prop · GH03209 · 1994-01-01 00:00:00 — Regeringen föreslår att också samma ersättningsperioder skall gälla för dagpenning i KAS-systemet som gäller för dagpenningen inom arbetslöshetsförsäkringen. För grundbeloppet i KAS bör samma ersättningsperioder gälla som för det nuvarande stödet. Dessutom bör samma ersättningsperiod gälla för grundbeloppet för den som efter fyllda har utförsäkrats från dagpenningen i KAS, som gäller för den som har utförsäkrats från arbetslöshetsförsäkringen efter fyllda . När ersättningsrätten grundas på ett särskilt arbetsvillkor bör dock, som har redogjorts för, den nya ersättningsperioden få vara längst utom i det fall då grundbeloppet i KAS lämnas till den som inte har fyllt . I det fallet bör den nya ersättningsperioden vara längst . Regeringen har ovan redovisat sitt förslag om de intensifierade åtgärder som skall erbjudas den arbetslöse när den ersättningsperiod som har grundat sig på ett särskilt arbetsvillkor har tagit slut. Regeringen anser att den som har ett avbrott i sin arbetslöshet under en pågående ersättningsperiod liksom skall få fortsätta att få ersättning under återstående antal dagar av ersättningsperioden när han eller hon åter blir arbetslös. Försäkringen får inte motverka att arbetslösa antar erbjudanden om kortvariga eller tillfälliga anställningar. Den som t.ex. erbjuds en anställning som omfattar skall inte förbruka någon ersättning och när anställningen upphör skall den arbetslöse fortsätta att få ersättning från KAS eller arbetslöshetsförsäkringen under det antal dagar som återstår av ersättningsperioden. Regeringens förslag till förändringar i ALF-lagen och KAS-lagen skall förenas med omfattande övergångsbestämmelser för att medge en mjuk övergång till de nya reglerna. Regeringens förslag till övergångsbestämmeler innebär i korthet: Mot bakgrund av att den allmänna avgiften för finansieringen av de kontanta förmånerna vid arbestlöshet endast har gällt ett fåtal månader bör kravet för att uppfylla avgiftsvillkoret inledningsvis sättas lågt för att successivt öka i takt med att möjligheterna att uppfylla det ökar. Ersättningsperioder som var pågående skall anses vara grundade på ett allmänt arbetsvillkor. Detta medför att perioderna kan följas av en ersättningsperiod som har grundats på ett särskilt arbetsvillkor. För den som har en pågående ersättningsperiod som har börjat före får, om ersättningsperioden går till ända före , även den följande ersättningsperioden betraktas som en ersättningsperiod grundad på ett allmänt arbetsvillkor. Detsamma skall gälla den som blir arbetslös och ansöker om ersättning med dagpenning för tiden - . Därigenom uppnår man att de som är arbetslösa eller blir arbetslösa strax efter då de nya reglerna föreslås börja gälla kan få plus en arbetsmarknadspolitisk åtgärd följd av 300 ersätt- ningsdagar. Den som har en pågående ersättningsperiod som går till ända före samt den som ansöker om ersättning för tid - får möjlighet att inom det system som han eller hon befinner sig i när ersättningsrätten prövas - eller KAS - tillämpa de äldre regler i fråga om arbetsvillkorets uppfyllande och fastställande av normalarbetstid och dagsförtjänst som gällde där före . Detta skall för samtliga berörda gälla normalarbetstiden. För kassamedlemmar får den förmånligaste bedömningen av arbetsvillkor och normalarbetstid tillämpas . Regeringens förslag: Den som uppfyller medlemsvillkoret i en arbetslöshetskassa skall anses uppfylla avgiftsvillkoret. Månad som medlem i en arbetslöshetskassa före får således tillgodoräknas som en avgiftsmånad om den ligger inom ramtiden och medlemskapet består . Därutöver skall för den som inte uppfyller medlemsvillkoret eller som inte är medlem i en arbetslöshetskassa följande gälla. - skall avgiftsvillkoret anses ha uppfyllts av - sökande som har påbörjat en ersättningsperiod - under förutsättning att de - har varit avgiftsskyldiga , - sökande som har påbörjat en ersättningsperiod - under förutsättning att de - har varit