prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Svenska kulmrskapare och svenska kuldrpro-dukter får tUlgång tUl en större nterknad.Samtidigt utsätts svenska kulmrproducenter för större konkurrens frånövriga EU-länder Det gäller särskilt fördet kuldratbud som inte bygger på det svenska språket. Den friare ochmtensivare samverkan mom en stöne kulmrsfär som medlemskapet ger möjlighet till bör dcx;k sammanteget få enstimulerande och utvecklande effekt på svenskt kulmrliv. Det offentiiga stödet har storbetydelse som kulmrpolitiskt msttument såväl i som i de fleste av EU:snuvarande medlemsländer Reglerna om fri rörlighet förbjuder i princip stetiigtstöd som snedvrider konkurrensen inom gemenskapen eller innebär diskrimineringpå grand av nationstilUiörighet.Medlemsländeraa har fröts dette i stor utsfräckdng bibehållit sinanationella stödordningar på kulmrområdet. förhållande har genomMaasttichtfördraget fått stöd i . I artikel 92 i angesatt stöd till kulmr och bevarande av kulmrarvet kan anses föredigt med dengemensanuna marknaden om sådant stöd intepåverkar handelsförhållandena mom EU i en omfatming som sfrider mot detgemensamma mttesset. Mot bakgrand avartikel 92 och med vetskap om hur reglema om stelsstödför kulmr tillämpas i de nuvarande medlemsländema finns inte adedningatt behöva räkna med att de svenska bidragssystemen på kulmr- och medieområdet skulle behöva ändras utifrån konkurrensaspekter. Däremot anses kulmrstöd diskriminerande, om mottegarkretsen 234 begränsas till det egna landets medborgare. Redan genomEES-avtelet är Prop. bundet av den inremarknadens konkurtensregler De svenska förfatmingar om kulmr- ochmediestöd som innehållit villkor om svenskt medborgarskap har därför ändratspå så sätt att medborgarskapskravet ersatts med ett krav på bosättningi eller annan nära anknytning När det gällerkonkurrensbestämmelser m.m. bör det erinras om de diskussioner inom EG rörandeevenmella åtgärder mot ägarkoncentration i mediebranschen som en särskild, år1993 framlagd grönbok givit upphov till. Pressufredningen-94 har i edighet meden begäran av rUcsdagen fått tUläggsdfrektiv (dfr. 1994:33) edigt vilka behovetav ytterligare åtgärder från stetens sida för att motverka en sådanägarkon-cenfration inom massmedierna som är skadlig från yttrandefrihets- elleråsUctsbUdningssynpunkt skall övervägas. Härvid föratsätts bl.a. det pågåendearbetet med dessa frågor inom EG ligga tUl grand för kommitténs andys. 19.5.2 Utförsel av kulturföremål Inom den inre marknaden förekommeringen systematisk dllkonfroll vid gränsen.I ett föregående avsmtt av denna proposition (avsmtt 11) har diskuteratsi vilken utsttäckning det är möjligt att upprätthålla viss konttoll vid gränsen tiU ett annat medlemslandför att väma om särskilda skyddsinttessen. Edigt artUcel 36 i Romfördragettillåts nationella exportresfriktioner bl.a. för att skydda skatter avkonstnärligt, historiskt eller arkeologisktvärde. Flertelet medlemsländer har lUcsom en lagstiftning mot olovligutförsel av föremål som tilUiör det nationella kulmrarvet. I Sverigegäller edigt lagen (1988:950) om kulmrminnen m.m. tillstendsplUrt, med vissaundanteg, vid utförsel av äldre kulturföremål. För att säkraefterlevnaden av de nationella utförsefreglema har gemenskapen antegit kompletterande regler om licensplikt vid export av kulturförenaål till icke-medlemsländer och omåterlämnande av kulmrföremål somolovligen förts