av samma särskilda mottagande som flyktingar. Antalet sådana anhöriga som fick uppehållstillstånd uppgick /92 till 7 122 personer och /93 till 7 512 personer. Med anhöriginvandring avses här bl.a. make/maka, samboende och barn till en svensk medborgare eller en utlänning med gällande uppe- hållstillstånd och som bor i . Tillstånd kan också i vissa fall ges andra nära anhöriga till i bosatt person (som regel ensamstående förälder och i vissa fall föräldrapar). Under /93 fick 11 956 personer uppehållstillstånd på dessa grunder. Den utomnordiska invandringen till under /91 och 1991/92 (vuxna och barn) framgår av följande tabell, som även redovisar grunderna för uppehållstillstånden. Skäl Bå 1991/92 Bå 1992/93 Flyktingar m.fl. 19 339 9 Nära anhöriga(anknytningar)20 19 Varav - anknytning till flykting(7 122) (7 512) - övriga anknytningar(13 258) (11 956) Arbetsmarknadsskäl 250 Adoptivbarn 1 059 Totalt 41 028 29 Organiserad överföring av flyktingar (flyktingkvoten) och anhöriga till dessa har genom organiserad överföring tagit emot flyktingar inom ramen för en särskild flyktingkvot. /93 uppgick kvoten till ca 2 000 personer. Kvoten används för överföring, huvudsakligen i samverkan med UNHCR, av flyktingar eller andra personer som befinner sig i en särskilt utsatt situation. Kvoten är inte begränsad till att användas för flyktingar i ordets formella bemärkelse. Den kan också användas för personer som är förföljda och befinner sig i fara men ännu inte kunnat lämna sitt land. Under /93 användes en mindre del av kvoten till personer med funktionsnedsättningar liksom krigsskadade flyktingar och tortyroffer. Riktlinjer för kvotens användning ges budgetårsvis av regeringen efter beslut av . Det är som har ansvaret för uttagning och överföring av flyktingar till . Själva transporten till köper nvandrarverket genom (). Uttagningarna sker i nära samverkan med UNHCR och det är främst utifrån UNHCR:s bedömning som planerar sina uttagningar. I policyfrågor samråder de nordiska regeringarna regelmässigt inom ramen för den nordiska samrådsgruppen för flyktingfrågor (NSHF). För /94 föreslog regeringen att medel skulle anvisas för att möjliggöra överföring av ca 1 800 flyktingar till . Vidare föreslogs att de resurser som avsattes för överföring och mottagande av kvotflyktingar även borde kunna disponeras på ett mer flexibelt sätt för att kunna möta andra anspråk på snabba och effektiva insatser för flyktingar som kan uppkomma. ställde sig bakom förslaget. Mot bakgrund av situationen i f.d. beslutade regeringen att hela det av beslutade utrymmet skulle användas för en överföring till av ca 1 800 flyktingar och andra i behov av skydd från f.d. . Regeringen har därefter i en proposition (1993/94:51) Överföring och mottagande av flyktingar från f.d. föreslagit en överföring till av upp till 6 000 skyddsbehövande personer under innevarande budgetår utöver ovanstående kvot. Av dessa skall upp till 5 500 kunna föras hit från f.d. och ca 500 personer från andra områden i världen som i första hand UNHCR bedömer behöva skydd i ett tredje land. fattade beslut i enlighet med regeringens förslag (bet. 1993/94:SfU6, rskr. 1993/94:76). Under /93 omfattade kvotuttagningen sammanlagt 1 986 personer. Antalet faktiskt överförda flyktingar varierar , eftersom uttagningsbeslut inte alltid kan följas av utresetillstånd från det land där vederbörande vistas. Faktiskt överförda flyktingar uppgick till ca 2 800 personer under /93. Flyktingkvotens sammansättning under /93 Ursprungsland Beviljade inresetillstånd 26 14 1 6 9 Summa 56 579 410 220 3 11 1 1 1 Summa 1 226 3 18 2 17 Summa 24 F.d. 681 Totalt 1 986 6 Skr. Anhöriga till kvotflyktingar Anhöriga, dvs. maka/make och ogifta barn , räknas in i flyktingkvoten om de kommer i nära anslutning till den överförda flyktingen. För anhöriga som inte kommer hit i nära anslutning kan ge ett behovsprövat bidrag för familjer till konventionsflyktingar. Detta sker med stöd av förordningen (1984:936) om bidrag till flyktingar för kostnader för anhörigas resor till . De anhöriga som här omfattas är maka/make och ogifta barn . Bidrag får även lämnas för andra anhöriga om synnerliga skäl föreligger. När beslut om bidrag fattats ordnas resorna hit på samma sätt som för kvotflyktingar, dvs. genom IOM eller svensk utlandsmyndighet. Arbetskraftsinvandring I princip beviljas permanent uppehålls- och arbetstillstånd för bosättning av rena arbetsmarknadsskäl endast om arbetskraftsbehovet inte kan tillgodoses inom . /93 beviljades 189 sådana tillstånd (föregående budgetår 250). Det kan gälla t.ex. nyckelfunktioner inom näringslivet. Även fria yrkesutövare och egna företagare kan få bosätta sig här om de