prop · GH03158 · 1994-01-01 00:00:00 — EU-modellen bör kunna tjäna som förebild. De insatser som görs för att underlätta yrkesfiskarnas skuldbörda är utomordentligt viktiga, inte minst bland de högt belånade fiskare på som satsat på storskaligt fiske med utgångspunkt från den lönsamhet som fanns i detta fiske . Det val av in- riktning på fisket som då skedde, uppmuntrades i hög grad av både marknaden och fiskerimyndigheter. : Under denna punkt finns förslag be- träffande både fiske och vattenbruk. FR saknar dock kreativa förslag för att främja handel och industri, som i stor utsträckning drabbats av problem. Det framgår att ett flertal företag har ställt in betal- ningarna eller försatts i konkurs beroende på de minskade land- ningarna av torsk från , samt att företag som arbetar med beredning av sill har avsättningsproblem till följd av EG:s tullar. : Lagen om särskild fartygsfond (1954: 40) upphörde att gälla 1990 och de sista avsättningarna kunde göras vid taxering. En för fiskefartygen negativ skatteeffekt, som uppkom vid avskaffandet av möjligheten att göra avsättning till far- tygsfond är att vid försäljning av ett fartyg måste en nyinvestering i annat fartyg ske för att undvika effektivbeskattning på hela reavinsten. Detta orsakar stora problem för fiskeföretag, som försäljer fartyg med avsikt att införskaffa ett annat fartyg, när detta inte kan ske under . Företagsmässigt rationella inve- steringsbeslut kan i vissa fall omöjliggöras. Denna brist i skatte- lagstiftningen bör rättas till. En lämplig lösning skulle vara en tidsfrist inom vilken kostnaden för nyinvesteringar kan kvittas mot reavinsten vid försäljningen av det gamla fartyget. SFR instämmer också i utredningens uppfattning att reglerna för far- tygsfond skulle kunna kompletteras så att avsatta medel i fartygs- fonder kan investeras i annan verksamhet med anknytning till fisket. Enligt 23 paragrafen kommunalskattelagen har yrkesfiskare rätt till avdrag för ökade levnadsomkostnader vid fiske utom hemorten, detta dock endast om resan varit förenad med övernattning utom hemorten. Enligt bör avdrag för ökade levnadsomkostnader för yrkesfiskare medges med per dag, medan heldagstraktamentet för löntagare uppgår till . Det finns därför starka skäl, inte minst från rättvisesynpunkt, att i enlighet med utred- ningens förslag besluta om att det av RSV rekommenderade schablonav- draget för ökade levnadsomkostnader höjs till denna nivå. Det skall poängteras att i det svenska yrkesfiskets främsta konkur- rentländer och har fiskarna möjlighet att yrka betyd- ligt större avdrag vid bortovaro från hemorten, vilket försämrar de svenska fiskarnas konkurrenskraft i hög grad. Det danska avdraget, som godkänts av EG, är t.ex. per dag , maximerat till . : Utredningen har föreslagit att skall utföra den utvidgade landningskontroll av sorteringsbestämmel- ser som krävs i samband med . Förslaget grundar sig på att kontrollen i EU:s regelsystem är en myndighetsuppgift och utgör en del av marknadsregleringssystemet. Det är svårt att utifrån utred- ningsmaterialet ta slutgiltig ställning till en framtida dimensione- ring och uppgiftsfördelning avseende landningskontrollen. Uppgiftens art, om den är normerande eller kontrollerande, och krav är avgörande för hur uppgiften lämpligen bör hanteras. Stora föränd- ringar genomförs nu inom fiskeadministrationen i samband med EES- avtalet. I ett övergångsskede bör försiktighet råda så att inga nya kontrollfunktioner byggs upp. Staten bör inte heller ta ett större ansvar än vad som krävs enligt . Att bibehålla delar av självkontroll, t.ex. av första- handsmottagarna, under förutsättning att detta är tillåtet enligt är ett sätt att hålla nera kostnaderna. Då kustbevak- ningen redan har vissa uppgifter inom landningskontrollen kan ett alternativ där ges den kontrollerande uppgiften övervägas. Den svenska kontrollorganisationen är enligt utredningen underdimensionerad i förhållande till övriga EU-länder. Det är svårt att utifrån utredningens