avgiftsskyldiga , - sökande som har påbörjat en ersättningsperiod - under förutsättning att de - har varit avgiftsskyldiga , - sökande som har påbörjat en ersättningsperiod - under förutsättning att de - har varit avgiftsskyldiga , - sökande som har påbörjat en ersättningsperiod - under förutsättning att de - har varit avgiftsskyldiga , - sökande som har påbörjat en ersättningsperiod - under förutsättning att de - har varit avgiftsskyldiga . Skälen för regeringens förslag: Med anledning av regeringens förslag (prop. 1993/94:80) till riktlinjer för utformningen av en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring anförde arbetsmarknadsutskottet i betänkande En allmän och obligatorisk arbetlöshetsförsäkring (1993/94:AU6) följande:"utgår från att den nya försäkringen skall kunna träda i kraft . Med hänsyn till vad utskottet i det följande kommer att föreslå beträffande finansieringen vill utskottet som sin mening uttala, att strävan bör vara att övergångsreglerna till den nya försäkringen utformas så att fullgörandet av avgiftsskyldighet redan från det kommande årsskiftet skall tillgodoräknas i kvalifikationshänseende vid en senare prövning av rätten till inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet". beslutade att ge regeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende. Regeringen föreslår därför övergångsregler som innebär att den som har varit avgiftsskyldig också kommer att kunna få rätt till en ersättning som motsvarar av tidigare inkomst redan från . Regeringens förslag till avgiftsvillkor innebär att den arbetslöse skall ha varit avgiftsskyldig enligt lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet inom en ramtid av 24 månader före arbetslöshetens inträde. Med hänsyn till att den allmänna avgiften infördes är det inte möjligt för en arbetslös att till ha uppfyllt det föreslagna avgiftsvillkoret. Detta skulle emellertid strida mot intentioner som lagts fast av . Regeringen föreslår därför övergångsregler som innebär att - kommer arbetslösa att kunna uppfylla avgiftsvillkoret, utan att ha varit avgiftsskyldiga av 24 möjliga. För den som redan är medlem i en arbetslöshetskassa när de nya reglerna börjar gälla skall som medlem inom ramtiden få räknas som avgiftsmånad. Det innebär att den som har uppfyllt medlemsvillkoret också skall anses ha uppfyllt avgiftsvillkoret. Det vore oskäligt att inte låta dessa kassamedlemmar tillgodoräkna sig redan fullgjord medlemstid. Enligt regeringens uppfattning bör övergångsreglerna i övrigt vara utformade så att en successiv anpassning sker till det föreslagna avgiftsvillkoret. Genom detta sker en anpassning till att ju som förflutit från desto större möjligheter har den arbetslöse haft att uppfylla avgiftsvillkoret. När avgiftsvillkoret tidigast kan vara uppfyllt med regeringens förslag till övergångsregler kan belysas med följande exempel: Den som ansöker om ersättning från arbetsmarknadskassan eller arbetslöshetskassan kommer att ha uppfyllt avgiftsvillkoret om han eller hon under - har haft sådana inkomster att han eller hon varit avgiftsskyldig enligt lagen om allmänna avgifter för finansiering av kontanta förmåner vid arbetslöshet. Detta innebär att den som har haft ett arbete , eller som t.ex. fått KAS, ersättning från arbetslöshetsförsäkringen eller utbildningsbidrag kommer att ha uppfyllt avgiftsvillkoret. Den som ansöker om KAS eller ersättning från arbetslöshetsförsäkringen - skall ha haft sådana inkomster att han eller hon har varit avgiftsskyldig. Detta innebär att den som ansöker om ersättning endast behöver ha varit avgiftsskyldig - . Av nio möjliga månader krävs avgiftsskyldighet . Från kommer sedan en successiv övergång att ske till att uppfylla det föreslagna avgiftsvillkoret. Den som ansöker om ersättning skall - ha varit avgiftsskyldig under minst elva av de tjugofyra månaderna för att uppfylla avgiftsvillkoret. har avgiftssystemet varit i gång så länge att den som har en klar anknytning till arbetsmarknaden