prop · GI0319 · 1994-12-31 00:00:00 — Det slog fast vissa grandläggande rättigheter för konsumenterna,varav en gällde skyddet för hälsa och säkerhet, en arman skyddet av ekononuskaintressen och en tredje rärten till reklamation och skadestend. Programmet gavfå sydiga resultet men utgjorde stertskottet för ett omfattende Fastslåendet avde angivna rättighetema fördes vidare Prop. 1994/95:19 i EG:s andrakonsumentpolitiska program, som antogs . Först i mitten av 1980-telet tog utvecklmgen avkonsumentskyddet fart. Avgörande för dette var bl.a. enhetsakten. Av stor vikt för konsumentpolitiken blev vidareden nya hannonise-rmgsmetoden i fråga om tekmska föreskrifter, vilkentUlämpats på flera av de dfrektiv som ingår i EES-avtelet. Den har inneburit enkraftig förenklmg av arbetet medproduktsäkerhet. hade EG-dfrektiven innehållit deteljeradetekmska krav. formulerade EG endast de väsentiigaproduktsäkerhetskraven, medan utformingen av deteljreglema överlämnadestdl de europeiska standardisermgsorganen. Programmet inleds med en uppmaning till medlemsländema art se tUl art de konsumentpolitiska beslut som EG redan fattat ocksågenomförs. Nationell lagstiftning skulle genomföras så snabbt som möjligt edigtduektiven om vilseledande marknadsföring, produktensvar,konsumentkrediter, hemförsäljning,livsmedelsmärkning och leksakers säkerhet. Här pekades på vikten av artvaror och tjänster är säkra samt behovet av ett bättre skydd mot oskäligaavtelsvUlkor. antog kommissionen ett andrakonsumentpolitiskt tteårsprogram. Här uttelas bl.a. attkonsumentmformationen är otUlräcklig.Man pekar på betydelsen av mformation för att konsumenterna skall kunnate vara på fördelama med den inre marknaden. Kommissionenanger att man tänker vidte en rad åtgärder för att förbättta märknmgen avprodukter Miljömärkning anges särskilt. Andra områden som prioriteras är ett förbätttatkonsumentskydd i fråga om finansiella tjänster (t.ex. vid betel- ochkreditkortsbetelning och s.k. home banking) samt tvistlösning. I det senarefallet handlar det bl.a. om art skapaformer för tvistlösmng utenför domstolarna och om möjligheter tUlgrapptelan. GenomEES-avtelet och de av godkända ändrmgama av dette avtel har införlivat eller åtegit sig artinförliva sådan sekundärlagstiftning på konsumentområdet som harbeslutets av EG före . Regeringen harsålunda i prop. 1991/92:170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdetredovisat ert drygt 20-tel rättsakter som uigår i denna sekundärlagstiftning.Huvuddelen utgörs av dfrektiv och återstoden av rekommendationer. dfrektiv om produktsäkerhet,marknadsföring och produktmformation samt om konsu-mentkrediter och paketresorDessa dfrektiv redovisas i den nämnda propositionens bilaga 2. 1993/94:203 Ändringar av avtelet omEuropeiska ekonomiska samarbetsrådet (EES-avtelet) har regermgen vidare redovisat ytterligare ert antel rättsakter som har antegits mom gemenskapen. I fråga om ett dfrektiv om oskäliga avtelsvUlkor i konsumentförhållanden har i propositionen angivits (avsmrt5) art förslag till anpassning kommer att Prop. 1994/95:19 läggas fram isärskild ordning. Vidare har i propositionen (avsnirt 14) lagts fram lagförslagvarigenom ert dfrektiv om allmän produktsäkerhet, en rmljömärkningsförordningsamt ett direktiv om hushållsapparaters energiförbrakningmförlivas med svensk rätt. RUcsdagen har antegit lagförslagen (bet.1993/94:UU23, rskr. 1993/94:367, SFS 1994:609-611). 