redovisning värdera resursbe- hovet och göra direkta jämförelser då redovisade EU-länder har en annorlunda uppgiftsfördelning mellan sina kontrollerande myndigheter. Som utredningen påpekar utreder i samband med de administrativa konsekvenserna av ett EU-medlemskap också vissa kon- trollfrågor. Fortsatt analys av dimensionering och uppgiftsfördelning av behövliga kontrollinsatser bör enligt RRV inkludera avvägningar av vilka insatser som bör utföras av staten resp. näringen. Statskontoret tillstyrkte i sitt svar på delbetänkandet att Fiskeri- verket får ansvaret för kvalitetskontroll vid landningen av fisk och avsåg att återkomma i slutbetänkandet med synpunkter på denna organi- sation. I föreliggande slutbetänkande saknas emellertid ett mer genomarbetat förslag till organisation med hänvisning till beroendet av de administrativa konsekvenserna i förhållande till ett EG-medlem- skap. Utredningen anser dock att den nuvarande resursen på fyra personer inte är tillräcklig för landningskontroll. Enligt Statskon- torets uppfattning är det mycket angeläget att hålla resursförbruk- ningen nere inom den offentliga sektorn. Vi emotser därför alterna- tiva förslag till kontrollorganisation utan krav på förstärkning. har i yttrande över utredningens delbetänkande Svenskt fiske - nuläge och utvecklingsmöjligheter erinrat om att vår kontrollverksamhet även omfattar att bevaka land- ningen av fisk. Denna verksamhet inriktas exempelvis på minimimått, frednings- och införselbestämmelser, fiskeloggböcker m.m., men inte kvalitetskontroller i annan mening. tillstyrkte i yttrandet även att ges ansvaret för den kvalitetskon- troll som ingår i marknadsregleringssystemet och förklarade sig beredd att medverka i den kontrollen. Utredningen lägger inte fram något nytt förslag om ett kontrollsystem utan hänvisar till att per lämnar ett detaljerat förslag till regeringen. anger här sin principiella syn på en svensk kontrollfunktion. ansvarar för kvalitetskon- trollen och landningskontrollen. genomför kontrollen och lägger fast dess inriktning och omfattning i dialog med Fiskeri- verket. motivering till förslaget är i huvudsak följande: Den nya uppgiften kan inte genomföras utan resurstillskott. Tillskottet har enligt en av skattad ambitionsnivå - i vart fall inledningsvis - bedömts vara 9 personer för kvalitets- och landningskontrollen i svenska hamnar. verksamhetsidé är att utföra många uppgifter åt andra på uppdrag och i samverkan samt med egna personella och materiella resurser och befogenheter. I enlighet med verksamhetsidén utför redan viss land- ningskontroll i anslutning till övrig fiskeövervakning och annan kontrollverksamhet. Den nya statliga uppgiften att genomföra en kvalitetskontroll ligger i linje med myndighetens verksamhetsidé. skall enligt föreskrift i regleringsbrevet inrikta sin verksamhet och utveckla den i dialog med berörda myndigheter, däribland . Att lägga kontrollen inom är också i linje med statsmakternas krav på en minskad sektorisering, som vidare är en av grundstenarna i den förestående utredningen om samordning av den statliga maritima verksamheten. Såvitt nu kan bedö- mas kan kontrollen med angiven ambitionsnivå och resurstillskott ut- föras effektivt av i kombination med andra uppgifter. Behovet av resurstillskott inom borde bli lägre än om man bygger upp en ny organisation för denna viktiga, men resursmäs- sigt relativt begränsade del av den samlade fiskeövervakningen. tillstyrker utredningens förslag att Fiskeri- verket får ansvaret för den nya statliga landningskontrollen som er- fordras enligt . Som verket redan meddelat i yttrande angående delbetänkandet är den centrala myndigheten för tillsyn av fisk- och fiskprodukter omfattande kontroll av hygien och redlighetsbestämmelser efter landningskontrollen. och har kommit överens om nära samverkan vad gäller landningskontrollen. i : Utredningen föreslår att det skall tillskapas en ytterligare kontrollorganisation utöver de två som redan finns och att skall ha huvudansvaret för