prop · GH03216 · 1994-01-01 00:00:00 — Reservfonderna fick skattas av i det nya aktiebolaget. liksom möjlighet till avdrag för avsättning till reservfond slopades års taxering. I stället fick man rätt till avdrag för avsättning till surv. Med hänsyn till tidigare ställningstagande beträffande skatteplikten för upplösning av äldre avsättningar (bet. 1984/85:SkU64) begränsades återföringen till att gälla avsättningar som gjorts i bokslut till ledning och senare års taxeringar. Med hänsyn till att övriga företag inkl. och skall återföra sina obeskattade reserver senast vid taxering bör även återföra sina reservfonder möjligt. Eftersom ombildningen skall ske först per bör dock återföringen göras först vid taxering. Vid avskaffandet av survsystemet utformades återföringsreglerna så att ett belopp motsvarande hälften av avsättningen till surv vid taxering - i den mån avsättningen inte översteg motsvarande avsättning vid taxering - skulle återföras till beskattning vid taxeringar. För och - som inte hade någon surv vid taxering - skall ett belopp motsvarande av de återföringspliktiga reserverna anses som surv vid taxering. Om surven vid taxering uppgår till lika stort belopp innebär det i praktiken att (hälften + hälften av hälften) av det belopp som avsatts till reservfond vid taxeringar behöver återföras till beskattning. Av den hälft som skall återföras enligt survavvecklingsreglerna tas en tiondel upp till beskattning vid taxeringar som en tiondel får överföras till eget kapital utan skattekonsekvenser. Reglerna för återföring av reservfond bör utformas så att de blir så likformiga som möjligt med vad som gäller för och . Förmånen för och i form av surv vid taxering får därvid vägas mot förmån av rätt till avsättning till reservfond även vid 1994 och taxeringar. Ett sätt att söka åstadkomma likformiga regler vore att för beräkna en hypotetisk surv på grundval av boksluten till ledning taxering. Till den del denna surv motsvarar hälften av avsättningarna till reservfond i bokslut till ledning taxeringar får återföring ske på motsvarande sätt som vid survavvecklingen. Övrig del av reservfonden avsatt i bokslut till ledning taxeringar återförs på en gång vid taxering. Ett annat och enklare alternativ är i stället att på basis av bokslutsuppgifter ange hur stor del av reservfonden avsatt vid taxeringar som bör återföras till beskattning vid taxeringar. Reglerna kan då utformas så att ett belopp motsvarande av reserverna återförs till beskattning vid taxering och sammanlagt minst 65, 70 resp. vid 1996-1997, 1996-1998 resp. taxeringar. För det fall kreditmarknadsbolaget har fusionerats med sitt moderföretag innan av reserverna återförts till beskattning fullföljs återföringen i den ekonomiska föreningen. Regeringen föreslår att avskattningsreglerna utformas enligt detta senare alternativ. Ett önskemål från sida är att medlemmarna inte skall komma sämre ut ekonomiskt till följd av att finansieringsverksamheten övergångsvis skall bedrivas genom ett kreditmarknadsbolag jämfört med om verksamheten i stället redan från början skulle bedrivas direkt i den ekonomiska föreningen. Regeringens förslag tillgodoser detta önskemål. Som framgått kommer kreditmarknadsbolaget att vara ett helägt dotterbolag till en ekonomisk förening. Ingenting hindrar att överskott i bolaget - givetvis med beaktande av kravet i aktiebolagslagen på fria vinstmedel - delas ut till den ekonomiska föreningen. Skattemässigt kommer en vinstöverföring från bolaget till föreningen enligt bestämmelserna om koncernbidrag att kunna ske med avdragsrätt för bolaget och skatteplikt för föreningen (2 § 3 mom. kommer den skattepliktiga intäkten, dvs. koncernbidraget, att kunna neutraliseras genom att föreningen med avdragsrätt lämnar s.k. kooperativ återbäring (2 § 8 mom. Enligt de bestämmelserna har en skattemässigt kooperativ förening rätt till avdrag för rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar. Avdragsrätt föreligger endast i