prop · GH03163 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1993/94:163 Riktlinjer för en fortsatt kretsloppsanpassning av samhället - åtgärder för att minska riskerna med kemikaliehanteringen Regeringen överlämnar denna proposition till . (Miljö- och naturresursdepartementet) I propositionen redovisas riktlinjer för den fortsatta inriktningen av kemikaliekontrollen. Vidare ges förslag till inriktningen av Kemikalieinspektionens verksamhet /95-1996/97. Principer, metoder och anslagskonstruktion för Kemikalieinspektionens finansiering ses över. Kemikaliekontrollen ingår i arbetet mot en långsiktigt hållbar utveckling. De huvudsakliga målen för Kemikalieinspektionens verksamhet , dvs. produktmålet, hanteringsmålet och kunskapsmålet, kvarstår. Tillämpningen av substitutionsprincipen är viktig i detta arbete. Det lokala och regionala arbetet, liksom det internationella, får ökad betydelse. Särskild vikt läggs på samarbetet inom EG/EFTA. Användningen av amalgam inom tandvården avvecklas senast . Övrig kvicksilveranvändning avvecklas med inriktning . Klorblekmedel i tvätt- och diskmedel avvecklas. Förhandsgranskning av biocider och biologiska bekämpningsmedel får ökad omfattning. Propositionens huvudsakliga innehåll.......... 1 1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 5 2 Ärendet och dess beredning............... 5 3 Grunder och riktlinjer för kemikaliekon- trollen.................................. 6 3.1 Mål och principer............... 6 3.2 Kemikalieinspektionens verksamhet 8 3.2.1 Riskbegränsning............. 9 3.2.2 Kunskap om kemikaliers egen- skaper, risker och förekomst 15 3.2.3 Tillsyn och vägledning...... 16 3.3 Övriga myndigheters kemikaliekon- troll........................... 17 3.3.1 Lokala och regionala myndig- heter....................... 18 3.3.2 Arbetarskyddsstyrelsen...... 19 3.3.3 ...... 20 3.3.4 ............ 21 3.3.5 ............. 21 3.3.6 .................... 22 3.3.7 22 3.3.8 ............ 22 3.4 Övrig kemikaliekontroll......... 22 4 Internationellt kemikaliearbete.......... 25 4.1 Inledning....................... 25 4.2 närområde.............. 27 4.2.1 Det nordiska samarbetet..... 27 4.2.2 ............ 27 4.3 EG/EES.......................... 28 4.3.1 Femte miljöhandlingspro- grammet..................... 28 4.3.2 om den europeiska unionen.......... 29 4.3.3 Miljöbyrån.................. 29 4.3.4 Kemikaliebyrån.............. 30 4.3.5 Miljömärkning............... 30 4.3.6 EG och kemikaliefrågorna.... 30 4.3.7 ................. 33 4.3.8 EU-förhandlingarna.......... 34 4.3.9 Kemikalieinspektionens inter- nationella arbete........... 36 4.4 ............................ 37 4.5 FN.............................. 38 4.5.1 ................... 39 4.5.2 International Conference on Chemical Safety/ Intergovern- mental Forum................ 40 4.5.3 FN:s konvention om förbud mot kemiska vapen............... 41 5 Det fortsatta arbetet.................... 42 5.1 Kemikaliekontrollens inriktning. 42 5.2 Riskbegränsning allmänkemikalier 45 5.2.1 Tvätt-, disk- och rengörings- medel....................... 46 5.2.2 Kvicksilver i produkter och amalgam..................... 49 5.2.3 Bly ........................ 53 5.3 Riskbegränsning bekämpningsmedel 55 5.3.1 Biocider.................... 56 5.3.2 Biologiska bekämpningsmedel. 58 5.3.3 Bekämpningsmedelsanvändningen inom jordbruket............. 59 5.4 Tillsyn och vägledning.......... 60 5.5 Slam............................ 62 6 Producentansvaret i kretsloppssamhället.. 64 7 Anslagsfrågor och Kemikalieinspektionens kommande treårsperiod.................... 65 Bilaga 1 Sammanfattning av Kemikalieinspektionens och Statens naturvårdsverks rapporter om avveckling av bly och kvick- silver.......................... 71 Bilaga 2 Förteckning över remissyttranden över Kemikalieinspektionens och Statens naturvårdsverks rapporter om avveckling av bly och kvicksilver................. 