prop · GH03162 · 1994-01-01 00:00:00 — Det bör utformas så att statsmakterna inte behöver låsa övergångstidens längd utan att behovet av övergångslösningen fortlöpande kan prövas. I avsnitt 7 redovisas regeringens närmare överväganden och förslag om en särskild koncession för leverans av el. Genom ett sådant övergångssystem skapas förutsättningar för en anpassning till öppen elhandel för alla elkunder. Sammanfattning av delbetänkande Elkonkurrens med nätmonopol (SOU 1993:68) Konkurrens och monopol på elmarknaden Dagens förhållanden på elmarknaden har vuxit fram med stöd av lagregler som har sitt ursprung . På förslag av ett enhälligt näringsutskott anslöt sig till de mål och strategier för elmarknadens reformering som hade förordats i proposition 1991/92:133. Målet för en reformering av den svenska elmarknaden är enligt propositionen att genom ökad konkurrens nå ett mer rationellt utnyttjande av produktionsresurserna och att tillförsäkra kunderna flexibla leveransvillkor till lägsta möjliga priser. Denna principiella grundsyn på elmarknaden har redan kommit till konkret uttryck i och synes vara på väg i . Fortsätter utvecklingen i denna riktning har vi inom något eller ett med dessa grannländer i huvudsak gemensamt regelsystem. Även med konkurrens på elmarknaden behövs en kontroll av nätverksamheten. Med nätverksamhet menar vi allt som behövs för att näten skall kunna användas för överföring av ström. Kontrollen gäller i första hand att ledningar och nät på skäliga villkor hålls öppna och tillgängliga för alla som behöver använda dem för att överföra ström. Det elektriska nätet skall vara en handelsplats dit alla har tillträde. I andra hand behövs en kontroll av nätverksamheten för att styra prisutvecklingen för nättjänster - tarifferna för anslutning och överföring - och ägarnas vinstuttag. Denna ekonomiska kontroll är nödvändig eftersom nätverksamhet är ett s.k. naturligt monopol. Kontroll av nätverksamheten skall enligt förslaget ske bl.a. genom ett koncessionssystem som i stora drag motsvarar det som finns . Eftersom begreppet koncession i ellagen nu får en ny innebörd, föreslår vi en ny benämning, nätkoncession. Den myndighet som skall sköta kontrollen av nätverksamheten kallas nätmyndigheten. Nätkoncession kan enligt förslaget ges för linje eller för område. Med nätkoncession för linje avses koncession för en elektrisk ledning med i huvudsak bestämd sträckning. Denna typ av nätkoncession svarar närmast mot dagens linjekoncession. Med nätkoncession för område avses koncession för ett ledningsnät inom ett visst område och med högst viss angiven spänning. Denna koncession har likheter med den nuvarande områdeskoncessionen. Innebörden av våra förslag är: *Den som har nätkoncession skall vara skyldig att på skäliga villkor överföra ström åt annan. *Den som har nätkoncession för område skall normalt vara skyldig att på skäliga villkor ansluta en anläggning inom området. *Om både en innehavare av nätkoncession för linje och en för område vill ansluta en anläggning, så skall den som har nätkoncession för området normalt ges företräde. *Den som har nätkoncession skall ansvara för mätning av ström. *Frågor kring mätning, datainsamling och avräkning m.m. utreds i särskild ordning. Förslaget om skyldighet att överföra ström på skäliga villkor innebär att alla ledningar och nät öppnas för handel med el, inte bara storkraftnät och regionnät utan även lokala nät. Den som har nätkoncession för område skall vara skyldig att, på skäliga villkor, ansluta alla som begär det, om inte nätmyndigheten medger undantag från denna skyldighet. Anslutning till nätkoncession för linje skall i första hand grundas på frivilliga avtal. Den föreslagna rätten till anslutning och överföring kan självfallet inte gälla utan begränsningar. Rätten skall gälla på skäliga villkor. Vad som är skäligt får, om parterna inte är ense, avgöras av nätmyndigheten. Prövningen av om ett villkor, t.ex. priset, är skäligt kommer