fråga om vinst av föreningens kooperativa verksamhet. Enligt regeringens mening kommer dock verksamheten i bolaget att utgöra en integrerad del av föreningens verksamhet. För föreningen blir därför ett överskott, trots att det är hänförligt till ett koncernbidrag, att anse som en vinst av föreningens kooperativa verksamhet. Därmed kommer ett överskott att kunna delas ut till medlemmarna i förhållande till storleken på deras låneengagemang i kreditmarknadsbolaget. Något hinder för avdragsrätt för föreningen torde sålunda inte komma att föreligga. För befintliga låntagare innebär ombildningen att delägarskapet i landshypoteksföreningarna ersätts av medlemskap i en ekonomisk förening. Detta skulle enligt generella regler kunna föranleda beskattning av delägarna. Ett uttryckligt undantag från skatteplikt bör därför införas. I gengäld bör anskaffningsvärdet för andelen anses vara noll kronor. Det blir alltså endast fråga om ett uppskov med en eventuell beskattning. Ombildningen föranleder vidare uttag av vissa indirekta skatter, nämligen stämpelskatt på aktier i enligt lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier och stämpelskatt för fastigheter enligt lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. Den senare gäller de fastigheter som förs över från hypoteksföreningarna till den ekonomiska föreningen och vidare till aktiebolaget resp. från Hypoteksbanken till aktiebolaget. Av reglerna om transportköp följer att stämpelskatt endast behöver betalas för det sista köpet. Att kreditmarknadsbolaget fusioneras med föreningen medför ingen stämpelskatt. Regeringens ställningstagande till den skattemässiga behandlingen av ombildningen av ligger i linje med de bedömningar som gjordes i fråga om sparbanksombildningen (prop. 1990/91:136) och ombildningen av (prop. 1991/92:119). Med hänsyn till bl.a. att de föreslagna reglerna väsentligen skall tillämpas endast övergångsvis bör regleringen göras i en särskild lag. Förslagen föranleder även ändringar i 2 § 8 mom. SIL och lagen (1993:1538) om periodise- ringsfonder. Lagen (1976:225) om avdrag vid inkomsttaxeringen för bidrag till hypoteksförening m.m. blir obehövlig och kan upphävas. Hypoteksbanken skall av efter ombildningen svara för AB:s kapitalförsörjning. Även obligations- stocken avvecklas, dvs. fram , krävs fortlöpande kontakter mellan Hypoteksbanken, och den ekonomiska föreningen. Mot den bakgrunden finns det anledning för den ekonomiska föreningen att vara representerad i Hypoteksbankens styrelsen. föreslås därför bestå av sex ledamöter varav regeringen utser två ledamöter. Regeringen förordnar en av dessa ledamöter att vara ordförande och en att vara vice ordförande. Tre ledamöter utses av styrelsen för den ekonomiska föreningen. Dessa fem ledamöter utser verkställande direktör som ingår som ledamot i styrelsen. Mandatperioden bör sättas till högst , vilket innebär att ledamöter också kan utses i taget. Ombildningen av landshypoteksorganisationen är en unik företeelse som rör en säregen organisationsform. Enligt gällande regler har Hypoteksbanken och föreningarna i kapitaltäckningshänseende behandlats som en enhet. som Hypoteksbanken svarar för nyupplåning av de medel som behövs för utlåning i kreditmarknadsbolagets rörelse är banken definitionsmässigt fortsatt att anse som ett kreditinstitut. Regeringen anser därför att Hypoteksbanken och kreditmarknadsbolaget skall ha gemensam kapitaltäckning under dessa . Avvecklingen av Hypoteksbanken bör ske så snart det är praktiskt möjligt under affärsmässiga och sunda former. Hypoteksbanken har betydande volymer utestående obligationslån på marknaden. Dessa löper som längst t.o.m. och kan inte förtidsinlösas av banken. Slutpunkten är alltså klar. Hypoteksbanken skall avveckla den utestående obligationsstocken. Därefter skall banken likvideras. Ett eventuellt överskott vid likvidationen skall föras över till , eller vad som trätt i dess ställe. Regeringens förslag: Någon reducering av värdet