denna nya kontroll. anser att det är angeläget att samordna de kontrollverksamheter som bedrivs av dels kustbevakning, fisketillsynsmän och polis, dels av och miljö- och hälsoksyddsnämnderna och dels av regleringsföreningen . En nytillskapad organisation som leds av och som måste ha verkställande förvaltningar och tjänstemän utplace- rade i landet kan inte innebära ett effektivt resursutnyttjande när personal med arbetsuppgifter liknande de som skall tillkomma redan finns ute i landet. bedömer därför att det finns sam- hällsekonomiska vinster i att kombinera uppgifter som landningskon- troll med den fisketillsynsverksamhet som kan bedrivas. Arbetsområ- dena är varandra lika. anser därför att Jordbruksdepar- tementet bör ge i uppdrag att utreda möjligheterna, att lokalt, där landningarna ej är av sådan omfattning att landningskon- trollen kräver heltidssysselsättning kombinera landningskontroll och fisketillsyn. Fisketillsynsmännen, som är vana att hantera fisk och som är väl förtrogna med fiskelagstiftningen, är personer som efter kompletterande utbildning i fiskhantering, m.m. väl skulle kunna sköta landningskontrollerna, som en deltidssysselsättning. Det skulle innebära en viss förstärkning av utkomstmöjligheterna för några per- soner, inom kustområden, där sysselsättningsläget är besvärligt. anser att landningskontrollen utgör en mycket viktig funktion inom fiskerinäringen. Det är viktigt att tillräckligt med medel avsätts för denna verksamhet, som för främjande av inhemsk konsumtion och för export av fisk- och kräftdjur är så betydelsefull. Utbildningsbehovet för landningskontrollanter skall här särskilt beaktas. : Utredningen föreslår att reserverade medel i prisreg- leringskassan avsättes för olika åtgärder. Dock har inga bestämda belopp avsatts för produktutveckling och redskapsutveckling. Fiskeri- verket föreslår att från prisregleringskassan av- sättes för vart och ett av dessa ändamål. Utredningen har redovisat vilka behov av fiskevård som finns. Man har också klargjort vilka tillgängliga medel som står till förfo- gande. Medel behövs också för den forskning och utveckling som behövs för en framgångsrik fiskevård. delar utredningens upp- fattning om att behovet av ytterligare medel är mycket stort och att man därför bör ta upp frågan om en allmän fiskevårdsavgift på nytt. : Prisregleringskassan beräknas innehålla per . Dessa medel föreslås enligt prop. 1992/93:184 om vissa fiskefrågor användas för att överbrygga svårigheterna för fiskerinäringen intill ett svenskt EU-medlemskap. RRV har inget att erinra vad gäller utredningens förslag om fördel- ning av dessa kvarvarande medel. RRV anser dock att utgångspunkten för utbetalda medel är tveksam. Fiskerinäringens verkliga behov av omställning till en livskraftig näring borde ligga till grund för ett eventuellt stöd och inte det faktum att prisregleringssystemet nu avvecklas. Därmed ifrågasätts också om det finns särskilda behov av dessa medel oavsett ett svenskt medlemskap i . RRV stöder tanken på ett eventuellt införande av en allmän fiske- vårdsavgift för att finansiera behovet av fiskevård. En framtida utredning om fiskevårdens finansiering bör enligt RRV också ompröva behovet av andra berörda statliga insatser, t.ex. länsstyrelsernas medverkan genom fiskeexperterna. Statskontoret: I enlighet med de överenskommelser som fattats i samband med anpassningen till EG upphör prisregleringen på fiskets område . För återstående medel ur prisreglerings- kassan, , lämnas förslag till användning under /95. Statskontoret har inget att invända mot en sådan användning men kan utifrån sitt perspektiv inte bedöma rimligheten i de olika användningsområdena. Såvitt vi kan bedöma förutsätts efter finansiering genom EG-medel. Då förhandlingarna ännu inte är avslutade är det svårt att bedöma i vilken mån åtagandena kommer att täckas genom förhandlingsresultaten. Statskontoret förut- sätter att i den mån full kostnadstäckning ej uppnås finansiering sker på annat sätt än genom ökade