uppfyller avgiftsvillkoret. Motsvarande övergångsbestämmelser för att uppfylla avgiftsvillkoret bör gälla den som är skyldig att betala sjömansskatt. Regeringens förslag: En ersättningsperiod som har påbörjats före fortsätter med oförändrade villkor dock med de regler i fråga om höjning av normalarbetstid och/eller dagpenning som föreslås i avsnitt 9. Vid prövning av rätten till ersättning fr.o.m. enligt ALF-lagen och KAS-lagen skall i första hand de nya reglerna tillämpas. I andra hand skall följande gälla om det är till fördel för den sökande. En ersättningsperiod som pågick skall anses grundad på ett allmänt arbetsvillkor. Sökande skall anses ha uppfyllt ett allmänt arbetsvillkor om de uppfyller ett särskilt arbetsvillkor och om de a) hade en pågående ersättningsperiod som pågår t.o.m. , eller b) ansöker om ersättning för tid före utan att ha en pågående ersättningsperiod. Om en ersättningsperiod går till ända - och sökanden då uppfyller ett nytt villkor för ersättning beviljas en ny ersättningsperiod. Denna senare ersättningsperiod räknas tidigast från den tidpunkt då den perioden innan gick till ända. Sökande kan efter medgivande av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få sin ersättningsperiod förlängd t.o.m. om - de hade en pågående ersättningsperiod , - efter den periodens slut har beviljats en ersättningsperiod med dagpenning som har börjat - , och som har grundats på ett särskilt ar- betsvillkor, - ersättningsperioden har gått till ända före , och - de inte har uppfyllt ett nytt arbetsvillkor . Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag i fråga om arbetsvillkoren innebär att allmänt och ett särskilt arbetsvillkor införs. Ett allmänt arbetsvillkor kan uppfyllas endast genom förvärvsarbete. Det särskilda arbetsvillkoret kan däremot bestå av tid jämställd med arbete, exempelvis arbetsmarknadsutbildning, arbetslivsutveckling samt med föräldrapenning eller värnplikt men även till del av arbete. För att medge en mjuk övergång till de nya reglerna bör ersättningsperioder som pågår behandlas som om de har grundat sig på ett allmänt arbetsvillkor. De kan därigenom följas av en ersättningsperiod som grundar sig på ett särskilt arbetsvillkor. De som har en pågående ersättningsperiod som upphör från bör få en ny ersättningsperiod om de uppfyller det arbetsvillkor som gällde före . skall anses grunda sig på ett allmänt arbetsvillkor och bör, vid fortsatt arbetslöshet, kunna följas av ytterligare en ersättningsperiod. Detsamma bör gälla dem som blir arbetslösa från och då inte uppfyller ett nytt allmänt arbetsvillkor. Det kan här röra sig om personer som exempelvis har avslutat en arbets- marknadsutbildning. Den ersättningsperiod som de på detta sätt får, kan i händelse av fortsatt arbetslöshet, följas av ytterligare en ersättningsperiod. Som har redovisats bör den som efter en ersättningsperiod som har grundat sig på ett allmänt arbetsvillkor har fått en ersättningsperiod genom att uppfylla ett särskilt arbetsvillkor efter sistnämnda ersättningsperiods slut erbjudas intensifierade åtgärder för återgång i förvärvsarbete. För att därefter få en ny ersättningsperiod krävs att sökanden har uppfyllt ett arbetsvillkor genom förvärvsarbete (allmänt arbetsvillkor). Enligt gällande bestämmelser i och KAS-lagen sker i vissa fall en minskning av antalet ersättningsdagar i den ersättningsperiod som följer på en annan. Bestämmelserna kan illustreras med följande exempel. En person som har blivit arbetslös får en period om längst . När han eller hon har fått ersättning får personen i fråga ett vikariat . Efter vikariatets slut får den arbetslöse resterande i sin tidigare period. När de är slut har han eller hon genom vikariatet kvalificerat sig för en ny ersättningsperiod. Denna nya period räknas emellertid från det den arbetslöse uppfyllde det nya arbetsvillkoret och kommer i exemplet således att sammanfalla med den tidigare perioden. I praktiken innebär detta att personen i fråga får 200 nya