från ett medlemsland tUl ett annat. Väsentiiga delar avdet kulmrarv som har skydd edigt den svenska kulmrminnesla-gen, t.ex. mångaallmogeföremål och herrgårdsinventarier, uppnår dock mte de värdegränser somgäller för det gemensanuna skyddet. Frågan togsupp i medlemskapsförhandlmgen. Regeringen gör den bedönmingen att det med stödav artikel 36 i skall vara möjligt att vidte sådanaåtgärder nationeUt, att de svenska utförsefreglema ter sig meningsfiiUa ävenvad gäller sådana föremål som inte fångas upp av EG:s kompletterande skydd. Det bör förövrigt framhållas att redan inom ramen för EES-avtelet skall tillämpa reglema om återlämnande av föremål som illegalt förts mellan medlemsländer Dessaregler, som återfinns i rådets direktiv /7/EEG om återlämnande av kulmrföremål som olagligen bortförts från en medlemsstets territorium, blfr bindande för . Dfrektivet kräver visslagstiftnmg för att kunna införlivas 235 med svensk rätt. Endepartementspromemoria (Ds 1994:66) remissbe- Prop. 1994/95:19 handlas förnärvarande. Regeringen avser återkomma till med förslag i dessafrågor . Upphovsrätten är av avgörandebetydelse för kulmrlivets vUlkor. Inom EGpågår ett intensivt arbete med harmonisermg av medlemsländemas upphovsrättslagar. friom EG finns ett mttesse att åstedkommaenhetiiga regler bl.a. när det gäller avgifter på omspelade ljud- och videobandsamt på lUcnande Ijud-och budbärare. undersöks hur eneffektiv uppbörd bör anordnas. Rådetkonuner ttoligen att beslute ett dfrektiv om bandavgifter. ISverige har stetsmaktema ställt sig positiva till införandet av sådana avgifter och utvecklingen inom EG följsnoggrant i (jfr prop. 1992/93:214, bet. 1992/93:LU44,rskr. 1992/93:413). Vidaregenomförs inom EG en smdie om reglema om rätt för konstaärer till ersättningvid yrkesmässig vidareförsäljning (droU de suite). Smdien skall ligga tUl grandför beslut huravida ett mitiativ skaU tes på området. I Fidand kommer tUlhösten att läggas ett förslag om införande av droit de suite. I harrUcsdagen uttdat att tiden är mogen för ett stellningstegande tillfrågan om droit de suite bör införas (bet. 1993/94:LU16, rskr. 1993/94:226).Frågan bereds i . EG har undersenare tid avslutet tte projekt om upphovsrätt genom att rådet har beslutet omdfrektiv. Det förste dfrektivet (92/100/EEG) handlarom udiymings- och udåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och upphovsrättens närsteenderättigheter. Det andra (93/83/EEG)innehåller bestämmelser om samordning av vissa regler om upphovsrätt och närsteende rättigheter avseendesatellit- och kabelsändningar Det ttedje (93/98/EEG) rör harmomseringav skyddstiden för upphovsrätten och vissa närsteende rättigheter Idepartementspromemorian EG-dfrektiv om upphovsrätt (Ds 1994:49) läggs framförslag tiU lagändrmgar i syfte attinförliva de två försmämnda dfrektiven med svensk rätt. Frågan om införlivandet av skyddsdirektivet med svensk rättbereds iregeringskansliet och avsikten är att en departementspromemoria skallpresenteras tUl hösten. på skatteonuådethar skUdrats i avsnittet om fri rörlighet för varor, personer, tjänster ochkapitel (11). För kulmrlivets del är mervärdesskattefrågorna avsärskild betydelse. skattedfrektivet (77/388/EEG)skall i prmcip alla varor och tjänster Vid sidan av enreguljär skattesats på får högst två reducerade skattesatser tiUämpasför vissa varor och tjänster, bl.a. böcker, tidningar och tidskrifter samtenttéavgifter till