prop · GH03140 · 1994-01-01 00:00:00 — Andelen ungdomar som genomgår högre utbildning i är betydligt lägre än i de flesta andra industriländer. En fortsatt ökning av intagningarna till universitet och högskolor framstår därför som nödvändig för att utbildningsnivån i svenskt näringsliv skall närma sig nivån i länder som , och . krävs det förändringar i såväl utbildningens innehåll som i de former i vilka den bedrivs. Benägenheten till förnyelse av utbildningen är betydligt större vid små och medelstora högskolor än vid de gamla universiteten. En kombinerad utbyggnad och förnyelse av högskoleutbildningen bör därför koncentreras till sådana högskolor. Genom att ge vissa högskolor i denna grupp fasta forskningsresurser kan en hög kvalitet i utbildningen säkras. En dynamisk ekonomi kännetecknas av en fortgående geografisk omstrukturering. En tillväxtfrämjande regionalpolitik förutsätts underlätta omlokaliseringar av verksamheter mellan regioner. Sådana omlokaliseringar gör det möjligt för företagen att utnyttja olika regioners försteg. Erfarenheterna visar att omlokaliseringar av detta slag ofta leder till påtagliga produktivitetsförbättringar, vilka bidrar till att stärka företagens konkurrensförmåga. Ett eftersatt element i denna lokaliseringspolitik är insatser för att attrahera utländska investeringar till svenska regioner. Etableringen av EGs inre marknad och realiseringen av ökar konkurrensen om företag mellan regioner. Detta kan utgöra ett hot mot svenska regioner men förändringen ger också nya möjligheter när det gäller att attrahera utländska investeringar till svenska regioner. Slutsatsen blir att statliga insatser för att underlägga omlokaliseringar av produktion i kombination med att attrahera utländska investeringar till kan ge ett viktigt bidrag till ökad tillväxt. Slutligen är det politikens uppgift att stimulera nyskapande och tillväxt inom näringslivet. Även på detta område begränsar sig statens möjligheter till att skapa förutsättningar. Åtgärder för att förbättra tillgången på riskägar- och risklånekapital är viktiga i detta sammanhang. Att förbättra utbudet av riskägarkapital är till stor del en fråga om att förbättra betingelserna för privata aktörer. När det gäller risklånekapital spelar staten en mer direkt roll. Olika statliga institutioner agerar på denna marknad. De institutioner som på olika sätt stödjer teknikbaserat nyföretagande har koncentrerats till . Lokaliseringen leder till att det finns risk för att insatserna koncentreras till ett begränsat antal regioner. Resultatet blir att de samlade effekterna av insatserna blir mindre än vad som annars skulle blivit fallet. En uppbyggnad av konkurrerande statliga institutioner i andra regioner ökar mångfalden i beslutsfattandet och minskar därmed sannolikheten för stora felsatsningar. utgör endast en liten andel av alla nystartade företag. Även insatser för att förbättra finansieringsmöjligheterna för andra småföretag framstår därför som angelägna. Finanskrisen accentuerar detta behov ytterligare. En fortsatt utveckling av de regionala utvecklingsfonderna är därför angelägen. Den traditionella stödområdesinriktade regionalpolitiken utgör ett viktigt komplement till ovanstående nationella regionalpolitik. Om blir medlem i EG kommer bidrag från EGs strukturfonder sannolikt att ge ett stort ekonomiskt tillskott till stödområdespolitiken. Avgränsningen av stödområdet och utformningen av stödformer måste matchas med svenska satsningar. För varje krona som svenska regioner mottar från EGs strukturfonder måste den satsa minst lika mycket. EGs regionalpolitik bygger på att stödberättigade regioner utformar program som godkänns av . Förmågan att utforma relevanta regionala program blir av avgörande betydelse för storleken på penningsflödet från EG till svenska regioner. Regionala myndigheter får därför ytterligare en uppgift i regionalpolitiken. Deras roll blir att samordna och delta i arbetet med att utforma program som kan genomföras med finansiellt stöd från EG. Det finns därför skäl att redan nu skärpa kraven på länsstyrelsernas programarbete. Remissammanställning "En tillväxtfrämjande regionalpolitik" (Ds 1993:78) Rapporten (Ds 1993:78) utarbetad av i nära samarbete med det har remiss- behandlats . Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av , , , , , , , , , , , , , , , , Expertgruppen för arbetsmarknadspolitiska utvärderingsstudier, Expertgruppen för forskning om regional utveckling, , , , , , länsstyrelserna i , , , och , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , vid (), Nordplan, utvecklingsfonderna vid , , , , och , , kommunerna i , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Hapa- randa, , , , , landstingen i , , , , , , , , , , och , , , , , , , , och , , , , Småföretagens , Svensk industriföre- ning, , , Akademikers , i , , , , handelskammare, , Hela ska leva - , , och . Dessutom har yttranden inkommit från kommunerna i och , och . anser att större uppmärksamhet bör riktas mot en sammanvägd regionalpolitisk vision som förmår samla ekonomiska, kommunikationsmässiga, bebyggelsemässiga och miljömässiga drivkrafter till en regionalpolitiskt framåt- riktad strategi. En ansats till ett sådant arbete återfinns i arbete med en nationell vision, "2009". En ytterligare ansats finns i det arbete som på regeringens uppdrag nu sker beträffande en analys av infrastrukturpropositionens infrastrukturobjekt. Uppgiften är att analysera objekten med avseende på den regionala utvecklingsnyttan, miljöpåverkan och genomförandemöjligheter. () menar att rapporten för lite beaktar regionala problem till följd av regionalt koncentrerade, industriella strukturproblem. Enligt finns det ett stort behov för insatser för att åstadkomma en någorlunda snabb reindustrialisering i regioner som inte har tillgång till regionalpolitiskt stöd. I sådana regioner förenas regionalpolitikens utjämnings- och utvecklingsambitioner på ett naturligt sätt. i framhäver att det i rapporten förs en intressant diskussion om flera av regionalpolitikens huvudfrågor men beklagar att rapporten i de flesta fall endast antyder åtgärder och förslag till problemlösningar utan vidare konkretisering. i anser att rapporten har sin stora förtjänst i att enkelt beskriva regionalpolitikens historia och peka på nödvändigheten av att alla politikområden måste samverka för regional balans. Utredningens brist är att den redovisar få genomarbetade förslag, varför menar att det är angeläget att mer noggrant genomarbetade förslag blir föremål för en förnyad remissomgång innan en proposition lämnas. kommun refererar i sitt remissvar till remissvar. i menar att rapportens syfte är att studera sambanden mellan den regionala dimensionen och den ekonomiska tillväxten. finner emellertid att det i stor utsträckning saknas relevant kunskap på området, varför rapporten tar utgångpunkt i en traditionell syn på regionalpolitiken som ett instrument att omfördela resurser från storstadsområdena till glesbefolkade områden. i påpekar att trots att det skett en utjämning av de relativa regionala skillnaderna i arbetslöshet är det möjligt att de grundläggande strukturella regionala skillnaderna faktiskt har ökat. anser därför att det föreligger ett fortsatt stort behov av regionalpolitiska insatser för att tillgodose välfärdsbehov i de mer utsatta regionerna. () framhåller att det i rapporten förs mycket förtjänstfulla resonemang om tillväxtens problem och de ekonomisk politiska utmaningarna. De förslag som presenteras saknar dock genomgående kostnads- beräkningar och genomförda effekt- och bakgrundsanalyser. RRV menar att detta gör det mycket svårt att ta ställning till förslagen. Om de överväganden som görs i rapporten skall kunna ligga till grund för beslut av riksdag och regering erfordras, enligt RRVs mening, att underlaget kompletteras i dessa hänseenden. Statskontoret anser att frågan om ett svenskt EU-medlemsskap och dess konsekvenser inte är tillräckligt belyst för att några bestämda