74 Bilaga 3 Sammanfattning av att avveckla amalgam som tandfyllningsmaterial (Ds 1992:95) 75 Bilaga 4 Förteckning över remissyttranden över att avveckla amalgam som tandfyllnings- material (Ds 1992:95)........... 79 Bilaga 5 Sammanfattning av Statens naturvårdsverks rapport 4251 Renare slam - Åtgärder för kommunala avloppsreningsverk 80 Bilaga 6 Förteckning över remissyttranden över Statens naturvårdsverks rapport 4251 Renare slam - Åtgärder för kommunala avloppsreningsverk.............. 83 Bilaga 7 Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport av Kemikalieinspektionens föreskrifter om träskyddsbehandlat virke........................... 84 Bilaga 8 Sammanfattning av Kemikalieinspektionens rapport , disk- och rengöringsmedel - Redovisning av ett regerings- uppdrag......................... 86 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 87 1 Förslag till riksdagsbeslut 1. godkänner att den övergripande målsättningen för verksamheten inom Kemikalieinspektionens ansvarsområde skall vara i enlighet med vad regeringen förordat under rubriken i avsnitt 7, 2. till Kemikalieinspektionen för /95 under fjortonde huvudtiteln anvisar ett anslag på , 3. till Särskilda projekt för /95 under fjortonde huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag på . 2 Ärendet och dess beredning Kemikalieinspektionen inkom till regeringen med sin fördjupade anslagsframställning för treårsperioden /95-1996/97. Kemikalieinspektionen inkom med sin årsredovisning för /93. Årsredovisningen består dels av en balansräkning, resultaträkning, anslagsredovisning och finansieringsanalys, dels av en resultatredovisning. I samband med beslut (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338) att bl.a. avveckla användningen av bly och kvicksilver uppdrog regeringen åt Kemikalieinspektionen och att följa upp och redovisa hur avvecklingen av bly resp. kvicksilver fortgår. Myndigheterna redovisade sina uppdrag med rapporterna Avveckling av bly och kvicksilver, En redovisning från Kemikalieinspektionen resp. En redovisning från . Sammanfattningar av rapporterna finns i bilaga 1. Rapporterna har remissbehandlats. Förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig hos Miljö- och naturresursdepartementet (dnr M93/2510/6).Vidare gav regeringen i uppdrag åt att utreda förutsättningarna för att avveckla amalgam som tandfyllningsmaterial. redovisade sitt uppdrag i rapporten att avveckla amalgam som tandfyllnadsmaterial (Ds 1992:95). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 3. Rapporten har remissbehandlats. Förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig hos (dnr S92/6721/S). I samband med beslut (prop. 1989/90:100 bil. 15, bet. 1989/90:JoU16, rskr. 1989/90:241) om bl.a. vissa avfallsfrågor gav regeringen i uppdrag åt att upprätta förslag till program för stegvis avveckling av vissa miljöfarliga organiska ämnen samt till åtgärdsprogram vad avser slam från kommunala avloppsreningsverk. har redovisat sin slutrapport Åtgärder för ett renare slam. En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 5. Rapporten har remissbehandlats. Förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig hos Miljö- och naturresursdepartementet (dnr M93/3146/6). I samband med beslut (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338) om minskad användning av arsenik- och kromföreningar i träskyddsmedel gav regeringen i uppdrag åt Kemikalieinspektionen att redovisa effekterna av inspektionens föreskrifter (KIFS 1990:10) om träskyddsbehandlat virke. Kemikalieinspektionen redovisade sitt uppdrag i en rapport . En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 7. I samband med beslut (prop. 1992/93:180, bet. 1992/93:JoU14, rskr.1992/93:334) om riktlinjer för en kretsloppsanpassad samhällsutveckling gav regeringen i uppdrag åt Kemikalieinspektionen att belysa behov av åtgärder för att minska hälso- och miljörisker vid användning av tvätt-, disk- och rengöringsmedel. Kemikalieinspektionen redovisade sitt uppdrag i en rapport. En hearing har genomförts med anledning av rapporten. En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 8. Kemikalieinspektionen, och inkom till regeringen med en delredovisning av uppnådda resultat inom det s.k. halveringsprogrammet, Minskade hälso- och miljörisker vid användning av bekämpningsmedel. Programmet syftar till en minskad användning av bekämpningsmedel inom jordbruket. 