olika kulmrella 236 arrangemang, däriblandbiografföreställningar. Hit hör också royalties och andra ersättningar tUl upphovsmän och utövande konsmärerEtt Prop. 1994/95:19 särskUt rådsdfrektiv (94/5/EEG) har utfärdatsom mervärdesskatt på konst och andra kulturföremål. Inomgemenskapen kan tjänster på kulmrområdet i vissa fall undantes frånmervärdesskatt om de tillhandahålls av det allmänna eller stöds av det allmänna (wh inte påverkar konkurrensen med lUcnandekommersiella tjänster Viss övergångstid gäller också för länder som haftlägre skattesatser än dem som sjätte mervärdesskattedfrektivet medger Edigt densvenska lagen (1968:430) om mervärdesskatt gäller undanteg för vissavaror och tjänster inom kdmrområdet. Hur dessa undanteg påverkas av ettEU-medlemskap konuner regeringen att bedöma bl.a. mot bakgrand av det underlagsom presenterats av uttedningen om teknisk EG-anpassning av de indfrekteskattema (Fi 1991:09). 1 anslutningsfördraget har medgivits vissaavvUcelser från bl.a. vad gäller dagspress och biografbUjetter 19.5.5 Effekter för kulturmiljövården Som framgår av artikel 128 iRomfördraget är bevarande och skydd av det europeiska kulmrarvet en av EG:sfyra huvuduppgifter på kulmrområdet. Gemenskapens dfrekte insatser inomkulmrmiljövården har i förste hand inriktets på stöd för att bevaraoch återsteUa kulturminnen och kulturmUjöer Föratsättningama för en långsiktigpolitik rörande kulmrmiljövård påverkas emeUertid i hög grad av utvecklingenmom en rad centtda områden för deneuropeiska integrationen, såsom forskningspolitiken, miljöpolitiken,regionalpolitiken, jordbrakspolitUcen och regleringen av byggsektorn. Med denövergripande syn på vUlkoren för en god kulmrmiljövård som präglar densvenska politiken på dette område är det angeläget att efter enudonsanslutning noga bevakar kulmrmiljöaspektema i EG:s arbete inom olikafackområden. Regeringensbedömning: Som medlem i EU ansluter vi oss tUl ett regelsystem på mUjöområdet som äri snabb utveckling. De allmänna prmciper förmiljöpolitUcen som slagils fast genom Maasfrichtfördraget överensstämmeri huvudsak med principema för svensk mUjöpolitik.Viktigast är inriktningen mot en håUbar utveckling. Medlemskapet innebär att får avsevärt ökademöjligheter att driva på det europeiska arbetet med att begränsa de gränsöverskridandemiljöproblemen. Det krävs dock engagemang och offensivt arbete för attsäkerställa att miljöfrågorna ges ökad tyngd i EU:s arbete. En fördjupad svenskstrategi för det nuljö-politiska EU-arbetet kommer att utarbetas imder . En allmänutgångspunkt för förhandlingama var att den högste tillämpade nivån för mUjöskyddet skulle gälla och att inga stendar-derskulle sänkas genom ett medlemskap. Regeringen konsteterar att de målsätöiingarsom lades fast när förhandlingama ideddes har uppnåtts.Det är en betydande framgång att EU som en följd av förhandlingama kommeratt ideda ett arbete med att se över de gemensamma reglema på viktiga onuåden. Förhandlingsresultetet avseende kemUcalier innebäratt EG skall genomföra en översyn av gemensamma regler om kemikalier på de områdendär har sttängare krav. Översynen skall slutföras Underden tiden behåller de sfrängare reglema.På bilavgasområdet där EG nu går vidare mot skärpte bestämmelser kommerdet ekonomiska stödet till bilar i mUjöklass 1 att behöva utformas på ett annatsätt . I övrigt innehåller anslutningsakten påmUjöområdet anpassningar i EG-reglerna som