ersättningsdagar. Regeringen föreslår ingen ändring i bestämmelserna i denna del. Detta bör gälla även i fortsättningen. Som en övergångsbestämmelse föreslår regeringen emellertid att någon minskning av antalet dagar inte bör ske om perioden innan går till ända - . Den nya perioden bör räknas från det den tidigare perioden gick till ända. Detta medför att antalet ersättningsdagar i varje period med dagpenning från arbetsmarknadskassa eller arbetslöshetskassa kan uppgå . - blir det därför möjligt att få 300 (i vissa fall 450) ersättningsdagar plus arbete eller arbetsmarknadspolitisk åtgärd följt av . För den grupp som trots generösa allmänna övergångsbestämmelser ändå skulle råka i situationen att inte längre vara berättigad till arbetslöshetsersättning föreslår regeringen en särskild regel. Den innebär att den som hade en pågående ersättningsperiod och fick sin sista ersättningsdag i perioden efter bör omfattas av en särbestämmelse. Om han eller hon därefter beviljas en ny ersättningsperiod kommer denna, om inga avbrott sker, att räcka ca in . Om den nya ersättningsperioden skulle vara grundad på ett särskilt arbetsvillkor (arbetsmarknadsutbildning, arbetslivsutveckling m.m.) bör han eller hon kunna få sin ersättningsperiod förlängd utöver de som han eller hon har beviljats, dock längst t.o.m. . Denna förlängda ersättning bör få beviljas efter medgivande av regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, i varje enskilt fall. Den beskrivna situationen kommer enligt regeringens bedömning att inträffa i endast ett fåtal fall och kommer att gälla förlängd ersättning under längst knappt . Förlängningen bör få medges om det i det enskilda fallet inte kan erbjudas arbete eller någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd. 11.4Arbetsvillkoren, normalarbetstiden och dagpenningen enligt ALF-lagen Regeringens förslag: Den som har en pågående ersättningsperiod fortsätter perio- den ut med oförändrade villkor dock med de regler i fråga om höjning av normalarbetstid eller dagpenning som föreslås i avsnitt 9. Vid prövning av rätten till ersättning från enligt ALF-lagen skall i första hand de nya reglerna tillämpas. I andra hand skall följande gälla om det är till fördel för den sökande. Arbetsvillkoret skall prövas enligt de regler som gällde i arbetslöshetskassan före för de medlemmar i en arbetslöshetskassa som a) hade en pågående ersättningsperiod som pågår t.o.m. , eller b) ansöker om ersättning för tid före utan att ha en pågående ersättningsperiod. Om arbetsvillkoret bestäms enligt de äldre bestämmelserna skall också normalarbetstid och dagpenning fastställas enligt de äldre bestämmelserna. Skälen för regeringens förslag: Av skäl som har redogjorts för i avsnitt 8 föreslås att arbetsvillkoret skall fullgöras med förvärvsarbete eller med tid som får jämställas med förvärvsarbete minst inom en ramtid av närmast före arbetslöshetens inträde eller alternativt förvärvsarbete . I fråga om arbetslöshetsförsäkringen innebär detta en viss skärpning. För en kassamedlem som uppfyller det före gällande arbetsvillkoret i kassan - minst 75 dagars arbete fördelade inom en ramtid av - och som blir arbetslös från bör de regler i fråga om arbetsvillkor som gällde i kassan före nämnda datum få tillämpas. För kassamedlemmar som har en pågående ersättningsperiod som upphör före bör likaså gälla att de äldre bestämmelserna i fråga om arbetsvillkor får tillämpas om det är till fördel för den sökande. Dessa sökande kan under er- sättningsperioden ha haft längre eller kortare avbrott med arbete eller ha deltagit i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Arbetet kan även ha varit på deltid. Om arbetsvillkoret fastställs med stöd av äldre bestämmelser bör också normalarbetstid och dagpenning fastställas enligt äldre bestämmelser. Bedömning av normalarbetstid enligt de äldre bestämmelserna har främst betydelse för dem som har arbetat med varierande arbetstid eller har arbetat heltid men har övergått till deltidsarbete. Beräkningen