uppfyller vissa krav. Dessutom beviljas tillfälliga arbetstillstånd för exempelvis montörer, vikarierande läkare, artister och idrottsmän. Tillstånd beviljas vanligen av i samråd med Arbets- marknadsverket och efter att arbetsmarknadens parter hörts. Delegering till svenska utlandsmyndigheter förekommer i vissa fall. Arbetstillstånd för feriearbetande ungdomar samt andra former för kort- variga arbeten ingår numera i tillståndstypen säsongsarbetstillstånd som är mer generell. Länsarbetsnämnderna har att besluta om dessa tillstånd. Antalet utlänningar som har haft ett tillfälligt arbete i var drygt 14 000 personer, varav ca 4 500 säsongsarbetare och ca 5 000 artister och musiker. beräknas denna siffra öka. Det beror på att antalet artister och musiker som fått tillfälliga tillstånd ökat, delvis beroende på ett mer omfattande vänortsutbyte. Däremot har antalet säsongsarbetare med tillfälliga arbetstillstånd minskat med ca 800 personer. Avtalet mellan EFTA-länderna och EG om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) trädde i kraft . Det innebär att medborgare från de andra EES-länderna äger tillträde till den svenska arbetsmarknaden utan arbetstillstånd. Svenska medborgare får på samma sätt tillträde till de andra EES-ländernas arbetsmarknad. Enligt EES-reglerna är det anställningen som ger rätten till bosättning. Övrig invandring Den övriga invandringen består huvudsakligen av adoptivbarn, av personer som varit bosatta här och som återvänder till samt av personer som har svenskt påbrå. Vid prövning av ärenden för den som varit bosatt här tidigare tas bl.a. hänsyn till den tidigare vistelsetiden i resp. utomlands. Svenskfödda som senare förlorat sitt svenska medborgarskap samt deras barn beviljas regelmässigt tillstånd. Antalet adoptivbarn som invandrarverket har beviljat uppehållstillstånd för /93 var 890 (föregående budgetår 1 059). III Invandrarpolitiken (integrationsfrågor) 1. Inledning Invandrarpolitiken innefattar de åtgärder som vidtas för att underlätta invand- rares integration i det svenska samhället. Målen för den svenska invandrar- politiken är jämlikhet, valfrihet och samverkan. Målen gäller såväl flyktingar som andra invandrare. Långsiktig invandrarpolitik sammanfaller i stora delar med allmän väl- färdspolitik. Den förstärks och kompletteras med de särskilda insatser som riktas enbart mot invandrare för att ge dessa likvärdiga villkor. Invandrarpolitiken bygger på en ansvarsfördelning mellan de myndigheter och andra ansvariga som har sakansvar för olika verksamhetsområden. En grundläggande princip är, att varje myndighet inom sitt område har samma ansvar för invandrare som för den övriga befolkningen. Myndigheterna har därutöver ett ansvar för att särskilda åtgärder vidtas för invandrare när så behövs. Invandrarfrågorna är till följd av detta aktuella inom en rad olika politikområden. Ansvaret för det praktiska genomförandet ligger i betydande utsträckning på kommuner och landsting. har ett särskilt ansvar att bevaka åtgärder och samordna de statliga myndigheternas arbete inom området. Under senare årtionden har invandringen till kraftigt förändrats, både i fråga om antal och sammansättning. Under några få decennier har utvecklats från ett samhälle med ett fåtal etniska grupper till ett samhälle med över hundratalet språk och nationaliteter samt ett stort antal religioner. Detta har ställt nya och annorlunda krav på mottagande och integration i det svenska samhället. Möjligheterna att ta emot invandrare på ett bra sätt och att integrera dem i det svenska samhället är beroende av samhällets ekonomiska förutsättningar, särskilt vad gäller förhållandena på arbetsmarknaden. fick det prestigefyllda och ansedda tyska . Det framhölls i prismotiveringen, att den långsiktiga svenska integrationspolitiken skulle kunna tjäna som en förebild för en framtida europeisk invandrarpolitik. hade emellertid framkommit tecken som tydde på, att invandrarpolitiken inte kunnat förhindra att stora grupper invandrare på många samhällsområden befann sig i en sämre situation än övriga i vårt land. Det gäller t.ex. förhållandena vad gäller utbildning, boende, arbetsmarknad, sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Vissa grupper av invandrare tycks vara mer utsatta och oftare hamna i sämre läge än befolkningen i övrigt. Även om dessa skillnader i ett internationellt perspektiv inte är anmärk- ningsvärda, är de ändå oroväckande, särskilt som de uppkommit av högkonjunktur. I synnerhet är invandrarnas svårigheter på arbetsmarknaden oroande. Invandrargrupper som anlänt har en påfallande svag arbetsmarknadsanknytning. Olika uttryck för främlingsfientlighet förekommer i det svenska