i huvudsak är av tekmsk karaktär. Det är viktigt attSverige arbetar aktivt för att utveckla en europeisksfrategi på klimatområdet och stödjer mfroduktionen av skatter på fossilabränslen för att minska koldioxidutsläppen och stimuleraenergieffektivitet. Även när det gäller andra luftföroreningar ochvattenföroreningar pågår ett arbete inom EG för att te fram nya sfrängareregler Sverigebör aktivt bidra till ett mUjöanpassat europeiskt ttansportsystem bl.a. genomatt principen om trafikens kostaadsansvar tillämpas och att avgas- ochbränslekrav skärps. Föravfallsområdet gäller att utformningen av EG:s produktkrav blfr viktig för vårtarbete att minska det miljöfarliga avfallet. Sverigebör verka för att principen om kretsloppsanpassning av samhället fårgenomslag inom EU. Ett medlemskap iEU innebär edigt nuvarande bedömningar inga ändringar i mark- ochplanlagstiftningen. Däremot kommer formemaför den samhällsplanering som bedrivs på olUca mvåer att behövautvecklas, bl.a. med hänsyn tUl de nya kraven på beslutsunderlag för EG:sstrukdrfonder Användningen av ekonomiskastyrmedel firamhålls i EG:s femte åtgärdsprogram för mUjön. liggeri linje med sttävan att använda marknadsanpassade styrmedel på bl.a.skatteområdet. EG-reglema på naturvårdsområdetsyftar till att bevara arter och namrliga livsmiljöer och säkerställa denbiologiska mångfalden. Bl.a. skall ettsammanhängande europeiskt nätverk med skyddsvärda områden mrättes,Namra 2000. Vidare finns liksom i regler grandade på den intemationellaöverenkommelsen om handeln med uttotningshotede arter (CITES). Genom förhandlingamahar EG-reglema kompletterats för att te hänsyn tUl de svenska namrtypema ochpopulationema av vissa arter ttaditionella jakt på fåglar och däggdjurkan vid ett medlemskap fortsatte som . Förslag till vissakompletteringar i de svenska reglema på namrvårdsområdet bereds inom och kommer senare att redovisas förrUcsdagen. Ettmedlemskap i innebär att vi ansluter oss till ett regelsystem på miljöonuådeti snabb utveckling. Jämfört med de äldre EG-reglema med blygsamma miljökrav harambitionsmvån höjts avsevärt, vilket återspeglasi det femte åtgärdsprogrammet för miljön, i Maasttichtfördraget samt ien rad nya och mer ambitiösa rättsakter Vid ett medlemskap krävs det dock ettpositivt engagemang från sida och ett offensivt arbete för attsäkerstella att miljöfrågorna ges en ökad tyngd i EU:s arbete. Regermgen har i enskrivelse tdl riicsdagen (skr. 1992/93:255) redovisat sin sttategi för attpåverka miljöarbetet inom EU. Denna sttategibör fullföljas. I förhandlingama om ett medlemskap har utgångspunktvarit att högste tillämpade ambitionsdvå skall gälla och att inga normer skall behöva sänkas. Vi har ocksåuppnått betydelsefulla förhandlingsresultet, som behöver följas upp ochsäkerstellas. Regeringen redovisar idet följande utfallet av förhandlmgama och sma bedönmingar av hur detfortsatte arbetet bör bedrivas mot den bakgranden. tes också synpunkter upp som framförts vidremissbehandlingen av promemorian (Ds 1994:48) om medlemskap iden europeiska umonen. En redogörelse för flertelet av de särskildarättsakterna på miljöområdet har länmats i de propositioner sombehandlar genomförandet av EES-avtelet (prop. 1991/92:170 bil. 13, prop.1992/93:60 samt prop. 1993/94:203). I EES-avtelet ingår dock mte rättsakter omnamrvård och Prop. 1994/95:19 inte heller rättsakter under Euratomfördraget omkärnsäkerhet och strålskydd. Regeringens redovisning i dette sammanhangkoncenfreras därför till dessa nya områden och till de grandläggande mdjöreglemai fördraget om den europeiska gemenskapen. I övrigt ges en mer översiktligkompletterande redogörelse för regeringens bedömningar av hur mUjöarbetet påvissa sakområden bör bedrivas av som medlem i EU. De vUctiga miljöfrågor, som sammanhänger med kärnkraftens umyttjande,redovisas i avsmtt 21 om Euratom. 