slutsatser skall kunna dras om regionalpolitikens inriktning och omfattning. () konstaterar i sitt remissvar att sam- hällsplaneringen generellt har en tämligen svag ställning vad gäller att få gehör för sina behov av regionalt fördelad statistik, bl.a. för att beskriva och analysera den regionala utvecklingen. Främst beror detta på att användarna är spridda och finns på regional och lokal nivå. Vidare är de regionala frågorna oftast tvärsektoriella, vilket innebär att den pågående sektoriseringen av statistikproduktionen ökar riskerna för att statistikproblemet kommer att accentueras. Nordplan ansluter sig i allt väsentligt till den problembeskrivning och analys av den regionala problembilden som återges i rapporten. Nordplan framhäver vikten av att de regionalpolitiska målsättningarna görs tydliga. Nordplan under- stryker också behovet av att de geografiska konsekvenserna av olika politiska beslut uppmärksammas på ett helt annat sätt än vad som skett. menar att möjligheterna att stärka den regionala dimensionens betydelse för att skapa gynnsammare utvecklingsbetingelser i större delar av landet bör undersökas vidare. och kommuner instämmer i likalydande remissvar i allt väsentligt i de övergripande synpunkterna i rapporten. kommun instämmer i allt väsentligt i de principiella resonemang som förs i rapporten. Kommunen menar emellertid att innehållet i rapporten är allt för opreciserat och allmänt för att kunna ligga till grund för en proposition. Enligt kommun måste en proposition på traditionellt sätt föregås av en ut- redning under medverkan från berörda parter som näringsliv, fackliga organisationer, länsstyrelser och kommuner. i framhåller att begreppet regionalpolitik använts på ett diffust sätt. I detta avssende menar att rapporten gör en bra strukturering av problemet. För en framtida diskussion kring regionalpolitik anses det vara viktigt att skilja på åtgärder som krävs för att hjälpa eftersläpande regioner från framåtsyftande satsningar i regioner med tillväxtmöjligheter. konstaterar att rapporten rör sig mitt i ett politiskt spänningsfält som inrymmer frågor som var i den åstundade ekonomiska tillväxten snabbast och mest varaktigt kan ske, hur glesbygderna ska kunna överleva och vilka konsekvenser den förebådade regionaliseringen i "det nya " kan förväntas få. Den intressanta frågan är på vilket sätt ett forskningsstöd kan mobiliseras för valet av strategi för de regionalpolitiska insatserna. Enligt FRNs uppfattning är inte forskningsläget så klart att entydiga slutsatser kan dras till stöd för den ena eller andra helhetslösningen. Det samhällsvetenskapen kan göra är att ge en mer eller mindre penetrerande analys av vissa delfrågor. Hela skall leva - instämmer i att en ökad tillväxt baserad på ett konkurrenskraftigt näringsliv är en förutsättning för att lösa landets ekonomiska problem. önskar särskilt lyfta fram att en framgångsrik politik för uthållig tillväxt förutsätter att utvecklingsmöjlig- heterna i alla delar av landet tas tillvara. instämmer i yttrande. tillstyrker i allt väsentligt de åsikter som framförs i rapporten. avstår från att avge ett särskilt yttrande för att i stället för departementet redovisa ett övergripande program för utvecklingen av landsbygden. () har avstått från att avge ett särskilt yttrande utan hänvisar till sitt yttrande över NUTEKS rapport . I detta yttrande konstaterar LO att det är tveksamt om man kan förändra regionalpoltikens utformning utifrån de senaste årens ekonomiska utveckling. Organisationen menar att när de grundläggande förutsättningarna för ekonomisk tillväxt saknas förlorar regionalpolitiken all betydelse. menar att utredningen inte ger uttryck för någon medvetenhet om hur dagligvaruförsörjningen på landsbygd och i glesbygd är förbunden med möjligheterna att uppnå framgång med en tillväxtfrämjande regionalpolitik. I rapporten argumenteras det för att regionalpolitiken bör utvidgas från att vara en politik som inriktas mot avgränsade stödområden