av arbetsvillkor, normalarbetstid och dagpenning är nära förbundna med varandra. Arbetslöshetskassorna har datarutiner till hjälp för detta arbete. Regeringens förslag: Den som har en pågående ersättningsperiod fortsätter perioden ut med oförändrade villkor dock med de regler i fråga om höjning av normalarbetstiden som föreslås i avsnitt 9. Detta gäller även den som har påbörjat sin ersätt- ningsperiod hos en arbetslöshetskassa och fortsätter perioden hos en arbetsmarknadskassa. Vid prövning av rätten till ersättning fr.o.m. enligt KAS-lagen skall i första hand de nya reglerna tillämpas. I andra hand skall följande gälla om det är till fördel för den sökande. Sökande får sin normalarbetstid fastställd enligt de regler som gällde inom KAS före om de a) hade en pågående ersättningsperiod med dag- penning som upphör före , eller b) ansöker om KAS i form av dagpenning för tid - utan att ha en pågående ersättningsperiod. En sökande som hade en pågående ersättningsperiod med KAS i form av grundbelopp och vars ersättningsperiod går till ända före utan att sökanden då uppfyller villkoren för KAS i form av dagpenning, får beräkna normalarbetstiden med tillämpning av äldre bestämmelser. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag till en allmän arbetslös- hetsförsäkring innebär en möjlighet att få en inkomstrelaterad dagpenning även inom KAS-systemet. Den som har påbörjat en ersättningsperiod hos en arbetslöshetskassa kan efter lämna arbetslöshetskassan och fortsätta sin ersättningsperiod hos en arbetsmarknadskassa. Reglerna för fastställande av normalarbetstid föreslås ändrade i KAS-lagen. Ändringen består i dels att normalarbetstiden beräknas på samtliga månader i ar- betsvillkoret, dels att normalarbetstiden fastställs på nytt för varje er- sättningsperiod utifrån det arbete som har tillgodoräknats för att få den ersättningsperioden. Genom övergångsbestämmelsen får en sökande som har blivit arbetslös och ansöker om KAS i form av dagpenning för tid - normalar- betstiden fastställd enligt de regler som före gällde i KAS. I KAS gäller redan det arbetsvillkor som föreslås införas i ALF-lagen varför övergångsbestämmelsen i KAS skiljer sig från den i ALF-lagen. Den som har pågående ersättningsperiod med dagpenning i en arbetslöshetskassa och som väljer att gå över till en arbetsmarknadskassa omfattas av övergångsbestämmelserna i . En sådan sökande får om ersättningsperioden går till ända före i sin nya ersättningsperiod tillämpa äldre normalarbetstid inom KAS. Denna övergångsbestämmelse medför att sökanden kan få behålla en hög normal- arbetstid från den tidigare perioden även om det arbete som har legat till grund för den nya perioden har varit av mindre omfattning. 12 Uppgiftsskyldighet för arbetslöshetskassorna Regeringens förslag: I ALF-lagen föreskrivs en skyldighet för arbetslöshetskassorna att till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna uppgifter som behövs för att kunna följa upp och utvärdera arbetslöshetsförsäkringen. Skälen för regeringens förslag: Arbetslöshetskassorna betalade ut ca i ersättning till sina medlemmar. Endast av dessa utgifter finansierades via medlemmarnas egna avgifter. Övriga finansierades genom statsbidrag. Med hänsyn till de betydande allmänna medel som hanteras av arbets- löshetskassorna anser regeringen det rimligt att kassorna i lag åläggs att lämna den information som behövs för en ordentlig analys av hur ar- betslöshetsförsäkringen fungerar och av försäkringens utgifter. Den nödvändiga informationen finns i första hand hos arbetslöshetskassorna. Detta gäller bl.a. statistik rörande ersättningstagare, kvalifikationsgrunder och inkomstfördelning bland ersättningstagarna, uppgifter om antalet ersättningsdagar och förekomsten av deltidsersättning samt uppgifter som möjliggör en analys av rundgången mellan ersättning och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vilka uppgifter och i vilken ordning uppgifterna skall lämnas bör få