prop · GH0316 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1993/94:16 om ändring i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik Regeringen föreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . Genom lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik har vissa delar av fördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF) och dess bihang införlivats med svensk rätt. Lagen trädde i kraft och tillämpas på internationell järnvägsbefordran. blev fördraget gällande för . trädde järnvägstrafiklagen (1985:192) i kraft. Denna lag tillämpas huvudsakligen på järnvägstrafik i . Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF) höll sitt andra möte med generalförsamlingen i . Under detta möte beslöts vissa ändringar i COTIF och dess bihang. Ändringarna träder i kraft efter det att de har godkänts av mer än två tredjedelar av medlemsstaterna. Bestämmelserna i bihangen upphör att gälla för trafik med och mellan de medlemsstater som inte godkänner de beslutade ändringarna. I propositionen föreslås att godkänner de av generalförsamlingen beslutade ändringarna och att dessa införlivas med svensk rätt genom ändringar i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till Lag om ändring i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik Härigenom föreskrivs att 1-3 §§ lagen (1985:193) om internationell järn- vägstrafik skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Denna lag Denna lag tillämpas tillämpas på sådan på sådan internationell internationell järn- järnvägsbefordran vägsbefordran som som avses i det i avses i det i bilaga 1 intagna bilaga 1 intagna fördraget d. fördraget om 1980 om interna- internationell tionell järnvägstrafik järnvägstrafik (COTIF). (COTIF) efter de ändringar som har beslutats av gene- ralförsamlingen inom den Mellanstatliga organisationen för internationell järn- vägstrafik (OTIF) enligt pro-tokoll . Protokollet är intaget i bilaga 4 till denna lag. 2 § I fråga om sådan internationell järnvägsbefordran av resande som avses i bihang A till för-draget gäller som svensk lag bihanget i dess franska lydelse efter den ändring som har an-tagits av revisionsutskottet inom den Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF) enligt beslutsprotokoll d. Proto-kollet är intaget i bilaga 2 till denna lag. Beträffande ansvarig-heten för skada vid befordran av resande gäller dock 1 och 2 kap. järnvägstrafiklagen (1985:192) i stället för motsvarande bestäm-melser i bihang A. I fråga om sådan internationell järnvägsbefordran av resande som avses i bihang A till fördraget gäller som svensk lag bihanget i dess franska lydelse efter dels den ändring som har antagits av revisionsutskottet inom OTIF enligt beslutsproto-koll vilket pro- tokoll är intaget i bilaga 2 till denna lag, dels de ändringar som har beslutats av gene- ralförsamlingen inom OTIF enligt protokoll , vilket protokoll är intaget i bilaga 4 till denna lag. Be-träffande ansvarigheten för skada vid befordran av resande gäller dock 1 och 2 kap. järnvägstra-fik- lagen (1985:192) i stället för Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse motsvarande bestämmelser i bihang A. 3 § I fråga om sådan I fråga om sådan internationell internationell järnvägsbefordran järnvägsbefordran av av gods som avses i gods som avses i bihang B till för- bihang B till draget gäller som fördraget gäller som svensk lag svensk lag bihanget, bihanget, med med undantag av undantag av bestämmelserna i be-stämmelserna i bilaga I (RID), i bilaga I (RID), i dess franska lydelse dess franska efter dels ändring lydelse efter dels enligt det be- ändring enligt det slutsprotokoll som beslutsprotokoll nämns i 2 §, dels som nämns i 2 §, den ändring som har dels den ändring antagits av som har antagits av revisionsutskottet revisionsutskottet inom OTIF enligt inom OTIF enligt beslutsprotokoll den beslutsprotokoll d. Sist- protokoll är intaget nämnda protokoll är i bilaga 3 till intaget i bilaga 3 denna lag, dels de till denna lag. ändringar som har beslutats av generalförsamlingen inom OTIF enligt protokoll , vilket protokoll är intaget i bilaga 4 till denna lag. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Proposition om ändring i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik Internationell järnvägsbefordran regleras fördrag om internationell järnvägstrafik (Convention relative aux transports internationaux ferroviaires, COTIF), som trädde i kraft . Genom detta fördrag bildades en ny organisation, Mellanstatliga organisa- tionen för internationell järnvägstrafik (l''''Organisation intergouvernementale pour les transports internationaux ferro- viaires, OTIF) med säte i . Till COTIF hör ett protokoll om privilegier och immunitet för OTIF samt två bilagor, bihang A med enhetliga rättsregler för avtal om internationell järnvägsbefordran av resande och resgods () och bihang B med enhetliga rättsregler för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods (). Ett trettiotal stater, däribland , har tillträtt fördraget. Genom lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik har de delar av fördraget som innehåller bestämmelser om järnvägstransporter införlivats med svensk rätt genom inkorporation. Detta har skett genom föreskrifter om att bihang A och bihang B i deras franska lydelse skall tillämpas som svensk lag. Beträffande ansvarigheten för skada vid befordran av resande gäller dock 1 och 2 kap. järnvägstrafiklagen (1985:192) i stället för motsvarande bestämmelser i bihang A. Vidare har vid införlivandet av bihang B undantagits dess bilaga I, reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID). Den nu nämnda lagstiftningen trädde i kraft . Ändringar i fördraget kan beslutas på olika sätt. Viktigare ändringar kräver beslut av organisationens generalförsamling medan beslut om ändringar i mindre centrala bestämmelser kan fattas av två särskilda utskott inom OTIF, nämligen revisionsutskottet och fackutskottet för befordran av farligt gods. Efter beslut av revisionsutskottet har bihangen till COTIF ändrats (prop. 1990/91:43, bet. 1990/91:LU14, rskr. 1990/91:54 och SFS 1990:1167, prop. 1990/91:70, bet. 1990/91: LU20, rskr. 1990/91:193 och SFS 1991:167). OTIF höll sitt andra möte med generalförsamlingen i . Under detta möte beslöts vissa ändringar i COTIF och dess bihang. Protokollet med de sålunda beslutade änd- ringarna antogs enhälligt och under- tecknades av samtliga stater som var företrädda av delegater med denna behörighet, däribland . Ändringarna träder i kraft i den tolfte månaden efter det att mer än två tredjedelar av medlemsstaterna har ratificerat, godtagit eller godkänt det protokoll som innehåller de beslutade ändringarna. hade cirka 10 länder (dvs. ungefär en tredjedel av medlemsstaterna) godkänt ändringarna. Ändringsprotokollet bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Ändringsprotokollet har remissbehandlats. Remissyttrandena finns tillgängliga i ärendet (dnr 89-1734). Till protokollet i förevarande ärende bör fogas en förteckning över remiss- instanserna som bilaga 2. I det följande redogör jag närmare för de viktigare ändringarna i COTIF och dess bihang. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det förslag till ändringar i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik som hade upprättats inom . Det till Lagrådet remitterade förslaget fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. 2.1 Ändringar rörande själva fördraget Enligt artikel 2 i fördraget har OTIF som främsta ändamål att upprätta en enhetlig rättsordning för befordran av resande, resgods och gods i genomgående internationell järnvägstrafik mellan med- lemsstaterna som utförs på järnvägslinjer samt att underlätta genomförandet och utvecklingen av en sådan rättsordning. Denna rättsordning kan enligt artikelns § 2 tillämpas även på genomgående internationell befordran som utförs, förutom på järnvägslinjer, på andra linjer till lands, sjöss eller på inre vattenvägar. Ändringen innebär att § 2 kompletteras med ett nytt andra stycke. Genom detta likställs nationell befordran som utförs på järnvägens ansvar som komplettering till järnvägstransport med sådan övrig befordran som anges i 1 § i artikeln. Detta innebär att konventionens be- stämmelser skall tillämpas även på inrikes kompletteringstransporter till internationella transporter trots att kompletteringstransporterna inte är linjebundna. Till följd av ändringen i artikel 2 har även artikel 3 ändrats. Artikeln, som har rubriken , föreskriver i § 2 att de linjer som avses i artikel 2 skall anges i två listor, en för CIV-linjer och en för CIM-linjer. Ändringen innebär att hänvis- ning inte görs till det nya andra stycket i artikel 2, § 2. Artikel 3 omfattar således inte inrikes kompletteringstransporter och dessa skall följaktligen inte anges i listan för CIV-linjer eller listan för CIM-linjer. Som en konsekvens av att generalförsamlingen beslutat anta ett tillläggsmandat för granskning av räkenskaperna (jfr nedan under artik- el 19) har artikel 4 ändrats. Ändringen innebär att även tilläggsmandatet omfattas av artikelns definition av begreppet fördrag. Artikel 7 innehåller bestämmelser om den administrativa kommittén. Ändringen innebär att antalet medlemmar i den administrativa kommittén utökats från elva till tolv. Vidare har regeln om att alltid skall vara ordförande