1993/94:100 bil. 15 har regeringen föreslagit att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet, för /95 under angivna anslagsrubriker beräkna följande belopp: Kemikalieinspektionen , A11. Särskilda projekt inom bekämpningsmedelskontrollen . Regeringen återkommer till dessa frågor. 3 Grunder och riktlinjer för kemikaliekontrollen 3.1 Mål och principer Kemikaliekontrollens syfte är att minska riskerna för skador på människor och miljö av kemiska ämnen, produkter och varor. Ett ökat industriellt utnyttjande av kemiska ämnen och föreningar har bidragit till den utveckling som kunnat konstateras där miljöproblemen, från att ha varit i hög grad lokala, övergått till att bli av mer global karaktär. Spridningen av miljöfarliga ämnen har blivit alltmer diffus, vilket gör det svårt och kostsamt att kontrollera källan och reparera skador. Ökad hänsyn till detta måste tas redan på idé- och produktutvecklingsstadiet, vilket bl.a. innebär att varor och produkter måste utformas så att de utan skador på miljön kan ingå i naturens kretslopp. Vidare måste uttjänta varor och produkter tas om hand på ett så säkert och från miljösynpunkt acceptabelt sätt som möjligt. De riktlinjer som statsmakterna lagt fast (prop. 1992/93:180, bet. 1992/93:JoU14, rskr. 1992/93:344) för en kretsloppsanpassad samhällsutveckling gäller således även på kemikalieområdet. Uppbyggnaden av kemikaliekontrollen har skett mot tre övergripande mål: Kunskapsmålet, som innebär att kemiska ämnen och produkter skall vara väl utredda med avseende på sina effekter på hälsa och miljö. Produktmålet, som innebär att så ofarliga produkter som möjligt skall väljas. Skadliga ämnen skall så långt möjligt ersättas med mindre skadliga och helst helt ofarliga sådana. Hanteringsmålet, som innebär att hälso- och miljörisker skall undanröjas genom säker hantering av kemiska ämnen och produkter. Konsumenter och andra användare kan genom att efterfråga hälso- och miljöanpassade produkter och varor påverka produktutveckling och utbud. Standardisering, klassificering och märkning fyller här viktiga funktioner, liksom information om lämplig hantering. Kemikaliekontroll och hantering av kemiska produkter regleras i lagen (1985:426) om kemiska produkter (LKP) och förordningar meddelade med stöd av lagen. En utgångspunkt är därvid att tillverkare och importörer har huvudansvar för de kemiska ämnen, produkter eller varor som de levererar. De är skyldiga bl.a. att utreda kemikaliernas egenskaper samt att informera om skaderisker och om förebyggande åtgärder av betydelse från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Det åligger tillverkare och importörer att visa att deras varor och produkter inte är hälso- och miljöfarliga och att riskerna vid användning kan minimeras genom korrekt hantering. Myndigheternas uppgift är bl.a. att se till att företagen gör vad som behövs för att minska och undanröja miljö- och hälsorisker. En vedertagen princip för miljöarbetet - även internationellt - är den s.k. försiktighetsprincipen, som får en allt större betydelse i arbetet för att uppnå en långsiktigt hållbar utveckling. Enligt försiktighetsprincipen skall vid varje ingrepp i miljön miljöeffekterna beaktas. Om ingreppet medför skada på miljön, eller om det råder osäkerhet om huruvida ingreppet medför skada eller inte, skall åtgärder vidtas för att förebygga skada. Bristande bevis om orsakssamband får inte åberopas för att underlåta att vidta försiktighetsmått. För kemikaliekontrollen innebär detta bl.a. att den som hanterar eller importerar en kemisk produkt skall vidta de åtgärder och försiktighetsmått som behövs för att hindra skada på människa eller miljö. En annan princip av stor betydelse