i kapitalbashänseende av de fondavsättningar som gjorts görs inte. Styrelsens och reservanternas förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. remissomgångar: Flera remissinstanser har motsatt sig att avsättningar som har gjorts till fonderna fullt ut skall räknas in i kapitalbasen eftersom dessa har gjorts med obeskattade vinstmedel. Skälen för regeringens förslag: Det egna kapitalet i utgörs av Hypoteksbankens och föreningarnas reservfonder. Sammanlagt uppgår fonderna till ca . Vid en bolagsbildning är avsikten att dessa fonder eller delar av dem skall svara mot aktiekapitalet i . Med hänsyn till det sätt på vilket reservfonderna byggts upp - med avdragsrätt för avsättningar upp till ett belopp som motsvarar 2 resp. 2,5- procent av bankens och föreningarnas skulder - uppstår frågan huruvida dessa fonder fullt ut är att betrakta som "äkta" eget kapital. Vid övervägande av denna fråga måste man skilja på de avsättningar till fonderna som gjorts och de avsättningar som gjorts därefter. Som framgått av beskrivningen av kapital- och skattesituation (avsnitt 4.3.3.) är en minskning av reservfond skattepliktig endast i fråga om avsättningar som gjorts . Avsättningarna t.o.m. har alltså formellt ställning som beskattat eget kapital trots att avdrag till största delen torde ha medgetts för avsättningarna. övervägde i sitt betänkande (SOU 1988:29) Förnyelse av kreditmarknaden olika möjligheter att eliminera den fördel som det från olika håll hävdats att det innebär att kunnat bygga upp sina fonder med obeskattade medel. Kommittén övervägde bl.a. en reducering av fonderna i kapitaltäckningshänseende. Det kan ifrågasättas om de fördelar som den hittillsvarande särbehandlingen av dessa fondavsättningar kan ha inneburit för är så stora att de motiverar en korrigering av de regler som gällt för förfluten tid. Enligt de kapitaltäckningsregler för hypoteksinstituten som gäller får beskattade fondavsättningar, dvs. avsättningar t.o.m. , inräknas i kapitalbasen (prop. 1989/90:43 s. 116 ff); någon särbehandling av dessa avsättningar i kapitaltäckningshänseende har sålunda inte ansetts befogad. Det bör därvid beaktas att de nya kapitaltäckningsreglerna inte medger att någon del av grundfonden får inräknas i kapitalbasen. Det viktiga är att de olika med varandra konkurrerande instituten behandlas lika . Fondavsättningarna t.o.m. bör således i detta hänseende kunna bibehålla sin ställning som beskattade medel och få inräknas i kapitalbas. - Grundfonden ställs till Hypoteksbankens förfogande för ny upplåning . Under den tiden får Hypoteksbanken svara för upplåning av medel som behövs för utlåning i AB:s rörelse. Hypo- teksbanken skall inte låna upp för andra ändamål. - Grundfonden är kvar i Hypoteksbanken och avgift betalas för den till dess fonden har blivit obehövlig. - Regeringen bestämmer grundfondens storlek i förhållande till den utestående lånestocken. Regeringen bestämmer också de villkor som skall gälla för grundfonden. Styrelsens och reservanternas förslag: Båda förslagen räknar med att grundfonden skall ställas till Hypoteksbankens förfogande under en övergångstid av . Remissinstanserna: Riksbanksfullmäktige och menar att grundfonden bör ställas till förfogande för ny upplåning endast i den utsträckning som beslutats för , nämligen . motsätter sig helt övergångslösningen. (numera ) menar att övergångstiden i vart fall inte bör utsträckas . Skälen för regeringens förslag: Som nämnts tidigare är ombildningsfasen en mycket ömtålig period för AB:s verksamhet. Förslaget till en övergångslösning av upplåningsverksamheten för aktiebolaget är enligt regeringens mening ett rimligt sätt att praktiskt åstadkomma goda förutsättningar för att kunna påbörja sin verksamhet i den nya organisationen utan att påfrestningarna blir alltför kännbara. Vi är därför beredda att föreslå att arrangemanget genomförs. Regeringen anser det vara rimligt att bestämma tiden till . Hypoteksbanken bör således ombesörja