upphävts. Slutligen har mandattiden för generaldirektören och vice generaldirektören som har varit obestämd nu satts till med möjlighet till förnyelse. Artikel 11 behandlar organisationens finanser. Ändringen innebär att den schweiziska regeringen, som har att granska OTIF:s räkenskaper, ges detaljerade anvisningar om hur denna granskning skall gå till. I syfte att skapa fasta regler för revisionen har till COTIF fogats ett tilläggsmandat angående granskning av bokföring. Motsvarande regler för andra internationella organ har stått som en förebild. Ändringen i artikel 19 innebär att revisionsutskottet får besluta i fråga om ändringsförslag som rör tilläggsmandatet. Den bilaga som innehål- ler texten till tilläggsmandatet har förts in efter protokollet om privilegier och immunitet i OTIF. 2.2 Ändringar rörande de enhetliga rättsreglerna för avtal om internationell järnvägsbefordran av resande och resgods () Artikel 1, som anger CIV:s tillämpningsområde, har kompletterats med en hänvisning till det nya andra stycket till § 2 i artikel 2 i själva fördraget. Ändringen medför att järnvägens ansvar för skador på resande, resgods och motorfordon nu även omfattar skador som inträffar under icke linjebundna kompletteringstransporter vilka omfattas av den internationella befordringshandlingen. Artikel 14 innehåller regler om markering, anvisning, förbeställning och utnyttjande av platser i tåg. Ändringen innebär att järnvägen kan låta resande bli kvar i motorfordon under transport. Ändringen kan få betydelse vid färd med s.k. biltåg. Artikel 17 innehåller bestämmelser om vilka föremål som befordras som inskrivet resgods. Bestämmelserna avser i regel endast föremål som är "avsedda för reseändamål". Genom föreskrifter i de internationella tarifferna kan det dock vara tillåtet att som inskrivet resgods befordra också föremål som den resande inte medför för "reseändamål". Ändringen innebär bl.a. en precisering av vilka krav som kan ställas när motorfordon medges befordran som inskrivet resgods. Artikel 41 innehåller regler om järnvägens ansvar vid transport av motorfordon, t.ex. på biltåg. ersättningsskyldighet är begränsad till vissa belopp när det gäller transport av motorfordon. Dessa ansvarsgränser är 8 000 särskilda dragningsrätter (SDR) såvitt avser själva fordonet och 1 000 SDR såvitt avser egendom inuti fordo- net. Ändringen innebär att den tidigare möjligheten till total friskrivning för skador på egendom som har lämnats utanpå fordonet har ersatts med en möjlighet till friskrivning för förlust och skada som järnvägen inte vållat uppsåtligen. Vidare har vissa redaktionella ändringar gjorts i artikeln. Det kan anmärkas att en SDR motsvarade och . Enligt artikel 42 gäller inte de till visst belopp angivna ersättnings- begränsningarna i fråga om skador som har orsakats genom uppsåt från järnvägens sida. Skadan skall då ersättas fullt ut. Om skadan har vållats genom grov vårds- löshet är järnvägens ansvar begränsat till det dubbla maximibeloppet om inskrivet resgods har gått förlorat, skadats eller lämnats ut för sent medan i fråga om personskador och skador på egendom som den resande bär på sig eller för med sig som handbagage gäller obegränsad ansvarighet. Ändringen innebär att järnvägen generellt förlorar rätten att åberopa ansvarsbegränsning om en skada har vållats hänsynslöst och med insikt att en sådan skada sannolikt skulle uppkomma. Denna snävare möjlighet till ansvarsbegränsning ligger i linje med vad som gäller enligt Aténkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods (jfr artikel 13) och om sjötransport av gods, de s.k. Hamburgreglerna (jfr artikel 8). har i samband med ratificeringen av COTIF gjort ett förbe- håll som innebär bl.a. att i fråga om an- svarigheten för skada vid befordran av resande gäller 1 och 2 kap. järnvägstrafiklagen (1985: 192) i stället för motsvarande bestämmelser i . Järnvägstrafiklagens regler innebär bl.a. att om en resande skadas till följd av järnvägsdrift medan han uppehåller sig i eller stiger på eller av ett järnvägsfordon, skall järnvägen ersätta skadan. är dock fri från ansvar, om skadan har orsakats av omständigheter som inte kan hänföras till själva järnvägsdriften och som järnvägen inte hade kunnat undgå eller förebygga även om den hade vidtagit alla åtgärder som rimligen hade kunnat krävas av den (2 kap. 1 §). Vid bestämmande av ersättningens storlek m.m. skall reglerna i skadeståndslagen (1972:607) tillämpas (2 kap. 4 §). Artikel 43 handlar om omräkning och ränta på ersättning. Ändringen innebär att en ny § 1 tillförs artikeln. När beräkning av skadestånd medför omräkning av belopp som anges i utländska valutor skall omräkningen ske