till att bli en politik som i princip omfattar alla regioner i landet. Med regionalpolitik avses då en politik som explicit beaktar den geografiska dimensionen. Den tillväxtskapande politiken bör tillföras en regional dimension som bidrar till att utvecklingsmöjligheterna i alla delar av landet tas tillvara. delar rapportens uppfattning att regionalpolitiken i ökad grad bör bidra till att bygga under för en allmänt sett bättre ekonomisk utveckling i , där alla delar av landet ges möjligheter att bidra på ett effektivt sätt. anser att det är viktigt att regionalpolitiken begränsas till ett fåtal utsatta regioner med långsiktiga problem. anser att den inriktning på regionalpoli- tiken som föreslås i rapporten är väl förenlig med beredskapsaspekter. Från beredskapssynpunkt är det önskvärt att samtliga regioner i utvecklas på ett gynnsamt sätt. instämmer i den omvandling och utvidgning av regionalpolitiken som skisseras i betänkandet. menar att regionalpolitiken i nuvarande konjunkturläge bör inriktas på tillväxtfrämjande åtgärder i alla regioner. Länsstyrelserna i , , , , , , , , , , , och instämmer i och/eller välkomnar utredningens syn att regionalpolitiken skall vara ett instrument i den övergripande målsätt- ningen att skapa ekonomisk tillväxt. i understryker att satsningarna inom den s.k. "lilla" regionalpolitiken även i fortsättningen bör inriktas mot de områden som har de största problemen. i instämmer i att regionalpolitiska åtgärder i högre grad än bör inriktas mot ekonomisk tillväxt och att utvecklingsmöjligheterna i alla delar av landet tas tillvara för att uppnå detta. påpekar att ett sätt att uppnå detta är att avsevärt öka resurserna till länsanslagen. i län instämmer i rapportens förslag att den tillväxtskapande politiken bör tillföras en regional dimension. är däremot oenig i rapportens utsaga att statens roll begränsar sig till att lägga förhållanden till rätta för företagare och entreprenörer. menar att detta vore att i allt för hög grad förlita sig till marknadskrafterna. i ser en risk för att de traditionella och långsiktiga regionalpolitiska problemområdena i norra inland nedprioriteras om uppmärksamheten i stället inriktas mot tillväxten i hela landet. framhäver att det är viktigt att den traditionella regionalpolitiken med sina prioriteringar kvarstår. i har med utgångspunkt från ett Norrlandsperspektiv tolkat rapporten på ett positivt sätt. Den inriktning av regionalpolitiken som förordas i rapporten föväntas främja den regionala utvecklingen i skogslänen. Men den föreslagna inriktningen på regionalpolitiken föranleder , enligt , vissa frågetecken. Efter att regionalpolitiken erhållit karaktären av stödpolitik riktad mot eftersatta områden i landet ställs det krav på omfattande och saklig information och pedagogisk förmåga om ett vidgat synsätt skall vinna gehör och förståelse. Om en tillväxtfrämjande regionalpolitik skall bli trovärdig måste enligt länssyrelsens mening en mer tydlig strategi än vad som redovisats formuleras. i delar inte rapportens utgångspunkt att regionalpolitiken bör betraktas som ett element i den nationella tillväxt- politiken. menar att tillväxtpolitik och regionalpolitik bör hållas i sär. En tillväxtpolitik som inte explicit beaktar den geografiska dimensionen leder enligt till att insatserna koncentreras till de befolknings- och företagstäta storstadsregionerna. En sådan koncentration är motiverad då förutsättningarna för tillväxt, enligt , är störst i dessa regioner. hävdar att det mest karakteristiska draget hos tillväxtregioner i är en hög befolkningstäthet. Mot denna bakgrund saknar länstyrelsen i en analys i rapporten av regionalpolitikens kostnader i form av politikens negativa effekter på utvecklingen i landets befolkningstäta regioner. Statskontoret delar rapportens grundläggande uppfattning att statens möjligheter att skapa tillväxt är begränsad. Statens uppgift är att via skatter, transfereringar, regelverk, infrastruktur, utbildning m.m. lägga en grund