alltid att ske i efterhand för varje enskilt fall. Alla omständigheter av betydelse för ett avtal kan prövas inom ramen för begreppet skäliga villkor. I bedömningen av vad som är skäliga villkor ingår ett speciellt delproblem, nämligen om det finns ledig kapacitet för begärd inmatning eller uttag av ström. Detta gäller både vid anslutning av nya anläggningar och vid ändrade villkor för befintlig anslutning. Enligt vår uppfattning måste nätägaren i princip kunna vägra anslutning med hänvisning till bristande överföringskapacitet. I och med att elnäten öppnas kommer rörligheten på marknaden att öka. Fler aktörer kommer att vara ägare till den kraft som överförs på de olika näten. För att man skall kunna veta vem eller vilka som är ansvariga för olika leveranser kommer nya krav att ställas på system för mätning samt insamling och rapportering av mätvärden. I vilken utsträckning mindre elkunder kommer att utnyttja den öppna elmarknaden beror på de aktuella kostnaderna för mätning, administration m.m. Vi föreslår att innehavaren av nätkoncessionen blir ansvarig för mätning m.m. vilket alltså ses som en del av nätverksamheten. Men det finns en rad frågor som behöver lösas kring mätning, datainsamling och avräkning på elnäten. Det gäller t.ex. tekniska frågor så som behovet av enhetliga normer som rör mätning samt insamling och rapportering av mätvärden. Hithörande frågor bör utredas särskilt. Vi föreslår vidare: * Nättariffer skall utformas på sakliga grunder. * Nättariffer för område får inte konstrueras med utgångspunkt i var inom området en anslutning är belägen (undantag - engångsavgift för anslutning). * Nättariffer skall utformas så, att betald avgift för en anslutning ger rätt att använda det elektriska nätet inom landet. * Skäligheten i tariffer och övriga villkor för nättjänster kan bedömas av nätmyndigheten utifrån bl.a. en prisindikator och en avkastningsindikator. De riktlinjer som här har formulerats baseras bl.a. på en princip om kostnadsriktighet för olika kundkategorier. Men strävan efter kostnadsriktighet kan komma i konflikt med andra mål. Det är, anser vi, knappast rimligt om elkonsumenter i områden där det är särskilt dyrt att bygga och underhålla elnäten, t.ex. i glest befolkade bygder, behöver stå för samtliga de kostnader som elöverföringen medför. Ett grundläggande krav på nättarifferna på de lokala näten bör enligt vår mening därför vara att dessa inte skall konstrueras med utgångspunkt i var inom ett koncessionsområde kunden är ansluten. Även med detta system kan det naturligtvis inte undvikas att nättarifferna i utpräglade glesbygdsområden kan bli relativt sett högre än i utpräglade tätortsområden. Så är emellertid förhållandet redan inom ramen för nuvarande system med områdeskoncessioner. Nivån på tarifferna skall avvägas mellan å ena sidan kundernas intresse av så låga priser som möjligt i kombination med avtalad säkerhet i leveransen och å andra sidan nätägarnas intresse av avkastning på det egna kapital som investeras i verksamheten. Det blir nätmyndighetens uppgift att efter hörande av berörda parter finna den balanspunkt som är skälig. bör utforma vissa bedömningsgrunder i form av bl.a. indikatorer. Dessa skall ses som ett hjälpmedel för såväl nätmyndigheten som koncessionshavararna och deras kunder - konsumenterna - när det gäller att i ett konkret fall bedöma vad som är skälig nivå på tarifferna. Användningen av indikatorer som speglar prisutvecklingen och kapitalav- kastningen i nätverksamheten har särskild betydelse, i synnerhet sedan systemet med separata tariffer för överföringstjänster har införts. Myndigheten bör successivt utveckla ytterligare indikatorer. Vi föreslår särredovisning enligt följande: * Nätverksamhet skall särredovisas som särskild rörelsegren. * Den som har nätkoncession skall ge in årsredovisning m.m. för nätverksamheten till nätmyndigheten. * Revisor särskilt skall uttala om årsredovisning för nätverksamhet gjorts enligt