efter den kurs som gäller den dag och på den ort där betalning av skadeståndet äger rum. Ändringen är av redaktionell karaktär och torde vara betingad av att det har saknats enhetliga regler för vilka kurser som är tillämpliga när skadestånd skall utbetalas. Om t.ex. en dansk resenär drabbas av skada utomlands och om ersättningen skall betalas i , är det således de i för utbetalningen gällande kurserna som är tillämpliga vid skadeståndets utbetalande. Artikel 53 innehåller regler om reklamation vid personskadefall. Rätten att föra talan i fall då resande dödas eller skadas går i regel förlorad, om den som har rätt till ersättningen inte anmäler skadefallet till någon av de järnvägar hos vilka ett utomprocessuellt krav får framställas från det att han fick kännedom om skadan. Genom ändringen förlängs reklamationsfristen vid dödsfall och personskada från . För sådana skadefall som omfattas av det nyssnämnda förbehållet gäller enligt 2 kap. 10 § järnvägstrafiklagen en reklamationsfrist . För fordringar på ersättning gäller tämligen korta preskriptionsfrister enligt artikel 55. Om fordringen grundas på järnvägens ansvarighet i fall då resande skadas eller dödas, är preskriptionstiden i princip . Andra fordringar på grund av befordrings- avtal preskriberas . Om fordringen avser en skada som har framkallats uppsåtligen från järnvägens sida eller om fordringen grundas på svikligt förfarande, är dock preskriptionstiden . Ändringen innebär att i fråga om den tvååriga preskriptionstiden uttrycket uppsåt eller svikligt förfarande har ersatts med samma lokution som införts i artikel 42, dvs. att skadan har vållats hänsynslöst och med insikt att en skada sannolikt skulle uppkomma. Vid personskador som till följd av det ovan berörda förbehållet är undantagna fördraget är preskriptionsfristen enligt 1 kap. 5 § järnvägstrafiklagen . 2.3 Ändringar rörande de enhetliga rättsreglerna för internationell järnvägsbefordran av gods () Artikel 1, som anger CIM:s tillämpningsområde, har kompletterats med en hänvisning till artikel 2, § 2 andra stycket i själva fördraget (COTIF). Detta innebär som tidigare nämnts att inrikes kompletteringstransporter dras in under konventionen. I artikel 18 som reglerar ansvaret för uppgifter som har förts in i en fraktsedel har gjorts vissa redaktionella justeringar i syfte att förenkla texten. Artikel 40 behandlar ersättning vid förlust av gods. Ändringarna är av redaktionell karaktär. Hänvisningen till den generella bestämmelsen om begränsning av ersättning enligt vissa tariffer i artikel 45 utgår. Denna senare artikel är av generell natur och kan tillämpas så snart transport sker på specialtariffer som innebär att kostnaden för frakten är nedsatt. Vidare utgår hela § 1 som reglerar omräkningen av belopp i utländsk valuta vid beräkning av ersättning. I stället är nu detta förfarande reglerat i en ny § 1 i artikel 47. Artikel 43 behandlar järnvägens ersättningsskyldighet när leveransfristen överskrids. När järnvägen är ansvarig för dröjsmål med utlämning av godset utgår ersättning för dröjsmålet om det visas att dröjsmålet har medfört skada. Dröjsmålsersättningen var tidigare be- gränsad till befordringsavgiften. Denna begränsning har höjts till fyra gånger befordringsavgiften. Orsaken till ändringen är en önskan om att förbättra järnvägens konkurrenskraft på transport- marknaden. I artikel 44 finns regler om järnvägens ersättningsskyldighet motsvarande dem som gäller enligt artikel 42 . Som angetts ovan har vissa ändringar gjorts i sistnämnda artikel och samma ändringar har gjorts i förevarande artikel. I artikel 47 införs en ny § 1 som innehåller en generellt tillämplig regel om omräkning av valuta (jfr artikel 43 ovan). Detta har medfört att motsvarande bestämmelse i artikel 40 har strukits. Artikel 58 innehåller bestämmelser om preskriptionsfrister. De ändringar som har gjorts motsvarar dem som har vidtagits i fråga om artikel 55 . 2.4 Skall godkänna de av generalförsamlingen beslutade ändringarna? Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft någon erinran mot att godkänner de av generalförsamlingen beslutade ändringarna. Skälen för mitt förslag: Sedan ändringarna i COTIF har trätt i kraft upphör de i fördragets bihang upptagna bestämmelserna att gälla för trafik med och mellan de medlemsstater som inte har deponerat ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument beträffande ändringarna. En medlemsstat som inte vill underkasta sig en ändring utesluts alltså formellt inte ur organisationen men kommer i praktiken att ställas utanför samarbetet. Mycket starka skäl krävs alltså för att inte skall godkänna ändringarna. Ingen av remissinstanserna har haft någon erinran mot att godkänner de av generalförsamlingen beslutade ändringarna. För egen del kan jag inte heller finna några skäl mot ett godkännande. Jag förordar därför att godkänner de av generalförsamlingen beslutade ändringarna. 