för kemikaliekontrollen är den s.k. substitutionsprincipen, som kan sägas vara en vidareutveckling av försiktighetsprincipen. Substitutionsprincipen innebär att sådana kemiska produkter skall undvikas som kan ersättas med mindre farliga produkter. Skyldigheten att vidta försiktighetsmått och substitutionsprincipen finns reglerade i 5 § LKP. Substitutionsprincipen ger tillverkarna ett stort ansvar. De skall vid utformning och tillverkning av sina produkter välja sådana ingående ämnen som medför minst negativ påverkan på hälsa och miljö. Importörerna skall i sin tur välja att ta in och leverera produkter som uppfyller dessa krav. Men också på konsumenter och yrkesmässiga användare vilar ett ansvar: de bör undvika att köpa och använda produkter som kan ersättas med andra, mindre skadliga. Även för miljömyndigheterna får principen direkt inverkan på arbetet. Myndigheterna kan exempelvis i sitt tillsynsarbete enligt 16 § LKP i det enskilda fallet kräva av företag att kemiska produkter byts ut mot andra mindre farliga. Kemikalieinspektionen presenterade en intern rapport om nuvarande tillsyn enligt LKP över i första hand hur miljöfarliga kemikalier släpps ut på marknaden samt en fördjupad diskussion av myndigheternas kemikalietillsyn ; Kemikaliekontroll - tillsyn i leverantörsledet. Vid framtagning av rapporten har en grupp med representanter från länsstyrelser och kommuner biträtt. I rapporten förs bl.a. en utförlig diskussion om substitutionsprincipen och dess tillämpning. I rapporten framhålls att substitutionsprincipen främst är en fråga om produktval. Det är i hög grad en dynamisk process där främst användaren har möjlighet att genom substitution påverka utvecklingen. I rapporten framhålls vidare att myndigheternas agerande, särskilt vid preciserade krav på substitution, bör baseras på en riskanalys. I annat fall uppstår risk för felaktiga kemikaliebyten eller att resurser läggs på utbyten som inte är motiverade från risksynpunkt. presenterade sitt förslag Miljöbalk (SOU 1993:27). I betänkandet redovisas bl.a. som en följd av en samlad miljölagstiftning vissa förslag till lagtekniska förändringar i LKP. Exempelvis föreslås att substitutionsprincipen övergår till att bli en allmän aktsamhetsregel tillämplig på hela miljöområdet. Utredningens betänkande har varit på remiss till ett stort antal instanser och bereds inom med sikte på en proposition till under innevarande år. Regeringen erinrar i sammanhanget om att substitutionsprincipen numera är internationellt vedertagen. I EG:s femte miljöhandlingsprogram finns en rekommendation om substitution av farliga processer och ämnen mot mindre farliga processer och ämnen. Synsättet finns uttryckt också i den handlingsplan för det 21:a århundradet () som togs fram vid om miljö och utveckling i . Kemikalieinspektionen är central förvaltningsmyndighet för ärenden om hälso- och miljörisker med kemiska produkter och varor i den mån inte någon annan myndighet har detta till uppgift. Inspektionen är en specialiserad kemikaliemyndighet med ansvar att se till att kemikalier släpps ut på marknaden på ett från miljö-, arbetsmiljö- och konsumentskyddssynpunkt acceptabelt sätt. Verksamheten är i sin helhet finansierad genom avgifter på kemikalier och bekämpningsmedel samt miljöavgifter på bekämpningsmedel och handelsgödsel. De förstnämnda tas ut enligt förordningen (1989:216) om kemikalieavgifter resp. förordningen (1985:836) om bekämpningsmedel och förordningen (1991:1288) om förhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel. Miljöavgifterna tillförs inspektionen över statsbudgeten. De huvudsakliga verksamhetsgrenarna hos Kemikalieinspektionen är riskbegränsning i fråga om dels allmänkemikalier, dels bekämpningsmedel, vidare tillsyn och vägledning riktat mot företag inom kemiindustrin och lokala och regionala miljömyndigheter samt kunskapsuppbyggnad rörande kemikaliers egenskaper, risker och förekomst. Kemikalieinspektionen följer härvid utvecklingen i fråga om förekomst av kemiska