reglerna. Resultaträkning och balansräkning skall upprättas enligt särskilda riktlinjer. Årsredovisningen skall bl.a. innehålla uppgifter bl.a. om eventuella koncernbidrag och om de olika indikatorer som nätmyndigheten angett och deras nivå för året. I den första årsredovisningen skall redovisas hur ingångsvärdena i särredovisningen har beräknats och hur dessa förhåller sig till motsvarande värden före det att särredovisning upprättades. Särskild vikt bör härvid läggas på redovisningen av anläggningstillgångar. Enligt förslaget behålls huvuddragen av gällande koncessionssystem men ändamålet ändras till att reglera nätverksamheten enligt de nya riktlinjerna. Förslaget innebär att nätmyndigheten då koncession söks skall pröva bl.a. följande: * Är ledningar och nät lämpliga från allmän synpunkt? * Utgör nätkoncession för område en lämplig enhet för nätverksamhet? * Är sökanden lämplig? Det nuvarande kravet på lämplig enhet med hänsyn till eldistributionens ändamålsenliga anordnande ändras till att avse för nätverksamheten lämplig enhet. Inom ett område med nätkoncession bör t.ex. finnas både kunder som det är dyrt att ha knutna till nätet och kunder som inte medför så höga kostnader. När nätkoncession gäller utlandsförbindelse skall enligt vårt förslag regeringen alltid pröva ansökan. Det blir därmed i dessa fall regeringen som i samband med den lämplighetsprövning som alltid skall föregå en koncessionsgivning har att bedöma ansökan bl.a. mot bakgrund av den av stats- makterna uttalade principen att skall äga en tillräckligt stor del av utlandsförbindelserna. Vårt förslag innebär genomgripande förändringar av villkoren för koncessioner. Koncessionstiderna är långa, upp till , och de föreslagna villkoren bör av hänsyn till konkurrensen på elmarknaden införas vid en och samma tidpunkt för alla koncessionshavare. Villkoren för koncessioner måste därför ändras under löpande koncessionstid. De föreslagna ändrade villkoren kan emellertid orsaka förluster för en del koncessionshavare. Deras rätt enligt tidigare meddelade koncessioner kan jämställas med egendom och sådan åtnjuter skydd av bl.a. den s.k. . Vi föreslår därför en övergångsbestämmelse om ersättning av staten för förluster som är en direkt följd av villkorsändringarna. Kon- cessionshavarna skall dock inte kunna få ersättning för utebliven vinst. Innebörden av våra förslag är följande: * åläggs "systemansvar" för storkraftnätet. * utses till "nätansvarig enhet" enligt EGs transiterings- direktiv. Vi anser att dessa ändringar skall framgå av instruktionen för affärsverket. Ellagen innehåller nu ett antal regler om leveransskyldighet, köpskyldighet och prisreglering av el. Vi föreslår att dessa regler upphävs, liksom den särskilda lagen om förvärv av eldistributionsanläggning m.m. Tanken är att köp och försäljning av el skall ske i fri konkurrens. När det gäller försäljning av el till mindre kunder kan dock möjligheterna att i praktiken snabbt skapa en fungerande konkurrensmarknad ifrågasättas. Även om en mindre konsument med vårt förslag får rätt att byta leverantör kan det finnas hinder för leverantörsbyte i form av sök-, mät- och informationskostnader. Den nuvarande leverantören kan därför komma att få en dominerande ställning på den lokala marknaden för el. har bedömt att den konkurrenslag som träder i kraft ger tillräckligt skydd för mindre konsumenter mot överpriser och annat missbruk av dominerande ställning. ser på förhand inget behov av ytterligare regleringar av elförsäljningen. Vi utgår från att de nya konkurrensreglerna ger ett tillräckligt konsu- mentskydd, i enlighet med bedömning. Vi vill understryka att det är viktigt att utvecklingen på denna del av elmarknaden följs. Vårt förslag att upphäva skyldigheten att köpa el betyder att mindre elproduktionsanläggningar (högst ) inte längre har en garanterad avsättning för sin produktion. Om det visar sig att ägare av sådana mindre kraftverk förlorar på det nya regelverket kan det