anslag. Statskontoret beklagar att den föreslagna producentorganisationen som finansierats genom avsättning av prisregleringsmedel med 5 mil- joner kronor ännu inte har bildats då den enligt vår uppfattning har en primär uppgift att ta ett långsiktigt ansvar för fiskenäringens framtid. Vi förutsätter att de avsatta medlen kvarstår och inte ingår i de nu fördelade ur prisregleringskassan. : Enligt direktiven till utredningen skall en analys göras av fiskerinäringens kostnads-, marknads- och konkurrens- situation i jämförelse med viktigaste konkurrentländer på fiskets område. Med utgångspunkt i en sådan analys skulle förutsätt- ningarna för det svenska fisket vid ett framtida medlemskap i kunna redovisas. En sådan analys borde enligt verkets uppfattning ha funnits i block II. Avsaknaden av analys gör att det inte är möjligt att närmare kommentera förslaget till hur de återstående medlen ur prisregleringskassan skall användas. Enligt betänkandet utgör de återstående medlen - - en väsentlig grund för finansieringen av insatser som syftar till att effektivisera det svenska fisket och anpassa det till nya konkurrensförhållanden. Det är emellertid svårt att se på vilket sätt förslaget med några undan- tag är i linje med skapandet av ett effektivt svenskt fiske. De nya konkurrensförhållanden som uppstår i och med ett EU-inträde gäller sannolikt i första hand att landningar från blir fritt samt att färsk sill inte längre får något gränsskyd. Den svenska fiskbe- redningsindustrin kommer inte längre att vara beroende av svensk sill och torsk i mån av tillgång eftersom man har möjlighet att sluta leveransavtal med utländska fiskelag och fiskdistributörer för att få en tryggad försörjning. Detta problem har inte alls berörts i utred- ningen. : Som anförde i yttrande över delbetänkandet bör medel reserveras inom ramen för kvarvarande medel till konsumtionsfrämjande åtgärder och att de används för en långsik- tig informationsinsats i syfte att öka intresset för fisk och fisk- produkter. anser att en ökning av konsumtionen av fisk är önskvärd och att åtgärder för att främja konsumtionen av fisk är motiverade. Tillförlitliga och detaljerade uppgifter om fiskkon- sumtionen är ett viktigt underlag för uppföljning av olika åtgärder som syftar till att öka konsumtionen. I utredningen konstateras att den officiella statistiken över fiskkonsumtionen delvis är brist- fällig. Detta gäller främst färsk fisk och egenfångad fisk. Enligt uppfattning är det önskvärt med en förbättrad och mer detaljerad statistik över fiskkonsumtionen på nationell nivå. vill peka på en uppgift om att vissa fiskvatten är "svartlistade" av . Den s.k. "svartlistningen" upphörde . Verket vill betona vikten av kontroll av fisk från olika fiske- vatten beträffande metallföroreningar och andra främmande ämnen. Sådan kontroll utgör nödvändig del i fiskevården. Finansiering av kontrollen bör därför ske på samma sätt som andra fiskevårdande åtgärder. Det bör noteras att nationella kontrollprogram för kvick- silver i fisk krävs enligt bestämmelser inom EU. i : Fisket är en betydelsefull och traditionsrik näring i . På ett stort antal öar och i vissa kustsamhällen är fisket med därtill hörande verksamheter den huvudsakliga sysselsättningen. Det är därför viktigt vid de kommande diskussionerna om ett regionalt stöd till fisket, att man också beaktar det omfattande beroendet av fisket i och läns skärgårdsområde. vill hävda att skärgården bör behandlas utifrån om stöd enligt 5 b. Skärgården är väl avgränsade områden med specifika problem bl.a. genom avfolknings- trend, perifert läge och fiske med tillhörande verksamheter är bas- sysselsättning. Stödet föreslås i sin helhet inriktat på syd- och ostkusten. slår fast att behovet för stärkande av kustfisket i länet som har områden med låg samhällelig service och begränsade arbetstillfällen och där yrkesfisket därför är av stor betydelse bör kunna komma i fråga för regionalt stöd. vill här endast påpeka att dispositionen av prisreg- leringsmedel