20.2.1 Framväxten av en gemensammiljöpolitik Idet ursprungliga Romförcfraget fanns inga särskilda regler ommiljöskydd. Den växande insUcten om miljöfrågomas betydelse medförde dock attmiljöaspektema alltmer kom att uppmärksammas när regler på andra områden skulleuterbetes. gällde framför allt vid beslut om de gemensamma krav på varorsutformning som behövdes för att förverkliga den gemensamma marknaden. Även vidbeslut om regler på trafik-, energi- och jordbmksonuådena blev miljöaspektemaaUt viktigare. De förstesärskilda reglema med tydlig miljöinriktning tUlkom i slutet av 1960-tolet. tUlkom det försteåtgärdsprogranunet för mUjön, som därefter har följts av nya program medca mellanram. Programmen uterbetes av kommissionen och innehållerförslag till rUrtlinjer för hur det gemensanuna miljöarbetet bör bedrivas underden tid programmet avser. Medlemsstetema ter stellmng till det och brakar i engemensam resolution ge kommenterer som blir styrande för kommissionens arbetemed att förverkliga programmet. Nya gemensammaregler på mUjöområdet tUlkom i en ökande takt under 1970- och 1980-telen. År1987 ttädde den s.k. enhetsakten i kraft, som ändrade och mfördesärskilda bestemmelser om åtgärder på miljöområdet (artikel 130r - 130t). Genomenhetsakten blev miljön ett av gemenskapenspolitikonuåden. Särskilda bestemmelser om mUjöhänsyn togs också m i artikel 100a, som avser beslulsförfarandet förregler i syfte att förverkliga den inre marknaden. Genom Maasfrichtfördraget har degmndläggande miljöreglema i kompletterats och försterkts på flera punkter I artikel 2 anges att en av gemenskapens målsättdngar är att främja en hållbar icke-inflatorisk tillväxt som är skonsam mot miljön. Den grandläggande bestänunelsen om gemenskapens syfte hardärigenom utökats med en hänvisning till miljöpolitUcen. Behovet av att säkerstella en hållbar utveckling har därvid getts en framfrädande roll. Närmare bestenunelser om syftet med gemenskapens miljöpolitik anges " i artikel 130r, som kompletterats i flera avseenden genomMaasttichtför- Prop. 1994/95:19 draget. I punkten 2 anges bl.a. attmUjöpolitiken skdl syfta till en hög skyddsmvåmed hänsyn tegen tUl olUcartade förhållanden inom gemenskapens olika regioner Vidare angesförsUctighelsprincipen som en ny grandläggande princip förmUjöpolitiken. öm den högre ambitionsdvå förmiljöpolitUcen som dette innebär medför oproportionerliga kostnader fören viss medlemsstet, kan rådet beslute om tidsbegränsade undanteg eller ombidrag ur den sammanhållningsfond som inrättats edigt fördraget (artUcel130s.5). Beslut om miljöregler fattes numera oftast medkvalificerad nmjoritet (artikel 130s.l) edigt det s.k.samarbetsförfarandet i artUcel 189c. Det blfr därigenom lättare för rådet attfatta beslut på miljöområdet än tidigare, då dia beslut krävde enhällighet.Beslutsgången blfr dock mer komplicerad.Kommissionens förslag skaU behandlas i två läsningar i parlamentet ochdäremellan skall rådet beslute om en s.k. gemensam position. För