2.5 Hur skall ändringarna i COTIF och dess bihang införlivas med svensk rätt? Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft någon erinran mot att ändringarna införlivas med svensk rätt genom ändringar i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare anfört bör godkänna de av generalförsamlingen beslutade ändringarna. Dessa bör införlivas med svensk rätt på samma sätt som i tidigare lagstiftningsärenden, dvs. genom ändringar i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik som innebär att ändringsprotokollen inkorporeras och kommer att gälla som svensk rätt i sin franska lydelse. En remissinstans, , har ifrågasatt om man inte i samband med en sådan ändring bör göra en ändring i trafikskadelagen (1975:1410). Förbundet har därvid anfört att det kan uppkomma såväl sak- som personskada när resande är kvar i motor- fordon under transport med järnväg och att järnvägen ansvarar för dessa skador som de ibland blir ersatta genom den trafikförsäkring som gäller för fordonet. Enligt förbundets mening bör man överväga att införa ett system som innebär att trafikförsäkringskollektivet inte belastas av skador som naturligen bör drabba järnvägen. Förbundet kan tänka sig antingen att trafikförsäkringen undantar ersättningsskyldighet i fall som åsyftas eller att trafikförsäkrings- bolagen medges rätt att återkräva utgiven ersättning av järnvägen. Trafikskadelagens regler om återkravsrätt bygger på principen att trafikskador så långt möjligt skall bäras av trafikförsäkringskollektivet, dvs. Riskfördelnings- synpunkter och preventionssynpunkter har dock motiverat vissa undantag från den principen. Bl.a. finns i 20 § andra stycket trafikskadelagen en bestämmelse om rätt för trafikförsäkringsgivare att rikta återkrav mot järnvägsföretag. Återkravsrätten kan utövas i den omfattning som är skälig med hänsyn till grunden för ersättningsansvaret på ömse sidor och omständigheterna i övrigt. Det synes i första hand vara riskfördelningssynpunkter som skall beaktas vid hänsynstagandet till grunden för ersättningsansvaret. I det enskilda fallet blir det alltså fråga i vad mån det inträffade skadefallet skall ses som ett förverkligande av de specifika "motortrafikskaderiskerna" eller av de särskilda risker som är förenade med järnvägstrafik (se Nordenson, Trafikskadeersättning, 1977, s. 325). Gällande regler ger således möjlighet att fördela ersättningsansvaret efter förhållandena i det enskilda fallet. Inget hindrar därvid att den ena sidan får bära hela ersättningsansvaret (se Nordenson, a.a., s. 323). Med hänvisning till det nu anförda finner jag för min del inte skäl att i detta sammanhang se över trafikskade- regleringen. Ändringarna av COTIF och dess bihang träder i kraft i den tolfte månaden efter det att mer än två tredjedelar av medlemsstaterna har ratificerat, godtagit eller godkänt det protokoll som innehåller de beslutade ändringarna. Det är osäkert när de av generalförsamlingen beslutade ändringarna kommer att träda i kraft. Den förslagna ändringen av lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik bör därför träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Ändringarna av COTIF och dess bihang innehåller inte några övergångs- bestämmelser. De föreslagna ändringarna innebär att lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik får ett något vidare tillämpningsområde än som är fallet eftersom reglerna om järnvägens ansvarighet även kommer att omfatta inrikes kompletteringstransporter. Enligt vad som upplysts är det redan nu vanligt att järnvägen på frivillig basis åtar sig fullt ansvar även för inrikes kompletteringstransporter. Det finns inte skäl för att anta att förslaget i sin helhet kommer att medföra några ökade kostnader för vare sig det allmänna eller näringslivet. 3 Upprättat lagförslag I enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. Lagrådet har granskat lagförslaget. 1 § Denna lag tillämpas på sådan internationell järnvägsbefordran som av- ses i det i bilaga 1 intagna fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) efter de ändringar som har beslutats av generalförsamlingen inom Mellanstatliga organisationen för inter-nationell järnvägstrafik (OTIF) enligt protokoll . Protokollet är intaget i bilaga 4 till denna lag. Ändringen av paragrafen föranleds av att ytterligare en bilaga, nämligen protokollet från generalförsamlingen inom jämte en svensk översättning av detta, fogas till lagen.