14.2 Svensk konsumentpolitik i ett medlemskapsperspektiv Somframgått har man uiom EG upprättet konsumentpolitiska hand-luigsprogram medövergripande mål för verksamheten på konsumentområdet. Vidareinnehåller enhetsakten en allmän konsumentpolitisk deklaration. Slutiigen haren utttycklig rättslig grand skapats genom artikel 129a i för envidareutvecklmg av konsumentpolitiska åtgärder mom EG. De närmaste motsvarigheterna i tillhandluigsprogrammen och deklarationema inom EG har utgjorts av1972 och riksdagsbeslut omkonsumentpolitiken. Inom regermgskansliet bereds ettförslag till nya mål och prioriteringar för konsumentpolitiken. De föratsesanslute väl till handlingsprogrammen och deklarationema.I imje med den svenska utvecklmgen och ttaditionen har konsumentpolitikeni ert bredare tecknmgsonuåde. Bakgranden framgår av vad som sägs omskillnadema och likheterna mellan och EG på konsumentområdet. Den stetiigakonsumentpolitiken i har en lång ttadition. Den kan föras tillbaka ändatill 1940-telet, då en stetlig verksamhet på området sattes igång och de förstemstimtionerna inrättedes. Viktiga medel i konsumentpolitiken har varit bl.a.inrättende av särskUda konsumentorgan,lagstiftning, rådgivning och information, undersökningar, testningaroch provningar samt reklamationsverksamhet. Allmänt kansägas att konsumentpolitiken i har en längre ttadition än den i EG och att den har varitmera välutvecklad här De mstimtionella formerna för art te tillvara konsumentpolitiken - t.ex. genom särskilda organ somKonsumentombudmannen (KO), Konsument verket, och - har inte några motsvarigheter på gemenskapsdvå, och EG har heller inte stellt några mera konkrete krav på att särskilda konsumentpolitiska organ skall inrättes i medlemsländema. Enbörjan till en utveckling åt det hållet ligger dock i art det i olika rättsakter på konsumentonuådet från senare år stells krav på art det finns nationella organ som skall kunna mgripa med säljförbud m.m. mot farliga produkter (det gäller t.ex. i direktiven om leksakers säkerhet, om generell produktsäkerhet och om farliga livsmeddsimitetioner). Men det är i och för sig inget i de berörda direktiven som hindrar art en sådan uppgift anförtros organ med också andra än konsumentvårdande uppgifter, t.ex. de allmänna domstolarna. Avsaknaden av regler av det slag som har berörts har vidare mte hmdrat art olika konsumentmyndigheter med uppgifterliknande exempelvis firms i vissa av EU:s medlemsländer, bl.a. , Som tidigarehar sagts har tempot i utvecklmgen mot ert mera kvalificerat konsumentskyddinom EU ökat . På flera områden har konsumentskyddet inomEU närmat sig och kommit i kapp det iSverige och övriga . Konsumentskyddet i , , ochSverige har i stora stycken utvecklats paralleUt och inte sällan inom ramen för ett nordiskt samarbete, bl.a. under . Den omstendigheten art åtskilliga lagar på konsumentskyddets område har fart justeras - och vissa nyainföras - tUl förmån för konsumentintresset med adeddng av EES-avteletoch tilläggsavtelet illustterar att konsumentskyddet inom EU på vissa områdenockså har kunnat gå längre än i . Som ert exempel kan nämnas den nya lagen om pakettesor och den nya lagen omleksakers säkerhet, som mte har haft någon lagstiftningsmässigmotsvarighet här När det gäller lagstiftning på konsumentonuådetfinns det skäl art peka på de grandläggande skillnader som finns mellan rättsaktersom berör produktsäkerhet och annan produkmtformning, å ena sidan, ochsådana som gäller konsumenternas ekonomiska och rättsliga inttessen å den andra. Rättsakter av det försmämnda slaget har iallmänhet inte bara ert konsumeniskyddssyfte. De avser också art främja denfria rörligheten av varor genom att upp gemensamma produktnormerm.m. Det innebär art de angivna normernaskall tillämpas inom hela gemenskapen ochart nationella avvikelser i princip inte tillåts. Annorlunda förhåller det sigmed de rättsakter som reglerar konsumentemas ekonomiska eller rättsliga skydd, exempelvis om marknadsförmg,hemförsäljning, konsumentkrediter och produktensvar De har i allmänhets.k. mim-mikarakter, vilket innebär artvarje medlemsstet måste säkersteUa an konsumentemafår åtnjute minst det skydd som anges i rättsakten i fråga. Del är dockinget som hindrar att steten i fråga utsöäcker konsumentskyddet ännu längre. Det finnsnationella regler om konsumentemas ekonordska och rättsliga skydd som heltsaknar motsvarighet på gemenskapsnivå. Ett sådantområdena är konttaklsrätten. Det är bara i ett fåtel simationer somavtelsförhållandet mellan en konsument och en näringsidkare regleras i rättsakterpå gemenskapsnivå. Som