för hög ekonomisk tillväxt. Statskontorets uppfattning är att, i ett tillväxtperspektiv, skall samhällets resurser fördelas till de regioner där de ger störst utbyte. Av andra skäl, exempelvis regionalpolitiska, kan det vara önskvärt att en del av resurserna fördelas till regioner där förutsättningarna för tillväxt inte är lika gynnsamma. Statskontorets uppfattning är att tillväxtpolitiken och regionalpolitiken bör hållas i sär. CERUM delar rapportens principiella utgångspunkt, men ej den föreslagna politikutformningen. Förslagen präglas av ett allt för konventionellt tänkande. CERUM anser att den strategi som förordas i rapporten är långt ifrån invändningsfri och knappast stärker regional politikens ställning gentemot andra politikområden. Enligt CERUM bör regionalpolitiken vara selektiv. Att undvika prioriteringar innebär att staten frånhänder sig sin möjlighet att t. ex. förstärka egenskaper hos regioner som människor visat stort intresse för att bosätta sig i. CERUM menar att utformningen av en ny regionalpolitik måste utgå från en noggrannare analys av vilka regionegenskaper som attraherar och gynnar de företag som har de starkaste förutsättningarna att bidra till nationell tillväxt. Expertgruppen för arbetsmarknadspolitiska utvärderingsstudier (EFA) påpekar att för att avgöra om den traditionella stödområdesinriktade regionalpolitiken inte går stick i stäv med en nationell regionalpolitik, som aktivt skall bidra till att stimulera långsiktig tillväxt, menar EFA att det krävs analyser av hur regionala arbetslöshetskillnader uppstår. Sådana analyser saknas helt i rapporten och dess underlagsmaterial. Expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU) framhäver att avgörande för att regionalpolitiken ska kunna bidra till den ekonomiska tillväxten i landet är att den inte blir konserverande till sin karaktär. ERU menar att en regionalpolitik som stödjer icke konkurrenskraftiga företag - och därmed hindrar en naturlig strukturomvandlingsprocess - hämmar tillväxten av befintliga och nya konkurrenskraftiga företag. ERU instämmer i att regionalpolitiken även fortsättningsvis bör innehålla rörlighetsstimulerande inslag, då sådana åtgärder ligger i linje med den föreslagna regionalpolitikens överordnade målsättning om att bidra till ekonomisk tillväxt. välkomnar den förändrade inriktning av regionalpolitiken som föreslås i rapporten. Förbundet delar synen att målet för regionalpolitiken måste vara att skapa förutsättningar för alla regioner att bidra till den ekonomiska tillväxten. i län har, på grund av den korta remisstiden, avstått från att avge ett eget remissyttrande. I stället ansluter sig i sin helhet till yttrande. Utvecklingsfonden i framhäver risken för att perifera regioner som inland kommer att förlora sin plats som regionalpolitiskt prioriterade regioner om regionalpolitiken integreras i den nationella tillväxtpolitiken. Därför menar utvecklingsfonden att de nuvarande regionalpolitiska målen ej får ändras. påpekas att tillväxten i har skapats av det regionalpolitiska stödet. Huvuddelen av de företagsetableringar samt utbyggnader inom befintliga företag som skett i regionen har skett med hjälp av sådant stöd. ställer sig i princip bakom den ändrade inriktning på regionalpolitiken som föreslås. menar att en tillväxtfrämjande politik i hela landet har större möjlighet att bli fram- gångsrik, än den nuvarande politiken med sin inriktning på avgränsade områden. I remissvaret framhävs också att det är angeläget att statsmakterna inser storstadsregionernas avgörande betydelse för landets ekonomi. Kommunstyrelsen menar att den politik som drivits under en lång följd av år har medfört att resurser flyttats från storstadsområdena till andra regioner, vilket bidragit till att hämma landets ekonomiska tillväxt. delar den bedömning som görs i rapporten att regionalpolitiken utvidgas från stöd till vissa stödområden till att bli en politik som omfattar i princip alla regioner i landet. Diskussionerna om