bör ske utifrån ett generellt långsiktigt nyttoperspek- tiv. Exportfrämjande åtgärder (bl.a. kvalitetsaspekten) bör ha hög prioriteringsgrad. Utredningen har visat hur angeläget det är att fiskevården kan finansieras på ett annat sätt än vad som skett . En fiskevårdsavgift möjliggör att viktiga fiskevårdsåt- gärder kan genomföras. Förslaget om att en utredning tillsätts med uppgift att lämna lagförslag om en allmän fiskevårdsavgift till- styrks. Förslaget bör upprättas i samråd med yrkesfiskets-, fritids- fiskets- och fiskevattenägarnas representanter. Länsstyrelserna, som svarar för fiskevården i länen, bör ingå i den arbetsgrupp som skall utforma förslaget. i tillstyrker utredningens förslag om en allmän fiskevårdsavgift. För att få förståelse och acceptans för av- giften bör medlen nyttjas till angelägna projekt som ger god samhällsnytta. Skilda aktörer på regional nivå bör därför ges ett avgörande inflytande över medelsanvändningen. Det är vidare viktigt att alla tillgängliga medel för fiskevård samordnas för att optimera effekterna. anser att avgiftsmedlen bör fördelas på regionala fonder i relation till fiskets omfattning och att länssty- relserna bör ges ansvar för förvaltningen. Detta möjliggör ett enkelt samrådsförfarande med regionala sportfiske-, yrkesfiske- och fiske- vattenägarintressen. i län noterar att ur prisreg- leringskassan föreslås för utsättning av fisk och att dessa medel i första hand skall användas för utsättning av ål och lax. Med hänvis- ning till vad som redan sagts angående ålens betydelse för län är det naturligt att ytterligare understryka betydelsen av ålutplan- teringar. Den mängd ålyngel som vandrar in till våra kuster, vatten- drag och sjöar är inte på något sätt biologiskt betingad utan närmast slumpens skördar. I län har beräknats att det är möjligt att, med ett optimalt utnyttjande av våra kuster, utplantera ca sättål. Enligt Sötvattenslaboratoriet borde en sådan åtgärd resultera i en återfångst av vuxen blankål. Utredningen har också fram- hållit den stora lönsamheten med ålutplanteringar. Efter finns inga garantier för fortsatt ålutplantering. vill understryka de farhågor som utredningen hyser för det framtida ålfisket. I övrigt instämmer i de förslag som utred- ningen presenterat och understryker särskilt förslagen angående bensinskatten, skatteavdragen, skyddet av laxbeståndet, fiskevårdsav- giften och begränsningen av fiskeansträngningen. i : För fiskevården och sportfisket är möjligheterna till slutförande av bildandet av fiskevårdsområden av utomordentligt stor vikt. Fiskevattenägarna ställer i de flesta fall sina vatten till förfogande för fiske i olika former utan några krav på avkastning. Verksamheten är till stor nytta för människor som söker rekreation som underlag för turism m.m. I många områden är fisketurismen en viktig förutsättning för boende i glesbygd. Det kan inte vara rimligt att då kräva att den enskilde fiskerättsägaren skall betala för att få upplåta sina fiskevatten och därför måste någon form av stöd till bildande av fiskevårdsområden införas igen. När statsbidraget till fiskevård infördes medförde det kraftigt ökade insatser inom fiskevården. Även om an- slaget var begränsat fick intressenterna inom fiskevården en medfi- nansiär genom det statliga bidraget. (eller fiskenämn- derna) kunde också med statsbidraget medverka till att fiskevårdsåt- gärderna fick en mera långsiktig karaktär som t.ex. biotopvård och fiskvägar. Sedan statsbidraget i praktiken upphörde har de allmänna fiskevårdsinsatserna minskat i länet. Förutom minskad om- fattning på fiskevården har , och därmed också Fiskeri- verkets, möjligheter till styrning av fiskevården minskat. Läns- styrelsen delar utredningens uppfattning att det finns ett stort behov av statliga medel för fiskevård och att det finns motiv för att återigen föreslå införande av en fiskevårdsavgift. av- står från att i detta skede gå in på detaljer för en fiskevårdsavgift men vill ändå betona vikten av att influtna avgiftsmedel