exempel på områden där avtelsnor-mer firms för speciella frågestellnmgar kan nämnas konsumentkrediter, hemförsäljning och paketresor Genom det tidigarenämnda duektivet om oskäligaavtelsvillkor införs vidare inom EU vissa generella principer om avtelstolkningoch otillåma avtelsvillkor i konsumentevtel, som i allt väsendigt redan har enmotsvarighet i svensk rätt. Vidare bereds mom EGnya rättsakter för särskilda avtelstyper som distensförsäljning och s.k. time-share.Men ännu saknas inom EU gemenskapslagstiftning som motsvarar den generella civilrättsligalagstiftning som finns i och i vissaandra europeiska länder om konsumentköp, konsumenttjänster och konsumentförsäkring.Dock kan en utvecklmg skönjas också här, manifesterad bl.a. genom en avEG-kommissionen publicerad rapport (s.k. grönbok) om köprärtsligagarantier m.m. Sanunanfatmmgsvis kommer ertmedlemskap i art innebära an 181 fullt ut och aktivt kanmedverka i och påverka utvecklingen av konsumentpolitiken inom gemenskapeni Imje med de värdermgar som Prop. 1994/95:19 ligger till grand förkonsumentpolitiken i . I den proposition om den framtida svenskakonsumentpolitiken som förbereds i kommerkonsekvensema av ett EU-medlemskap art yrterligare belysas. En grandläggandeutgångspunkt är art konsumentskyddet också skall ges hög prioritetoch att inom ramen för ertmedlemskap aktivt skall verka för dette mom EU. är också enuppfattning som har förts fram av de remissmstenser som har uttelat sig om konsumentpolitiken, däriblandKonsumentverket, Konsumentberedningen och KF. Avgränsningen mellan det konsumentpolitiskaområdet och andra politUcområden ärinte entydig. Sålunda är en del lagstifming på områden som avser livsmedel,läkemedel (x;h kemikalier av stor betydelse från konsumentsynpunkt även om den administteras av särskilda myndigheter Ettannat exempel är miljömärkningsfrågoma, som i hänförs till såväl det konsumentpolitiska som mUjöpolitiskaområdet. En helteckande bild kan därför endast fås genom att man läggerflera politikonuåden bredvid varandra. 15 Utbildning, forskning och utveckling Regeringensbedömning: Investeringar i utbildmng, forskrung och utveckling är investermgar i långsiktigtanvändbar kunskap. Inom dessa områdensttävar regermgen mot ökad kvalitet, ökad mter-nationalisermg och ökadrörlighet för såväl kunskap som kunskapsbärande människor ärnödvändigt om kompetensmvån i skallbli konkurrenskraftig internationellt sett. Samverkan och utbyte medomvärlden måste därför vara ett namriigt inslag i all utbildning och forskning. De möjligheter till medverkan i internationella nätverk, projekt ochutbytesprogram som deltegandei EG-samarbetet erbjuder är av mycket stor betydelse därvidlag. Genom EES-avtelet här väsentiiga delar av EG:sutbildnmgs- och forsknmgsverksamhetöppnats för . Det är dock först vid ett medlemskap i somSverige kan delte i samtliga de aktiviteter somingår i EG:s arbete inom dessa områden och medverka i utformningen av den gemensamma utbildnmgs- ochforskmngs-politiken. Vid en svenskansluming till EU ökar behovet av kvalificerade tolkar och översättere på både kortare och . gäller främst mom i andra länder men även inomdepartement och stetiiga myndigheteri . Utöver de åtgärder regermgen redan vidtegit för budgeteren1993/94 och 1994/95 kommer resurser attkrävas för långsiktig planermg och utbyggnad av utbildningama för tolkaroch översättere. 15.1 Samarbetet inom utbildningsområdet 1 Europeiska unionen tillhörutbildningssystemens organisation och innehåll medlemsstetemas nationellakompetensområde och det firms ingen strävan art harmonisera medlemsländemaslagstiftning i dessa avseenden. Däremot gerEG-rätten gemenskapen stöd för åtgärder för art främja samarbete mellan medlemsländerna i olUca frågor med anknytdng till utbildningsområdet, befogenheter som utökatsgenom Maasttichtfördraget. De övergripande målen för utbildnmgssamarbetet ärart höja kompetensen hos medborgarnai medlemsländema, an skapa en europeisk dimension i all utbildning samt att avlägsna