regler somfrämst avser skatter gäller edigt artikel 130s.2 att beslut fortfarande skdlfattes med enhällighet. Detsamma gäller för reglerom fysisk planermg, markanvändning utom avfallshantering och åtgärder avallmän karakter, hushållmng med vattenresurser samt regler med betydandeenergipolitiska inslag. Genom artUcel130s.3 har regler införts som formaliserar förfarandet vid beslut omåtgärdsprogrammen för miljöonuådet. Liksom tidigaregäller edigt artUcel 130t att regler beslutede med stöd av artikel 130s inteskall hindra en medlemsstet från att behålla eller mföra sttängare skyddsåtgärder Miljöreglema skall således utformas som minimfregler Bestemmelsersom har till syfte att förverkliga den inre marknaden antes med stöd av artikel100a i fördraget. Artikeln ligger till grund för regler om harmodserademiljökrav för varor, t.ex. kemikalier Beslut fattesmed kvalificerad majoritet edigt det s.k. medbestämmandeförfarandet iartikel 189b. Av artikel 100a.3 framgår att kommissionensförslag skall utgå från en hög skyddsnivå när det gäller hälso- mUjö-och konsumentskydd. Även om de regler som beslutes med stöd av artikel 100a iallmänhet utformas så att medlemsstetema är förhmdrade att merlångtgående krav, finns en viss möjlighetatt tillämpa sfrängare krav med stöd av den s.k. miljögarantin i artikellOOa.4. Harmoniserade regler skall också vid behov innehålla en skyddsklausul,som gör det möjligt för en medlemsstet att temporärt tillgripa sfrängareåtgärder (artUcel 100a.5). Miljögarantm innebär att en stet kan tUlämpasttängare regler till skydd för bl.a. miljön än vad som följer av enEG-rättsakt. Fömtsättningen är att kommissionengodter att den nationella regeln inte innebär godtycklig diskrimineringeller ett förteckt handelshinder 20.2.3 Utvecklingen av nuljöarbetet inom EU Den gällande EG-lagstiftningen påmiljöområdet i form av förordmngar, 16Riksdagen 1994/95. dfrektiv och beslut harredovisats i propositionema om EES-avtelet. 1994/95:19 Takten ilagstiftningsarbetet är av flera skäl fortfarande hög mom EG. Äldre regler somblivrt omoderna behöver följas upp och ändras. Exempelvis gäller dettedfrektiven om utsläpp till luft och vatten. Miljödimensionen blfr aUt viktigarei de regler om varor som utarbetes för att fullfölja den inre marknaden. Som enföljd av medlemskapsförhandlingama skallt.ex. en översyn göras av vUctiga regler på kemikdie-området. På fleramUjöområden sker en dynamisk utveckling i som kan förväntes leda tUl ettbehov av nya regler Exempel på dette är avfallsfrågorna och den växandeinsUcten om behovet av att säkerstella den biologiska mångfalden. Riktimjerför den firamtida utvecklingen har slagits fast i det femte åtgärdsprogranunetför nuljön. I progranunet slås fast att hänsyn till miljön skall tes vid allavUctiga politiska beslut mom gemenskapen och att EU skall sttäva mot enlångsiktigt hållbar utvecklmg som inte skadar mUjön eller namrresurserna.MUjöproblem skall förebyggas och miljöhänsyn skall integreras i allasamhällssektorer Luftföroreningarna skall minska till en mvå som motsvarar vadnadren tel med hänsyn till s.k. kritiska belastningsgränser Extensiv odlmgskall uppmunttas för att minskaöverskottsproduktionen och bidra tUl en med hänsyn till mUjön hållbarjordbraksproduktion. Programmetbehandlar bl.a. risken för klimatförändrmgar, försiu-ningen, luft- ochvattenföroreningar samt skyddet för nadrresursema och den biologiskamångfalden. SärskUda