användes mer eller mindre i sin helhet för direkta åtgärder av fiskevårdskaraktär. Konsumentberedningen: Den svenska fiskerinäringen är, enligt en av utredningen citerad undersökning från , mer produktionsinriktad än flertalet andra branscher, vilka är mer mark- nadsorienterade. Marknadsföringens svaga ställning återspeglas bl.a. i brister i distributionsledet. Avsättningen av produktionen, både inom landet och på export, har givits alltför liten uppmärksamhet. Detta är synpunkter, som framförts av konsumentföreträ- darna. Förhållandena kan ses som typiska för reglerade sektorer, inom vilka regleringarna tillkommit för producenternas skull och inte för konsumenternas. Utredningen lämnar trots detta få förslag om avsätt- ning och marknadsföring av fisk. Marknadsfrågor sägs vara ett ansvar för näringen. Detta är en inställning som KoB delar. Dock är nä- ringens bristande förmåga till marknadsanpassning ett problem som måste uppmärksammas. Marknadsmekanismerna har inte fått slå igenom och påverka även i tidigare led. Resultatet har bl.a. blivit ett sill/strömmingsfiske, som är större än vad som kan avsättas med lönsamhet, och ständiga krav på statligt stöd. KoB vill föreslå att en del av återstående medel i prisregleringskassan används för under- sökningar inom detta område. Medel i prisregleringskassan har samlats upp för att finansiera fiskprisregleringen. Avgifterna har tagits ut i tidigare led men får förutsättas ha övervältrats på konsumenterna, en uppfattning som delas av statsmakterna (prop. 1992/93:184). Den beskattning som skett av konsumenterna via fiskpriserna har varit för stor för det avsedda ändamålet, eftersom medel kvarstår i kassan. Det vore därför natur- ligt att överföra dessa medel till statsbudgeten. Regeringen har dock uttalat att medlen bör användas för att stärka den svenska fiskeri- näringens konkurrensförmåga och överbrygga den nuvarande bekymmer- samma situationen för näringen. Mot bakgrund av regeringens inten- tioner anser KoB att utredningen varit för lite offensiv i sina förslag till disposition av prisregleringsmedlen. KoB anser det inte nödvändigt att en större del disponeras /95, om inga meningsfulla projekt kan föreslås. KoB föreslår att avsättande av medel till en undersökning över konsumenternas attityder till fisk övervägs. Vidare borde efterhöras EG:s erfarenheter av de projekt som stöds enligt "Council Regulation (EEC) No 4042/89 of on the improvement of the conditions under which fishery and aquacul- ture products are processed and marketed". Beträffande medel för utsättning och det s.k. trygghetspaketet hänvisar KoB till rege- ringens uttalande att kostnaderna härför bör övertas av fisket. När det slutligen gäller förslaget om främjande av exporten, vill KoB framhålla vikten av att medlen används på sätt som föreslås av utred- ningen, nämligen för att profilera svenska produkter utomlands, och inte går till prisunderstöd vid export. stöder bl.a. förslagen rörande exportfräm- jande åtgärder och produktuveckling. Utöver de som avsatts innevarande budgetår är det viktigt att beslut fattas beträf- fande ytterligare för /95, för att en mer långsiktig exportfrämjande verksamhet skall kunna bedrivas. Det är i detta sammanhang viktigt att krav inte ställs på förbrukning av totalt inom en viss tidsram. tillstyrker förslaget till disposition av de som beräknas återstå av prisreglerings- kassan för fisk med undantag för posten Exportfrämjande åtgärder. Eftersom yrkesfiskets producentorganisationer nybildats vid årsskif- tet och ej hunnit bygga upp något eget kapital är det viktigt att tillräckliga resurser finns för att verksamheten skall kunna bedrivas i enlighet med intentionerna. Nya beräkningsgrunder kommer att pre- senteras för . Förbundet föreslår att till Exportfrämjande åtgärder avsättes . SFR anser vidare att avsättningen av till producentorganisationer är otillräcklig. De nya förutsättningar för yrkesfisket, som ikraft- trädande innebär, ställer krav på särskilda åtgärder för yrkesfisket .