hmder för mändskors fria rörlighet. gav ursprangligen i artikel 128gemenskapen befogenhet att faststella allmänna principer för en gemensampolitik på yrkesutbildningsområdet. Vidare gav artikel 57 föratsättningar förutfärdande av direktiv om ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- ochandra behörighetsbevis. EG:s arbete med dessa frågor harhuvudsakligen utvecklats och därvidäven komnut Prop. 1994/95:19 att få en vidare innebörd än vad Romfördragetanger Enutgångspunkt för denna utveckling har varit den resolution som EG:sutbildmngsmmisttar antog om ett gemensamt åtgärdsprogram för utbildningsområdet. Genom olUcautslag i , framför allt målet 24/86 Blaizot [1988] ECR s.379 och målet 293/83 Gravier [1985] ECR s.593, har också begreppetyrkesutbildning i artdcel 128 i Romfördragetkommit att utvidgas till att omfatte praktiskt teget all högreutbildning och därmed möjliggjort gemensamma åtgärder inom dette område. Vidarehar sedan 1980-telets mitt flera medlemsländer verkat för ökade EG-insatser inom utbildningsområdet istort. Därmed har bl.a. ett antel pilotprojekt och andra utvecklingsåtgärderkuimat genomföras även på skolområdet. Det är dockförst genom Maasttichtfördraget som samarbete inom utbildmngsområdet som helhetblivit ett samarbetsområde för EG. I den nya artikel 126 i gesgemenskapen befogenhet att inom skola ochhögre utbildning "bidra till utvecklingen av utbildmng av god kvalitetgenom att främja samarbetet mellan medlemssteter ...". skall bl.a.ske genom främjande av den europeiska dimensionen i undervisningen, smderandes och lärares rörlighet samt informations- ocherfarenhetsutbyte i utbildningsfrågor. I artikel 127 specificeras och utvidgas EG:s möjligheter till samarbetsåtgärderpå yrkesutbildmngsom-rådet. Gemenskapen ges uttryckligt stöd för attgenomföra en gemensam yrkesutbildningspolitiksom skall stödja och komplettera medlemsländernas egna insatser Måletför de gemensamma insatserna skall bl.a. vara att förbättta yrkesutbildnmgen påalla nivåer och underlätte tillttäde till denna samt att underlätte infräde påarbetsmarknaden och anpassmng till industriella förändringar. I båda artiklamabetonas att gemenskapens åtgärder endast skall stödja och kompletteramedlemsländernas egna åtgärder Som en följd av resolution uuättedes år1978 smdiebesökspro-grammet , som vänder sig till experter inomutbildningsområdet, och , som ger information omutbildningspolitik och system imedlemsländema samt om gemenskapens arbete med utbildningsfrågor.Informations- och erfarenhetsutbyte är också en uppgift för Cedefop, EG:scentram för utveckling av yrkesutbildning, som eteblerades genom beslut avrådet . Sedan andrahälften av 1980-telel har kärnan i EG:s utbildningsverksamhet utgjorts avföljande program, som syftar till att kvantitetivt och kvalitetivt utveckla denyrkesinriktede och högre utbildningen och sterkaden europeiska samhörigheten genom stöd till rörlighet och utbyten mellan medlemsländema, gemensamma utvecklmgsprojektoch eteblering av nätverk och parmerskap: Comett(1986-94), som syfter till art främja samverkan mellan universitet och näringsliv och förbätfrakvaliteten i grand- och vidareut- bildmngen inom det tekniska området. Målgrapperna är dels smdenter och nyutexaminerade, dels anstellda inomföreteg samt universitet och högskolor Stöd utgår bl.a. till regionala eller sektorsadcnuma nätverkför 184 samarbete mellan företeg,universitet och högskolor samt till praktik- platser i utländska företeg. (1987-), som främjar samarbete och utbytenmellan umversitet och högskolorgenom stöd till nätverk för smdent- och läraratbyle. Målet är att av alla smderande i eftergymnasialutbUdning skall ha smderat utoidands genom . (1988-94),vars övergripande mål är att förbättta den grandläggande yrkesutbildningen och stödja medlemssteteraas insatser för attgarantera att alla ungdomar som så önskar efter avsluted obligatoriskskolgång får ett, eller om möjligt två eUer flera, års yrkesutbUdning. Genomprogrammet får ungdomar i åldrarna , som genomgår yrkessutbildmng ellerär yrkesverksamma, möjlighet att sddera eller praktisera utomlands. (1988-93),som syftat till art genom stöd tUl europeiska nätverk öka kvuinors möjligheterart få tillgång till yrkesutbildmng. Eurotecnet (1990-94), som genom utvecklmgsprojektoch utbytesprogram skall utveckla yrkesutbildning i anslutning tillteknologiska förändringar och den tekmskautvecklingens mverkan på sysselsättning, arbetsorgamsation ochkvalifikationskrav. Lingua(1990-94), som främjar flerspråkighet inom gemenskapen genom förbättradundervisnmg inom högre utbildning, yrkesutbildning och arbetsliv. Genom Linguages även smderande och lärare tillfälle att läsaspråk i ett armat EU-land, bl.a. inom ramen för ett samarbete med Erasmus-och Cometlprograiranen. Tempus (1990-94), som utgör en del av EG:sbiståndsprogram för Öst-ochCenttaleuropa, Phare. Programmet avser samarbete mom den högre utbildningenmotsvarande Comett, och . Force (1991-94), som skall bidra till att utveckladen yrkesuuUctede fortbilddngen och vidareutbildningen i EG, framförallt personalut-bUdmngen i små och medelstora företeg. Force skall också främjaen samsyn och gemensanuna åtgärder frånmedlemssteternas sida inom kompetensutvecklingsonuådet.I programmet medverkar företeg och utbildningsanordnare, men ävenmyndigheter och arbetsmarknadens parter Framför alltinom Comett, men även inom Force och Eurotecnet, samarbeter man med flera av EG:s forsknings- och utvecklingsprogram. Samverkan sker också mellan de yrkesinriktedeutbildmngsprogrammen och de olika slag av kompetensutvecklingsprojekt som ingåri de social-och arbetsmarknadspolitiska stödåtgärder som finansieras genom strakmrfondema.De senare avser genomförande av utbildning för grapper som drabbats avsttukmromvandlmg eller av andra skäl, exempelvis handikapp, är eftersatte påarbetsmarknaden. Med utgångspunkt i den nya ansatsen iMaasttichtfördraget föreslog och febraari 1994 att Comett, , Petta, Eurotecnet, Lingua ochForce skall ersattes av två huvudprogram, kallade ochLeonardo . uuriktes på skola och högre utbildning och skall bl.a. omfatte nuvarande verksamhet i Erasmusprogrammet samt och . avser yrkesutbildning och bygger vidare på arbetsformer och resultet i 185 program som Comett, Eurotecnet,Force och . kommer huvudteman att varautvecklmg av den europeiska dimensionen, Prop. 1994/95:19 kvalitetssäkrmgoch fömyelse genom stöd till samverkansprojekt, utbyten och information. Vidare mgår distensutbildning och element från Lmguaprogrammet. förslag skall programmen genomföras medbörjan . En annanbetydelsefull gren av EG:s utbildningsverksamhet är arbetet med att uppnå ömsesidigt erkännande av examma. Detvå s.k. generella utbUdnmgsdfrektiv som finns inom detta område(89/48/EEG och 92/51/EEG) syfter tUl att säkerstella att ett examensbevis frånett medlemsland accepteras av andra medlemsländer och därmed tUl att undanröjanationella juridiska hinder för att utöva ett visst yrke som kan hämmamänniskors fria rörlighet över nationsgränserna. 15.1.2 Konsekvenser för avEES-avtalet Framtill EES-avtelets ikraftträdande ägde utbUdningssamarbete med EG ram mom ramen för två bilaterala avtel,ert om deltegande i Comettprogranunet fr.o.m. och ettom deltegande i Erasmusprogrammet fr.o.m. . Som beskrivits iårets budgetproposition (prop. 1993/94:100bil. 9) utvidgas samarbetet kraftigt genom EES-avtelet. Sedan den 1januari 1994 delter således i och och kommer under år1994 art börja medverka i Cedefops arbete, sedan ett samarbetsavtel meUanCedefop och resp. EFTA-land godkänts. Genom EES-avtelet har rätt att fåinformation och avge yrtranden om EG:s åtgärder inom utbildmngsområdet, artdelte i möten och konunirtéer under kommissionen samt art utse egna experterför medverkan i exempelvis programplanermg. Deltegandet i Comett och Erasmusliksom i och sker nu på i stort sett samma villkor som gällerför EU-ländema. den 1januari 1995 öppnas alla EG:s utbildningsprogram som då pågår eller harbeslutets för . kommer därmed