regionernas framtid behöver breddas till att också innefatta stödformer till regioner med möjligheter till tillväxt. Regionalpolitiken behöver få en dimension och inriktning som ger stöd till sådana regioner. I en situation med ökad internationell konkurrens är det särskilt angeläget att sådana "motorer" för utvecklingen ges gynnsamma utvecklingsmöjligheter. finner den i rapporten förordade omorienteringen av regionalpolitiken vara riktig. Man menar emellertid att författaren på några ställen i rapporten återfaller i att förorda traditionell regionalpolitik. kommun stödjer rapportens slutsats om att tillväxten måste komma underifrån och att tillväxt i många regioner ger positiva effekter i hela nationen. Regionalpolitiken bör därför inriktas mot att stödja och skapa förutsättningar så att goda utvecklingsmöjligheter tas tillvara även i områden som ligger i närheten av storstäder. finner att rapporten innehåller en befriande förutsättnings- lös analys av hur regionalpolitiken har tillämpats och hur den skulle kunna vara . Kommunen menar att det finns flera skäl att ansluta sig till den syn på regionalpolitiken som presenteras i rapporten. ser som landsbygdskommun med tillfredsställelse på slutsatserna i rapporten och hoppas den presenterade synen på regionalpolitik kraftigt kommer att påverka den regionalpolitiska propositionen. konstaterar med tillfredsställelse att regionalpolitiken nu är föremål för en omfattande översyn. Kommunstyrelsen menar att en anpassning av politiken verklighet är av synnerlig vikt. Regionalpolitiken behöver förnyas och utvidgas till att också omfatta nya verksamhetsfält. Kommunen framhäver därvid att de regionala förutsättningarna för nyskapande och tillväxt inom näringslivet måste sättas i första rummet. kommun framhäver att även om problemen tenderar att bli alltmer allmänna i landet finns det ändå regioner vars problem är mer accentuerade. Detta gäller i första hand regioner som ingår i stödområdet samt andra regioner som drabbats särskilt hårt genom industrins omstrukturering och av en krympande offentlig sektor. Kommunen menar att satsningarna i dessa regioner måste vara särskilt kraftfulla. instämmer i synen att en regionalpolitisk strategi ska omfatta ett bredare perspektiv än den "lilla" regionalpolitiken. Kommunen förordar att de regionalpolitiska insatserna inte sprids alltför tunt och ostrukturerat. delar uppfattningen att regionalpolitiken kan utvidgas från att vara en politik som inriktas mot begränsade stödområden till att bli en politik som omfattar alla regioner i landet eftersom ekonomi genomgår en strukturomvandling som innebär att ingen kan bedöma i vilka regioner framtidens tillväxt kommer att ske. och kommuner menar att en geografiskt avgränsad regionalpolitik är nödvändig även för att kompensera vissa regioner för deras permanenta lägesnackdelar. Detta utgör emellertid inget hinder för en statlig näringspolitisk strategi där satsningar ges en ökad geografisk spridning. kommun delar ej utredningens förslag att regionalpolitiken utvidgas från att vara en politik som inriktas mot avgränsade stödområden till att bli en politik som i princip omfattar alla regioner i landet. En sådan politik kommer, enligt kommunen, att medföra att de regioner i landet som har de största strukturella problemen, som exempelvis bruksorterna i Bergslagen och kommuner i inland, kommer att bli de stora förlorarna. understryker vikten av att regionalpolitiken får samma inriktning och omfattning som och att hänsyn tas till olika regioners olika förutsättningar och särdrag. kommun avvisar med bestämdhet förslaget att utvidga regionalpo- litiken till att omfatta landets alla regioner. I stället bör enligt kommunen koncentration och slagkraft vara ledord för politiken. kommun delar rapportens uppfattning att regionalpolitiken bör inriktas på satsningar på infrastruktur och stöd till företagande. menar att en regionalpolitik som omfattar hela landet förutsätter obegränsade ekonomiska resurser.