finnas anledning att överväga särskilt stöd av energipolitiska skäl. Ofta handlar det nämligen om vindkraftverk och små vattenkraftverk. I två fall anser vi att handel med el behöver kontrolleras. Det första gäller elsäljare m.fl. Det går inte att "öronmärka" elleveranser. En konsument kan fortsätta att använda el trots att hans kraftproducent eller elsäljare inte matar in någon kraft just åt honom. Först efter det att mätvärden och kontraktsinformation för respektive producent, återförsäljare och elkon- sument har sammanställts, dvs. avräkningen är genomförd, kan det kontrolleras om alla gjort rätt för sig.Det är därför nödvändigt att alla avtal om leverans av el, i något led av kedjan producent - återförsäljare - konsument, kompletteras med s.k. reservkraftsavtal. Vårt förslag är att , i egenskap av systemansvarig, ges ett speciellt ansvar att övervaka att de som har balansansvar också har tillräckliga reservkraftsavtal. Det andra fallet gäller export och import av el. Mot bakgrund av bl.a. vad näringsutskott uttalade om önskvärdhet av ömsesidighet vid export och import av el kan det finnas skäl för regeringen att noga följa utvecklingen. Innebörden av vårt förslag är följande: * Den som importerar eller exporterar el enligt kontrakt som är gällande skall göra anmälan i förväg till regeringen. * Det är straffbart att inte göra sådan anmälan. När handel med el skall ske i konkurrens uppstår frågan, om nuvarande kommunalrättsliga regler försvårar för kommunala företag att konkurrera på lika villkor med statliga och privata företag. Vi har gått igenom bl.a. innebörden av lokaliseringsprincipen, likställig- hetsprincipen, förbudet mot spekulativa företag och självkostnadsprincipen samt kommunallagens regler för kommunala företag. Vi föreslår följande ändringar för kommunala elföretag som drivs i privaträttslig form - i regel aktiebolag. * De får rätt att - utan hinder av kommunallagens lokaliseringsprincip - bedriva produktion av och handel med el, nätverksamhet samt viss sidoverksamhet utanför den egna kommunens område. * För deras produktion och försäljning av el och sidoverksamhet skall - i stället för kommunallagens likställighetsprincip och den s.k. självkost- nadsprincipen - gälla krav på affärsmässighet och särredovisning. De bestämmelser vi föreslår ansluter i sak nära till förslag som har lagts fram av Avgiftsgruppen () i betänkandet (Ds 1993:16) Avgifter inom verksamhet - förslag till modifierad självkostnadsprincip. Våra förslag avser alltså endast elverksamhet som bedrivs i privaträttslig form, huvudsakligen som aktiebolag. Den kommun som så önskar kan naturligtvis även i fortsättningen bedriva produktion av och handel med el i förvaltningsform. Men i så fall kommer lokaliseringsprincipen att gälla liksom också likställighetsprincipen och självkostnadsprincipen. Den sistnämnda kommer dock kanske - vilket kan vara väsentligt - att modifieras enligt Avgiftsgruppens förslag. Vår bedömning är att arbetet med koncessionsfrågor inom () blir av ungefär samma omfattning och inriktning som när det föreslagna systemet med nätkoncessioner införs. tillkommer nya myndighetsuppgifter rörande nätverksamheten. Dessa gäller att utfärda allmänna föreskrifter och råd om särredovisning av nätverksamhet och att bedöma pris och andra villkor för nättjänster. Både koncessionsprövningen och tillsynen över nätverksamheten bör handhas av nätmyndigheten. Vi anser att är den lämpligaste myndigheten för detta uppdrag. NUTEKs beslut om villkoren för överföring och anslutning skall kunna överklagas till länsrätten i . får rätt att agera som part i domstol och att överklaga domstols avgörande som inneburit att NUTEKs beslut ändrats i sak. Tid och sätt för införandet De av oss föreslagna reglerna kan börja gälla tidigast . Vi anser att samhällsekonomiska skäl talar för ett snabbt genomförande av förslagen. För att de nya reglerna skall kunna träda i kraft krävs att de riksdagsbeslut som behövs kan fattas