att från sterten kunna medverka i de nya programmen och . Förberedelsemaför det svenska programdeltegandet - som kommer art beröra såväl departementoch myndigheter som utbildningsanordnare, orgamsationer, företeg m.fl. - pågårmom Utbildmngsdepartementet. IEES-orgamsationen har en särskild arbetsgrapp för utbildnings- och ungdomsfrågor inrättets,gemensam för EFTA- och EU-länderna och med somordförande. Inom ramen för dette samarbete har en särskild överenskommelsefräffats, som skall möjliggöra svenskt deltegande även ipilotprojekt och annat utvecklingsarbete som genomförs utenför utbildningsprogrammen. Innebörden för svenskt vidkommande av EG:sgenerella utbildnmgs- direktiv samt de bestemmelser avseende personers rörlighet som omfattes av EES-avtelet har tidigare redovisats för . Med adedning härav har rUcsdagen bl.a. godkänt ändring av skollagen (1985:1100) (prop. 1992/93:100 bil. 9, bet. 1992/93:UbUll, rskr. 1992/93:274, SFS 1993:326)avseende krav för anstellmng som lärare i Prop. 1994/95:19 det svenska skolväsendet. Därmed är nu ävenlärare med utbildning från andra EFTA-länder samt EU-länderaa behörigaför tillsvidareanstellning i den svenskaoffentiiga skolan. Vidare har rUcsdagen gcxlkänt ändringar avsmdiestödslagen (1973:349) och lagen (1983:1030) om särskilt vuxensmdiestöd(prop. 1993/94:100 bU. 9, bet. 1993/94: SfU:13, rskr. 1993/94:281 SFS1994:357-358). Ändringama mnebär art utiändska medborgare som har rart tillsociala förmåner i edigt skall jämstellas med svenskamedborgare när det gäller rart till smdiestöd. Utbildningtillmäts i EU mycket stor betydelse för en gynnsam utvecklmg såväl inomgemenskapen som i i stort och utbildningsfrågorna utgör därför encentral punkt på dagordningen för EG-arbetet. har senast visats i kommissionens vitbok av om tillväxt, konkurrenskraftoch sysselsättning och den pågående uppföljningen av denna (angående vitboken se avsmrt 30 Ekonomiskt ochmonetert samarbete). EES-avtelet ger möjlighet att delte i stora delarav den utbildningsverksamhet som EG besluter att genomföra men dettesker på EG:s villkor Det är endast sommedlem i EU som kan driva för landet angelägna önskmål omEG-samarbetets inriktning och utformning. Den viktigaste konsekvensen av medlemskap försvensk utbildning är därför att konuner med i de organ sombesluter i utbildningspolitiska frågor I rådet beslutar utbildningsminisöaraaom frågor som gäller allmän utbildnmg och arbetsmarknadsmidsttama omyrkesut-bildningsonuådet. Rådgivande och beredande grapper under rådet ochCoreper är utbildningskommirtén resp. den sociala arbetsgrappen. I parlamentetbereds utbildningsfrågor av utskottet för kulmr, ungdomsfrågor, utbildmng och media samt utskottet försocial- och arbetsmarknadspolitiska frågor Vid beslut som grandar sig påRomfördragets artiklar 126 och 127 krävs samråd med Ekonomiska ochsociala kommittén, avseende artikel 126 även med den regionala kommittén. Det är också först vid medlemskap som blirdelaktigt i alla de åtgärder som EGvidter inom utbildmngsonuådet. Då öppnas även utbildningsprojekt inom ramen förstrakmrfondema samt program för samarbetemellan EG och tredje länder som Medcampus, vilket avser smdenmtbyte medUSA, och Tempusprogrammet. Vidare innebärmedlemskapet en garanti för att svenska medborgare som vill smdera vid universitet ellerhögskola i ert EU-land inte kommer art diskrunineras i förhållande till smdenter från EU-ländema. EES-avt alet irmehåller ett uttryckligt undantegfrån likabehandlingsprmcipen när det gäller terminsavgifter för högre smdier, vilket kan medföra extra kosmader för smdenter från EFTA-ländema om eller mera. EU-medlemskap är därför av särskild vikt för svenska smderandes möjligheter art fritt välja var de vill förlägga sina högre smdier Remissinstanserna: Renussmstensemahar inte framstellt några invändmngar ochanför i huvudsak art ert medlemskap skulle innebära art fårmöjlighet till ert reellt inflytende på besluten. 15.2 Samarbete inom forskning och utveckling 15.2.1 FoU-samarbetetinom EG