produkter och de risker användningen av dessa kan medföra, utarbetar avvecklingsplaner för särskilt farliga ämnen i kemiska produkter och varor, prövar frågor om godkännande av bekämpningsmedel, för ett register över kemiska produkter, lämnar information inom kemikaliekontrollens område, stödjer regionala och lokala tillsynsmyndigheter samt medverkar i det internationella kemikaliekontrollarbetet. Kemikalieinspektionen utövar dessutom tillsyn enligt LKP över tillverkare, importörer och andra leverantörer av kemiska produkter. Till Kemikalieinspektionen är organisatoriskt ett toxikologiskt råd knutet. I rådet finns bl.a. representanter från ansvariga myndigheter på området. Rådet är ett expertorgan för rådgivning och samråd i toxikologiska frågor till ansvariga myndigheter. Rådet skall verka för en hög vetenskaplig standard i myndigheternas analyser av risker med kemiska ämnen och ge myndigheterna vägledning i arbetet med kriterier och principer för vetenskapliga tolkningsfrågor. Riskbegränsningsarbetet syftar till att minska förekomsten av särskilt farliga ämnen för att förhindra skador på människor och miljö. Detta görs genom information och kunskapsspridning till importörer, tillverkare och andra som hanterar kemiska produkter, vägledning avseende klassificering och märkning av produkter samt direkta begränsningar av tillåten användning eller helt användningsförbud. I vissa fall har detaljföreskrifter meddelats för att genomföra begränsningsarbetet, i andra fall har aktörerna gjort åtaganden utifrån lagens allmänna krav. Riskbegränsningsarbetet syftar också till att få tillverkare och importörer samt andra aktörer i samhället att i ökad utsträckning tillämpa substitutionsprincipen för i första hand särskilt farliga ämnen. Som ett led i arbetet har Kemikalieinspektionen bl.a. tagit fram en ämneslista där en klassificering utifrån egenskaper görs. Egenskaperna är indelade i fyra farlighetsklasser i enlighet med förordningen (1985:835) om kemiska produkter. Produkter som klassificerats som "livsfarliga" eller "mycket farliga" är förbjudna att säljas för konsumentbruk. Övriga två klasser är "farliga" och "måttligt farliga". En produkt som märkts som livsfarlig eller mycket farlig, eller som försetts med cancer- eller allergivarning, får inte sällan svårt att hävda sig i förhållande till alternativa produkter. Detta utgör ett kraftigt incitament att utveckla nya, mindre skadliga produkter, vilket styrks av det faktum att antalet produkter på marknaden klassade som "livsfarliga" eller "mycket farliga" har minskat från närmare 900 stycken /90 till ca 500 stycken /92. Arbetet med att systematiskt planera för riskbegränsning startades av Kemikalieinspektionen . redovisade inspektionen och på regeringens uppdrag förslag till avvecklings- eller begränsningsplaner för 13 ämnen och ämnesgrupper. Dessa var kadmium, kvicksilver, bly, trikloretylen, perkloretylen, metylenklorid, nonylfenoletoxylater, klorparaffiner, bromerade flamskyddsmedel, ftalater, organiska tennföreningar, arsenik och krom. Avvecklingsplaner för dessa ämnen presenterades sedan för i den miljöpolitiska propositionen (1990/91:90) och föranledde i inga erinringar (bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338). I proposition (1992/93:180) om en kretsloppsanpassad samhällsutveckling gör regeringen bedömningen att planer för riskbegränsning behöver tas fram för ytterligare ett antal ämnen som innebär stora miljö- eller hälsorisker. Planer för uppskattningsvis 25-50 ämnen bör således tas fram . Av Kemikalieinspektionens årsredovisning för /93 framgår att begränsningsarbetet huvudsakligen koncentrerats på att genomföra och följa upp begränsningsplanerna enligt miljöproposition samt av egna planer. Inspektionen har dessutom bedrivit utredningsarbete på två produkt- och ämnesområden, nämligen tillsatser i plast och flamskyddsmedel. Vidare framgår att för de ämnen och ämnesgrupper för vilka risk- begränsningsplaner tagits fram har en kraftig minskning av