upplåningen för AB:s vidkommande under högst från ombildningen. Vid en avveckling av grundfonden skall utgångspunkten vara att utestående obligationer köpts under förutsättning av nuvarande höga kapitalisering i och därmed följande kreditvärdighet. Den avtrappning av grundfonden som regeringen föreslås få besluta om skall ske i en sådan takt att avtrappningen inte medför en försämring av Hypoteksbankens kreditvärdighet. bör bemyndiga regeringen att bestämma grundfondens storlek. Härigenom undviks återkommande riksdagsprövningar vid avvecklingen av grundfonden. Liksom bör avgift utgå för grundfonden. Avgiften är nu . Med hänsyn till att det uppdragits åt (se prop. 1990/91:29, bet. 1990/91:FiU4) att se över den statliga garantiverksamheten, inklusive avgiftssättningen, bör frågan om ändring av avgiften för grundfonden tas upp i ett senare sammanhang. Enligt regeringens förslag skall ombildningen äga rum per . Skälen för detta är bl.a. att organisationen skall erhålla tillräckligt rådrum för att förbereda ombildningen och för att redovisningsrutinerna inte onödigtvis skall kompliceras. för Hypoteksbanken som fungerar efter den ordinarie delägarsammankomsten 1994 bör, till dess att ny styrelse utsetts enligt den nya lagen, vara det organ som svarar för verksamheten och alla förberedelser för ombildningen. Det sista årsbokslutet för i nuvarande form, , bör hanteras enligt nu gällande regler såvitt avser ansvarsfrihet och fastställelse av resultaträkningen och balansräkningen. 6 Författningskommentar 6.1 Förslaget till lag om ombildning av landshypoteksinstitutionen De nödvändiga ombildningsbestämmelserna har på samma sätt som gjordes beträffande sammanförts till en särskild lag. I 2 och 3 §§ anges att ombildningen av skall genomföras efter de riktlinjer som har angetts i den allmänna motiveringen. Ombildningen är avsedd att ske per . För att fusionen och ombildningen praktiskt skall kunna genomföras måste vissa beslut kunna fattas . Regeringen föreslås därför få bemyndigande att besluta i frågor om fusionen och ombildningen i övrigt. Vidare bör få möjlighet att fatta förberedande beslut och vidta förberedande åtgärder inför ombildningen utan att den gällande lagstiftningen lägger hinder i vägen. Av 4 § och av övergångsbestämmelserna framgår att kreditmarknadsbolaget - som Hypoteksbanken svarar för nyutlåningen - inte skall omfattas av kapitaltäckningsreglerna i lagen om kreditmarknadsbolag. 6.2 Förslaget till lag om allmänna hypoteksbank Hypoteksbanken får efter ombildningen en väsentligt ändrad roll. De regler från den gamla lagen som alltjämt bör gälla för dess verksamhet har av praktiska skäl förts över till en ny lag. I 1 § har bestämmelser om Hypoteksbankens ändamål tagits in. Möjligheten för Hypoteksbanken att låna upp medel för aktiebolagets räkning regleras i punkten ett. Den möjligheten upphör . Punkten två nämner Hypoteksbankens förvaltning av tillgångar och skulder. I 2-5 §§ fördelas i allt väsentligt ansvaret för vissa särskilt angelägna associationsrättsliga frågor. Enligt 6 § bemyndigas regeringen att bestämma grundfondens storlek samt de villkor som skall gälla för grundfonden. De ändringar av grundfonden som en avveckling kommer att medföra behöver då inte underställas prövning. Bestämmelsen i 7 § motsvarar den begränsning av Hypoteksbankens upplåningsmöjlighet som finns enligt gällande lagstiftning. I 8 § regleras förfarandet vid en likvidation av Hypoteksbanken. I tredje stycket anges att Hypoteksbankens eventuella behållning efter likvidation skall överföras till kreditmarknadsbolaget eller vad som trätt i bolagets ställe. Bestämmelsen i 9 § bemyndigar regeringen att utfärda föreskrifter om Hypoteksbankens verksamhet. Bestämmelserna i 10-13 §§ reglerar kapitaltäckningen som Hypoteksbanken svarar för nyupplåning av de medel som behövs för utlåning i kreditmarknadsbolagets rörelse. Hypoteksbanken och kreditmarknadsbolaget skall ha gemensam kapitaltäckning under dessa . Av 11 § tredje