åtgärder behövs för de utsatta tetorts- och kustområdena.För de senare nämns drismen som ett specielltproblem. Problemen med de ökande avfallsmängderna behandlas ocksåsärskilt. Behovet attbredda uppsättningen av styrmedel är en av grandtenkama i progranunet. Utöver ett fortsatt lagstiftningsarbete nämns särskUt enförbättrad planering samt mförandet av ekonomiska styrmedel med enintegrermg av miljökosmadema i priset på varor och tjänster pågår en utveckling avfrågan om styrmedel i miljöarbe tet inom EU. I den vitbok om tillväxt, sysselsättning och konkurrenskraft som behandlade berörs frågor om skatteväxlmg och ekonomiska styrmedel. (Angående vitboken hänvisas till avsmtt 30 om Ekonomiskt och monetärt samarbete.) Det betonas i vitboken att ersättning av arbetskraft med kapitel lett till underamyttjande av arbetskraften som felaktiga signaler gjort att miljö- och namrresurser överamyttjals. Förändring av skattema föreslås. Rådet har angivit främjande av den nya modellen för hållbar utvecklmg inklusive dess miljödimension som en särskUd punkt som bör vitelisera debatten 242 om uppföljnmgen av vitboken. Miljömimsframa har uppdragit åt rådssekretariatetatt fortsätta smdera möjlighetema tUl skatteväxlmg. MUjöövervakmngsom syftar tiU att beskriva och analysera miljötillståndet på såväl lokd, regional och global mvåkonuner få en allt större betydelse. Ökade krav på snabbareoch mer omfattande rapportering rörande miljötiUstendets utveckling är attvänte. Den europeiskamUjöbyrån som inrättets i har viktiga uppgifter på dette område.Byrån skaU edigt sma dfrektiv bl.a. görasammanställningar och utvärderingar av miljötillstendet i på gmndval av de enskUda ländernas rapportering. del av arbetet konuner att röra standardisering, metcxlfrågor ochutvecklmgsarbete rörande övervakning. Detär ttxiligt att stora delar av det miljöövervak-ningsarbete i somidag cfrivs under olika huvudmän, inklusive vissa konventioner, successivtkommer att föras in under mUjöbyrån. delter sedan andra ibyråns verksamhet. 20.3 Förhandlingsresultatet och det framtida svenska miljöarbetet inom EU 20.3.1 Resultatet av förhandlingama Sverigepresenterade i aprU 1993 sina förhandlingskrav på mUjöområdet. Förhandlingsarbetet har därefter bedrivits edigtde riktiinjer som tidigare redovisats för rikscfagen, bl.a. i den idedningsvisnämnda skrivelsen. En allmän utgångspunkt för förhandlmgama var att denhögste tUlämpade nivån för miljöskyddetskulle gälla och att inga stendarder skulle sänkas genom ett medlemskap.De särskUda lösningar som uppnåtts i förhandlingama om EES-avtelet var enannan namrlig utgångspunkt, eftersom flertelet av de EG-regler somförhandlmgama gällde finns med i det avtelet. Resultetet av förhandlingama på Euratom-områdetoch på namrvårdsområdet redovisas närmare i avsmtt 21 resp. 20.8. PåEuratom-området innebärförhandlmgsresultetet att rätt att föra en självständig nationellpolitik i fråga om kärnkraftens framtid har slagits fast. Detsamma gäller frågan om hur kämavfallet skallhanteras. På namr-vårdsonuådet finns en överenskommelse om vissa anpassningarav av i huvudsak tekmsk karakter När det gällerde övriga miljöfrågorna kom förhandlingama om ett medlemskap - liksom förhandlingama om EES-avtelet - att koncenfreras tilltvå varaområden, kemiska produkter och avgaskrav för bUar På dessa områden tillämpar delvis sfrängaremiljökrav än vad som följer av de harmodserade EG-reglema.