före utgången av . Dessutom måste NUTEKs förberedelsearbete kunna startas före utgången av . Men, om alla intressenter anstränger sig, borde det kunna gå. Förslag till lag om ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs att 1 - 3, 15, 23 och 31 lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med elektrisk anläggning förstås i denna lag anläggning med däri ingående särskilda föremål för produktion, upplagring, omformning, överföring, dis- tribution eller nyttjande av elektrisk ström. Ha olika delar av samma elektriska anläggning skilda innehavare, anses varje sådan del som en särskild anläggning. Elektriska anläggningar indelas med hänsyn till farlighetsgraden i starkströmsanläggningar och svagströmsanläggningar. Närmare bestämmelser härom meddelas av regeringen. Med nätverksamhet förstås sådan verksamhet som behövs för att överföra ström på det elektriska nätet. Hit hör bl.a. pro- jektering, byggande och underhåll av ledningar, ställverk och transformatorer, anslutning av andra ledningar och mätning av överförd ström. Med anslutning förstås i 2 4 och 7 mom. dels ny anslutning av ledning eller annan anläggning, dels återinkoppling av befintlig anslutning och dels ändring av avtalad effekt i anslutnings- punkt. Regeringen utser en myndighet (nätmyndigheten) som handhar frågor om nätverk- samhet enligt denna lag. Elektriska stark- Elektriska strömsledningar får inte starkströmsledningar får dras fram eller inte dras fram eller begagnas utan tillstånd begagnas utan tillstånd (koncession) av rege- (nätkoncession) av ringen eller den regeringen eller, efter myndighet som regeringens bemyndi- regeringen bestämmer. gande, av nätmyndigheten. Till en lednings fram- Till en lednings fram- dragande räknas inte dragande räknas inte bara bara själva byggandet av själva byggandet av ledningen utan också ledningen utan också schaktning, skog- schaktning, skogsavverk- savverkning eller därmed ning eller därmed jämförli- jämförliga åtgärder för attga åtgärder för att bereda bereda plats för plats för ledningen. För en ledning med i En koncession skall huvudsak bestämd sträck- avse en ledning med i ning skall ges nätkonces- huvudsak bestämd sion för linje och för ett sträckning (linjekon- ledningsnät inom ett cession) eller visst område och med högst ledningsnät inom ett viss angiven spänning visst område (områdeskon-skall ges nätkoncession cession). En transformator- eller kopplingsstation som är En transformator- eller avsedd för en spänning av kopplingsstation som är eller däröver avsedd för en spänning avoch som skall anslutas eller därövertill en eller flera nya och som skall anslutas ledningar får inte börja till en eller flera nya byggas förrän nätkoncession ledningar får inte börja har meddelats för byggas förrän koncession framdragande av minst en har meddelats för ny ledning eller med- framdragande av minst givande har lämnats en ny ledning eller enligt 8 mom. för sådant medgivande har lämnats framdragande. enligt 8 mom. för sådant framdragande. Regeringen får medge undantag från bestämmelserna i första och tredje styckena i fråga om vissa slag av ledningar eller stationer eller i fråga om ledningar eller stationer inom vissa områden. Koncession må ej Nätkoncession får ges en- meddelas, med mindre dast om anläggningen är anläggningen är behövlig lämplig från allmän syn- och förenlig med en punkt. planmässig elektri- Nätkoncession för linje fiering och, då fråga är får endast om särskilda om områdeskoncession för skäl föreligger ges för yrkesmässig dis- ledning med spänning som tribution, området utgör inte överstiger högsta en med hänsyn till eldi- tillåtna spänning för de stributionens ända- områden med nätkoncession målsenliga anordnande som berörs av ledningen. Nätkoncession för område Koncession för yrkesmäs-får ges om området utgör en sig distribution må med- med hänsyn till nätverk- delas endast den som samheten lämplig enhet. från allmän synpunkt Områden med nätkoncession