stycket framgår att det primära kapitalet hos kreditmarknadsbolaget skall minskas med ett belopp motsvarande den inkomstskatt som belöper på den del av den återföringspliktiga reservfonden som ännu inte återförts till beskattning. Eftersom återföringen skall ske hos kreditmarknadsbolaget skall någon motsvarande reducering inte ske av det primära kapitalet hos Hypoteksbanken. Bestämmelsen i 12 § skall - förutom att fordringar och garantier mellan banken och kredit- marknadsbolaget undantas vid bestämmande av kapitalkrav - ha sin motsvarighet i 4 kap. 3 § kreditmarknadsbolagslagen. Efter påpekande från Lagrådet har lagrådsremissens lagförslag kompletterats i enlighet härmed. Hypoteksbanken skall enligt 14 § stå under tillsyn av . Den verksamhet som skall drivas i Hypoteksbanken efter ombildningen är inte av sådan art att den automatiskt skall stå under någon tillsyn. Med hänsyn till den nära anknytningen till den finansiella verksamheten i samt till de stora värden det här är fråga om bör Hypoteksbanken emellertid även fortsättningsvis stå under tillsyn. Banken skall lämna inspektionen de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. Det förutsätts att inspektionen anmäler eventuella miss-för- hållanden till regeringen. Lagen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Ikraftträdandet är avhängigt av verkställigheten av de beslut regeringen fattar enligt ombildningslagen. Någon bestämd tidpunkt för ikraftträdandet bör därför inte anges i lagen. 6.3 Förslaget till lag om inkomstskatteregler vid ombildning av landshypo- teksinstitutionen Bestämmelsen anger lagens tillämpningsområde. Av bestämmelsen framgår i vilken utsträckning reservfonderna i landshypoteksföreningarna och Hypoteksbanken skall skattas av hos kreditmarknadsbolaget. Det är endast kvarvarande avsättningar för vilka avdrag medgetts som skall återföras. Att återföringen endast gäller avsättningar som gjorts i bokslut till ledning och senare års taxeringar anges uttryck- ligen. Av bestämmelsen framgår att någon skattepliktig intäkt inte skall anses uppkomma då låntagare i landshypoteksförening erhåller andel i den ekonomiska föreningen. Anskaffningsvärdet för andelen skall anses vara noll kronor. 6.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 2 § 8 mom. De nuvarande bestämmelserna i sjätte och sjunde stycket om avdragsrätt för avsättning till resp. skatteplikt för upplösning av reservfond för Hypoteksbanken och landshypoteksföreningarna slopas. Beskattningen regleras i stället i lagen om inkomstskatteregler vid ombildning av landshypoteksinstitutionen. 6.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder Ändringen i 7 § innebär att periodiseringsfonder avsatta hos landshypo- teksföreningarna bokslut får överföras till . De övertagna fonderna behandlas som om de redan från början satts av i det övertagande företaget. Eftersom obeskattade reserver som återförs till beskattning inte skall kunna rullas vidare i form av periodiseringsfonder anges i övergångsbestämmelserna att återfört uppskovsbelopp inte får ingå i underlaget för periodiseringsfond. Detsamma skall gälla i fråga om reservfond som återförs till beskattning. 6.6 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1976:225) om avdrag vid inkomsttaxeringen för bidrag till hypoteksförening m.m. Lagen upphör att gälla . Den upphävda lagen skall dock tillämpas övergångsvis års taxering. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , P. , Regeringen beslutar proposition 1993/94:216 Ombildning av . Sammanfattning av betänkandet (SOU 1989:103) Hypoteksinstituten I finns tre hypoteksinstitutioner, nämligen stadshypotekskassa med stadshypoteksföreningarna, med en omslutning om , allmänna hypoteksbank med landshypoteksföreningarna (.) samt Svenska skepps- hypotekskassan (2,, inklusive garantiåtaganden). Mitt uppdrag har innefattat en samlad översyn av hypoteksinstitutens organisation och verksamheter. Översynen skall enligt regeringens direktiv ske med utgångspunkt i de radikalt förändrade förutsättningar som råder på kreditmarknaden. Vidare bör enligt direktiven utredningsarbetet vara inriktat på att främja förutsättningarna för en effektiv konkurrens på denna marknad. Utöver dessa utgångspunkter har det varit mitt mål att åstadkomma en moderniserad organisationsform för hypoteksinstituten som gör det möjligt för dem att verka och utvecklas efter sina egna förutsättningar på en avreglerad kreditmarknad. Dagens omfattande särreglering av hypoteksinstituten har historiska rötter. På en reglerad kreditmarknad med kreditransonering var det också rimligt att statens inflytande garanterades i institutioner som i mångt och mycket fungerade som statens instrument för fördelning av krediter på sektorer. Den svenska anpassningen till de s.k. Cooke-reglerna för kapitaltäckning medför att hypoteksintituten kommer att behöva förstärka sina kapitalbaser. Om instituten skall bibehålla eller flytta fram sina positioner på en expanderande kreditmarknad är det också av detta skäl nödvändigt att öppna möjligheter till förstärkning av kapitalbasen. har staten dels i princip garanterat institutens upplåning, dels på olika sätt bidragit till institutens grundkapital och dels reglerat deras upplåningskapacitet. Sådan styrning från statens sida är oförenlig med utgångspunkten konkurrensneutralitet. Tillskott av kapital från statens sida eller fortsatta statsgarantier måste, för att te sig rimliga, kunna grundas på något näringspolitiskt eller kreditpolitiskt motiv. Sådana motiv kan knappast anföras och återfinns inte heller i mina direktiv. Min utgångspunkt är därför att de statliga garantierna bör avvecklas i takt med att utelöpande obligationslån förfaller till inlösen och att staten inte har anledning att genom olika former av tillskott eller garantier förstärka hypoteksinstitutens kapitalbaser eller reglera deras upplåningskapacitet. För att kunna åstadkomma konkurrensneutralitet mellan olika kreditinstitut är det enligt min mening inte meningsfullt eller ens möjligt att bygga vidare på den organisationsform eller den reglering under vilken hypoteksinstituten nu verkar. Regelsystemet är, i vart fall såvitt avser Stads- och , föråldrat och organisationsformen som sådan inte avpassad för verksamheter på en avreglerad kreditmarknad med de innovationer som där avlöser varandra. Den nuvarande detaljerade regleringen av hypoteksinstituten innebär vidare - särskilt med de senaste årens snabba förändringar på kreditmarknaden - att statsmakterna med jämna mellanrum måste ta ställning till en rad frågor som närmast har karaktären av justeringar i bolagsordning. Detta är inte någon lämplig roll för statsmakterna, utan sådan typ av verksamhet hör lämpligen samman med den statliga tillsyn som bör utövas i generella former. Därtill kommer att systemet tidsmässigt medfört fördröjningar när det gäller hypoteksinstitutens möjligheter att delta i utvecklingen på kreditmarknaden. Vid överväganden rörande hypoteksinstitutens framtida organisationsform måste också beaktas att de skatteregler som skall gälla för hypoteksintituten skall stå i överensstämmelse med dem som statsmakterna fastställer för liknande kreditinstitut. Den nuvarande särregleringen för hypoteksinstituten öppnar för en ständigt pågående debatt huruvida dessa institut gynnas eller missgynnas i skattemässigt hänseende. Det bästa sättet att slutgiltigt åstadkomma neutralitet i beskattningshänseende är att för hypoteksinstituten välja en organisationsform som innebär sammanfallande skatteregler. Därför bör en organisationsform väljas som innebär att hypoteksinstituten med automatik kontinuerligt underkastas de nya förutsättningar som beslutas. De modeller som härvid kan komma i fråga är ekonomisk förening eller aktiebolag. Även om det till det yttre förefaller som om hypoteksorganisationerna, i vart fall och , företer vissa likheter med en ekonomisk förening finns det väsentliga och grundläggande skillnader.