användningen noterats. Flera exempel finns på detta. Antalet produkter i vilka trikloretylen ingår har minskat från 109 stycken till 60 stycken och volymen har mer än halverats. Kemikalieinspektionen bedömer att den diffusa spridningen av kvicksilver till miljön minskat. Importen av metalliskt kvicksilver till har minskat , importerades jämfört med . beslutade (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338) om en avveckling av kvicksilveranvändningen fram . Enligt förordningen (1991:1290) om vissa kvicksilverhaltiga produkter får import, yrkesmäsig tillverkning eller försäljning av kvicksilverinnehållande termometrar och vissa andra kvicksilverinnehållande instrument inte ske. Sedan förordningen trädde i kraft uppskattar Kemikalieinspektionen att mindre kvicksilver förts ut på den svenska marknaden räknat på årsbasis jämfört med användningen innan. Avvecklingen av övrig kvicksilveranvändning skall i enlighet med beslut ske genom i huvudsak frivilliga åtgärder. Kemikalieinspektionen anger i sin årsredovisning att den diffusa spridningen av bly till miljön via målade detaljer kraftigt minskat. I glasmassa till halvkristallglas har branschen i allt väsentligt slutat använda bly. Användningen av blykromat har minskat . En metod för att nationellt prioritera ämnen och produkter för riskbegränsningsåtgärder har genomförts. Som ett resultat av arbetet har särskilda studier påbörjats i syfte att närmare klarlägga behov av riskbegränsningsåtgärder för bl.a. krom, nickel samt kreosotliknande produkter. Det svenska begränsningsarbetet präglas i stor utsträckning av ett deltagande i internationella arbeten. Samtliga begränsningsområden drivs internationellt. Kemikalieinspektionen deltar således i riskbegränsningsprojekt när det gäller metylenklorid, bromerade flamskyddsmedel, kvicksilver och kadmium. I arbetet som drivs inom ramen för konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten, den s.k. , svarar inspektionen för att ta fram en plan för bromerade flamskyddssmedel. På nordisk bas bedrivs omfattande samarbete inom Nordiska ämbetsmannakommitténs för miljöfrågor kemikaliegrupp där Kemikalieinspektionen innehar ordförandeskapet . Bekämpningsmedel används inom jordbruket, industrin samt i ringa omfattning inom skrogsbruket och av hushållen. Bekämpningsmedel är den enda produktgrupp som förhandsprövas i enligt kemikalielagstiftningen. Ett bekämpningsmedel måste enligt förordningen (1985:836) om bekämpningsmedel vara godkänt av Kemikalieinspektionen för att få importeras, saluhållas, överlåtas eller användas. Godkännande kan, , meddelas för högst och kan efter prövning förnyas. Alla medel som var godkända före Kemikalieinspektionens tillkomst , upphörde att vara godkända såvida inte ny ansökan skickats in och medlet godkänts för fortsatt användning. fanns på den svenska marknaden totalt ca 650 godkända bekämpningsmedel. Antalet minskade sedan kraftigt och var efter det första , då en översiktlig genomgång av medlen gjordes, nere i ca 340. Därefter ökade antalet till följd av att nya medel som uppfyllde Kemikalieinspektionens strängare krav kunde godkännas. För flera av dessa fanns tidigare ingen marknad eftersom de inte kunde konkurrera med gamla medel som ofta var billigare. har de olika bekämpningsmedelsgrupperna varit föremål för en noggrann genomgång efter ett rullande femårsschema. Fram till har av alla medel blivit genomgångna. Kemikalieinspektionen bedömer att alla medel på den svenska marknaden kommer att vara genomgångna . Antalet ansökningar om godkännande har ökat kraftigt bl.a. beroende på att en ny grupp biocider, s.k. antifoulingprodukter (båtbottenfärger), har börjat förhandsgranskas. Som ett resultat av den kraftiga minskningen av bekämpningsmedel inom jordbruket står industrin för tre fjärdedelar av användningen av bekämpningsmedel, varav huvuddelen är träskyddsmedel för tryck- och vakuumimpregnering. Kemikalieinspektionen bedömer att de medel som innehåller kreosot, arsenik och krom är de mest riskabla.