finnes lämplig att utöva får inte helt eller sådan verksamhet. Vid prövning av fråga om Nätkoncession får endast meddelande av ges till den som från områdeskoncession enligt allmän synpunkt är lämplig första och andra att utöva nätverksamhet. styckena skall möjlighet att tillgodose lokala intressen särskilt Nätkoncession får inte beaktas. strida mot en detaljplan Koncession får inte eller områdesbestämmelser. strida mot en Om syftet med planen detaljplan eller om- eller bestämmelserna inte rådesbestämmelser. Om motverkas, får dock syftet med planen eller mindre avvikelser göras. bestämmelserna inte Vid prövning av frågor om motverkas, får dock min- meddelande av nätkonces- dre avvikelser göras. sion skall lagen Vid prövning av frågor (1987:12) om hushållning om meddelande av kon- med naturresurser m.m. cession skall lagen tillämpas. (1987:12) om hushållning Nätkoncession får inte med naturresurser m.m. överlåtas utan tillstånd av tillämpas. regeringen eller, efter Koncession må ej över- regeringens låtas utan tillstånd av bemyndigande, av regeringen eller den nätmyndigheten. Om förvärv av eldistributionsan- läggning m.m. finnes sär- skilda bestämmelser. Koncession meddelas för Nätkoncession ges för be- , ej över- stämd tid, längst . stigande fyrtio eller, om särskilda skäl därtill föranleda, . Vid meddelande av nät- Vid meddelande av kon- koncession skola, under cession skola, under förbehåll av allmän och förbehåll av allmän och enskild rätt, föreskrivas enskild rätt, föreskrivasde villkor för anlägg- de villkor för anlägg- ningens utförande och ningens utförande och nyttjande som av säker- nyttjande som av säker- hetsskäl eller eljest ur hetsskäl eller eljest ur allmän synpunkt finnas på- allmän synpunkt finnas kallade. Den som innehar Den som har nätkoncession områdeskoncessionen för är skyldig att på skäliga yrkesmässig distribution villkor överföra ström åt är skyldig att annan. tillhandahålla ström åt Den som har nätkonces- var och en som inom om- sion för område är skyldig rådet behöver den för nor-att, om inte nät- mala förbrukningsändamål,myndigheten medger un- om inte annat följer av dantag, på skäliga villkor andra stycket eller det ansluta en anläggning finns särskilda skäl tillinom området. Den som har nätkonces- Inom ett område där sion för linje får ansluta fjärrvärme eller naturgasen anläggning till distribueras eller ledningen. avses bli distribuerad Om särskilda skäl före- föreligger inte ligger kan nätmyndigheten skyldighet att leverera besluta att den som har ström för värmeförsörjningnätkoncession för linje av en byggnad, om skall ansluta en anlägg- strömmen är avsedd för ning på av nätmyndigheten värmeförsörjning på någotangivna villkor. annat sätt än med Om en anläggning kan an- värmepump eller om slutas såväl till en nät- strömmen är avsedd för enkoncession för linje som värmepump men värmepum- till en nätkoncession för par, enligt riktlinjer område får den som har nät- som kommunfullmäktige koncessionen för linje har beslutat, inte bör göra anslutningen endast förekomma inom området. efter medgivande av den Trots detta föreligger som har nätkoncessionen dock skyldighet att för området eller efter leverera ström, om tillstånd av värmeförsörjningen av nätmyndigheten. byggnaden med större prövar, på fördel kan tillgodoses eget initiativ eller med elenergi än med det efter anmälan, enligt för området gemensamma detta moment eller 7 systemet. Har ström till mom. om överföring, an- en värmepump börjat slutning, nättariffer tillhandahållas före eller andra villkor för fullmäktiges beslut nätverksamhet är skäliga gäller skyldighet att samt om koncessionshava- leverera så länge värme- ren i övrigt uppfyllt pumpen är i bruk. Den som innehar områdes- koncession för yrkesmässig distribution är skyldig att, om det inte finns särskilda skäl till undantag, köpa ström från elproduktions- ansläggning som är belägen inom området och som kan leverera en effekt om högst .