föreskrivas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 13.1Utvecklingen av kontantstödens kostnader Det finns en bred samstämmighet om att arbetslösheten utgör den viktigaste politiska frågan. Sysselsättningen har sedan den var som högst, , minskat med ca 600 000 personer. Den öppna arbetslösheten har mellan ökat från till av arbetskraften eller från ca 120 000 till ca 350 000 personer. Dessutom har de konjunkturberoende arbets- marknadsåtgärderna ökat kraftigt och omfattade ca 240 000 perso- ner. Till detta kommer 120 000 deltidsarbetslösa. Merparten av de arbetslösa har rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäk- ringen. Enligt AMS statistik är av de arbetssökande utan arbete medlemmar i en arbetslöshetskassa. Det finns emellertid stora regionala skillna- der. I t.ex. är av de arbetslösa medlemmar medan det i enbart gäller . Generellt är anslutningsgraden lägst i storstadsområdena. av de arbetslösa får KAS. Här är bilden den omvända. Bland dem som får KAS är boende i storstadsregionerna överrepresenterade. Cirka en fjärdedel av de arbetslösa saknar någon form av ersättning. En stor del av dessa är ungdomar. Två tredjedelar är . Det är stora regionala skillnader. Många av de arbetslösa utan någon form av ersättning bor i storstadsregionerna. Arbetslöshetsnivå i procent av arbetskraften, kontantstödens kostnader och i miljarder kronor. 1990 1991 1992 1993 Arbetslöshetsnivå 1,6 3,0 5,3 8,2 Kontantstödens utgifter 6,8 12,7 25,5 38,7 varav Arbetslöshetskassa 6,5 12,0 24,1 36,7 KAS 0,3 0,7 1,4 2,0 Både arbetslöshetsförsäkringen och KAS finansieras huvudsakligen från den s.k arbetsmarknadsfonden. Fonden är egentligen endast är ett konto hos till vilken har beviljat en rörlig kredit på för innevarande budgetår. De som deltar i ar- betsmarknadsåtgärden arbetslivsutveckling (ALU) får också ersättning från arbetsmarknadsfonden i form av utbildningsbidrag. Från fonden finansieras även statens kostnader för utbildningsbidrag till medlemmar i arbetslöshetskassorna som genomgår arbetsmarknadsutbildning m.m. och bidrag till permitteringslöneersättning. utbetalades via arbetsmarknadsfonden för utbildningsbidrag till kassamedlemmar, utöver de i kontant ersättning. De totala utgifterna uppgick till nära . Arbetsmarknadsfonden finansieras via en arbetsgivaravgift på av lönekostnaderna samt /94 genom en allmän avgift för de enskilda på på förvärvsinkomster. finansierade medlemmarna i arbetslöshetskassorna via sina avgifter till kassorna, den s.k. finansieringsavgiften, en del av försäkringen. Denna avgift avskaffades när den allmänna avgiften infördes. Finansieringsavgiften svarade dock för ett mycket litet bidrag till finansieringen. Finansieringsavgiften uppgick till ca , vilket motsvarade av den utbetalade arbetslöshetsersättningen. Arbetsgivaravgiften bidrog till ungefär en fjärdedel av utgifterna . Resterande del, , av utgifterna finansierades genom lån via en rörlig kredit hos . Det ackumulerade underskottet (skulden) i fonden växer snabbt. Enligt budgetpropositionen beräknades det ackumulerade underskottet att uppgå till vid innevarande budgetårs slut. För att stärka finansieringen infördes , som tidigare nämnts, en allmän avgift på på förvärvsinkomster. Då bidrar den allmänna avgiften och arbetsgivaravgiften med vardera till arbetsmarknadsfonden. Med nuvarande kompensationsnivå och beslutade finansieringskällor räcker försäkringens in- täkter till att finansiera arbetslöshetsersättning till ca 240 000 personer , vilket motsvarar 5,5 - av arbetskraften. Den stigande arbetslösheten har medfört stora utgiftsökningar. En första begränsning av utgifterna gjordes då kompensationsnivån i arbetslöshetsförsäkringen fastställdes till av tidigare inkomst. Den högsta dagpenningen fastställdes till per dag. Denna nya nivå innebär minskade utgifter på årsbasis med 4,5 till jämfört med om de gamla reglerna hade kvarstått. infördes dessutom fem ka- rensdagar i försäkringen och i KAS. Karensdagarna beräknas ge en besparing på .