samhället, bl.a. våldsdåd på invandrare och attentat riktade mot flyktingförläggningar. Mot bakgrund bl.a. av den ovan beskrivna situationen beslöt regeringen , som tidigare nämnts, att göra en översyn av invandrarpolitiken. En särskild parlamentarisk utredning har tillsatts (dir. 1993:1) med landshövdingen i , , som ordförande. Utredningen skall därutöver göra en översyn av invandrings- och flyktingpolitiken. Utredningen skall med utgångspunkt i en analys av den förda invandrar- politiken överväga hur den framtida invandrarpolitiken skall utformas. Utred- ningen skall ägna särskild uppmärksamhet åt frågor om invandrares situation på arbetsmarknaden och om hur invandrares svenskkunskaper påverkar deras förutsättningar i arbetslivet och delaktighet i samhället i övrigt. En viktig utgångspunkt för kommittén skall vara de ökade möjligheter för eget ansvarstagande som följer av regeringens politik för generellt ökad val- frihet. Kommittén skall vidare analysera frågor med anknytning till vad som brukar kallas det mångkulturella samhället. Det saknas en närmare precisering av vad som menas med detta begrepp och dess konsekvenser för individ och samhälle. Kommittén skall överväga hur kulturell och etnisk mångfald kan stödjas och vilken roll och vilket ansvar staten, gruppen och individen bör ha i detta arbete. En annan viktig fråga, som kommittén har att ta ställning till, är om invandrarpolitiken bör omfatta samma vida grupp "invandrare" som eller om invandrarpolitiken bör begränsas till personer som i någon mening är nyanlända. Härvidlag skall belysas vilka särskilda åtgärder som kan vara aktuella för den sverigefinska gruppen. Kommittén skall lämna sitt slutbetänkande . Åtgärder för att främja goda etniska relationer I det svenska samhället förekommer liksom tidigare uttryck för främlings- fientlighet, rasism och antisemitism som är skrämmande, t.ex. attentat mot invandrare och attacker mot flyktingförläggningar och lokaler där invandrare samlas såsom kyrkor och moskéer. I den allmänna debatten uttrycks främ- lingsfientliga åsikter oftare . Den stora undersökning som refereras nedan visar dock att främlingsfientligheten inte har ökat i . Det är ändå mycket allvarligt att det finns främlingsfientlighet, rasism och antisemitism i . Inte minst allvarligt är de många uttryck för våld och hot som förekommit. Regeringen anser att kraftiga motåtgärder är nödvändiga. Under de båda budgetåren 1992/93 och 1993/94 har på regeringens förslag anvisat till regeringens disposition under vardera åren för åtgärder mot främlingsfientlighet, rasism och antisemitism. Medlen skulle huvudsakligen användas för att på påverka normer, attityder och förhållningssätt hos ungdomar. Regeringen har gett uppdrag åt , , och att enligt vissa riktlinjer vidta sär- skilda åtgärder för att motverka främlingsfientlighet och rasism. Under bud- getåren 1992/93 och 1993/94 har de fyra myndigheterna erhållit sammanlagt för att utföra dessa uppdrag. De fyra myndigheterna samarbetar i fullföljandet av sina uppdrag och de har gemensamt rapporterat om första årets verksamhet. Av rapporten framgår att genom sin fältorganisation har tagit initiativ till och fullföljt ett stort antal lokala projekt, av varierande innehåll. Dessutom har bedrivit fortbildning av lärare och annan skolpersonal. Skolledare har särskilt uppmärksammats. samarbetar med 20 kommuner som är intresserade av att bedriva verksamhet som syftar till att minska främlingsfientlighet och rasism. Samarbetet består i dels särskilda projekt, dels seminarier och annan utbildning till grupper som direkt eller indirekt möter dessa frågor. samlar och utvecklar kunskaper om kulturinsatser som en metod i ett förändringsarbete. Samverkan sker med den kulturårtiondekommitté som tillsatts med anledning av FN:s kulturårtionde bl.a. när det gäller bidragsgivning. Under teaterdagar anordnade ett antal seminarier med företrädare för olika kulturområden som ett led i arbetet med att samla kunskaper om vilka insatser på kulturens område som kan vara verkningsfulla när det gäller att förändra attityder. är sammankallande i den samrådsgrupp som de fyra myndigheterna har tillsatt. Verket ger kunskaps- och metodstöd till myndigheter m.fl. i form av seminarier och skriftligt material m.m. Verket har ett särskilt ansvar att stödja invandrarorganisationernas arbete mot främlingsfientlighet. I detta syfte har en särskild referensgrupp med ungdomar från olika sammanslutningar bildats. Vidare bedriver verkets regionala organisation försöksverksamheter på ett antal orter som bl.a. haft problem med främ- lingsfientlighet. Verksamheterna har olika inriktningar för att få metodiska erfarenheter.