prop · GH0366 · 1994-01-01 00:00:00 — Inom ramen för ALU är det även möjligt att anlägga och rusta upp motionsspår, underhålla mindre idrottsanläggningar etc. ALU-anvisade kan även aktivera ungdomar till fritidsaktiviteter. AMS bedriver redan nu - tillsammans med länsarbetsnämnderna och olika handelskamrar - i . Kvalificerade ALU-anvisade, t.ex. ekonomer, jurister, VD:ar, stöder baltiska företag med marknadsföring, bokslut, företagsutveckling etc. Andra typer av stödprojekt kan också bedrivas. Svenska föreningar som samarbetar med länder i kan bedriva viss verksamhet, t.ex. natur- och miljövårdsarbete, inom ramen för ALU. Kompletterande insatser för äldre och Engagerade och kompetenta ALU-anvisades insatser kan användas för att stimulera äldres och funktionshindrades tillvaro samt ge kompletterande stöd och hjälp. Frivilligorganisationer, som handikapprörelsen, pensionärsföreningar, Röda korset och kyrkliga organisationer, är lämpliga att organisera denna typ av verksamhet. ALU-anvisade kan undersöka/inventera de funktionshindrades situation och behov m.m. i kommunerna i samråd med handikapprörelsen. Handikapporganisationerna har även behov av att få vissa typer av projekt utförda. Ideella organisationer kan bedriva bl.a. informationsverksamhet i skolorna om angelägna och opolitiska samhällsfrågor, t.ex. om handikapp, u-landsprojekt och missbruksproblem. Insatser inom kommuner och landsting som arbetslösheten är hög finns det omfattande uppgifter inom en rad samhällsområden där aktiva insatser är angelägna. Flertalet kommuner och landsting har hårt ansträngd ekonomi. Det är viktigt i detta läge att kommunerna prioriterar de mest angelägna verk- samheterna, såsom vård, omsorg och utbildning. En viktig begränsning för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, vilken också gäller för ALU, är att insatserna inte får inkräkta på den reguljära arbetsmarknaden. Dessa får inte avse arbeten som annars skulle ha utförts av ordinarie arbetskraft. har fått fram en rad viktiga projekt för både deltagare och samhälle inom ramen för ALU. Arbetsförmedlingen har i början prövat sig fram på olika sätt för att få fram projekt efter skiftande lokala förutsättningar. Till skillnad mot t.ex. ungdomspraktik och utbildningsvikariat har dock resurserna för informationsinsatser om möjligheterna att anordna varit relativt begränsade. Med den nuvarande omfattningen på långtidsarbetslösheten talar starka skäl för ett intensifierat erfarenhetsutbyte och en ökad bredd på ALU-verksamheten. arbetar också i den riktningen. Erfarenhetsutbytet bör gälla såväl kvalitetskrav som att identifiera och koordinera behoven. måste också bevakas att ALU-verksamheten inte ersätter reguljära arbeten. En delegation bör nu inrättas med tyngdpunkt av viktiga avnämare. Tillsammans med AMS skall den ha till uppgift att väsentligt utöka omfattningen av ALU för att dels starkt begränsa långtidsarbetslösheten, dels tillgodose angelägna samhällsuppgifter och utvecklingsbehov där insatser kan göras. Delegationen skall även tillsammans med AMS dra upp gränser för ALU-verksamheten så att den inte tränger in på den reguljära arbetsmarknaden. Målsättningen skall vara att erbjuda ALU-aktiviteter med en bredd och ett innehåll som tillgodoser så många långtidsarbetslösa som möjligt och därmed minimerar den skadliga långtidsarbetslösheten. Delegationen skall bl.a.: - informera, engagera och mobilisera näringsliv, kommuner, landsting, statliga myndigheter och frivilligorganisationer i arbetet med att ta till vara de insatser som de arbetslösa kan erbjuda, - identifiera eftersatta områden där arbetslösa kan göra insatser utan att konkurrensförhållandena på marknaden påverkas, - utarbeta program samt organisera insatser inom skilda samhällsområden och i samarbete med och andra berörda organ initiera och följa upp angelägna projekt, - medverka till opinionsbildning, utvärdering och erfarenhetsutbyte. ALU får dels inte vara reguljärt arbete, dels inte snedvrida konkurrensförhållanden på den lokala orten. Delegationen har därför en viktig uppgift i att se över gränsdragningsproblem så att inte skall riskera att ersätta reguljära arbeten. Delegationen skall bestå av en ordförande och representanter för AMS och de samhällsområden där omfattande insatser bedöms kunna genomföras. Ett sekretariat skall biträda delegationen. Delegationen bör i sitt arbete samråda med beredningen för främjande av den ideella sektorn, som ser över bl.a. sektorns sysselsättningsskapande roll. Regeringen kommer senare att inrätta denna delegation. För verksamheten under innevarande budgetår bör högst få disponeras av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Högst av dessa bör få användas för förvaltningskostnader. Resterande medel avsatta för delegationen skall avse informa- tionsinsatser och de övriga uppgifter för delegationen som vi nu har redovisat. Regeringen beräknade kompletteringsproposition (prop. 1992/93:150 bil. 8) att minst 50 000 personer i genomsnitt skall omfattas av ALU-insatser under /94. Genom omfattande insatser har åtgärden redan lyckats nå höga volymer. uppgick antalet till nära 50 000. Vi anser det nödvändigt att antalet ALU-anvisade ökar väsentligt under resten av innevarande budgetår. ALU är en flexibel åtgärd som medför liten byråkrati. ALU är dessutom en kostnadseffektiv åtgärd. De ALU-anvisade får en ersättning i form av utbildningsbidrag, som motsvarar deras arbetslöshetsersättning. Den genomsnittliga ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen är ca per dag. Kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) är per dag. Alternativa arbetsmarknadspolitiska åtgärder är betydligt dyrare. Beredskapsarbeten har en genomsnittlig statsbidragskostnad på ca per dag. En upphandlad arbetsmarknadsutbildning kostar i genomsnitt ca per dag. I dagens situation är det nödvändigt att erbjuda olika åtgärder till ett stort antal människor samt att begränsa kostnaderna. ALU är en lämplig åtgärd för att bekämpa långtidsarbetslösheten. Genom en stor omfattning på ALU kan behovet av främst beredskapsarbeten begränsas. Däremot bör ALU inte få inverka negativt på utnyttjandet av rekryteringsstödet. Detta är den stödform bland de nu nämnda som bör prioriteras. Vi vill här nämna att rekryteringsstödet snart kommer att bli föremål för en uppföljning och utvärdering. För innevarande budgetår har medlen för kringkostnaderna till ALU-verksamheten beräknats till högst . Vi bedömer att detta belopp är för lågt med hänsyn till den omfattning på ALU-verksamheten som vi nu bedömer realistisk och nödvändig. Inte minst för insatser inom miljö- och naturvården är behovet stort av kringkostnadsmedel. Vi föreslår därför att beloppet bestäms till högst under innevarande budgetår inom ramen för disponibla medel under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vidare anser vi att det i vissa fall skall vara möjligt att ge de ALU-anvisade särskilt bidrag i form av resekostnadsersättning. Det gäller främst ALU-anvisade i glesbygd som inte kan få en anvisning på hemorten eller inom normalt pendlingsavstånd. I undantagsfall bör därför bidrag kunna lämnas till de anvisade som har särskilt höga resekostnader. Vi föreslår därför att högst av medlen under nämnda anslag får användas till detta ändamål. Arbetslivsutveckling skall vara en tillfällig åtgärd för arbetslösa med arbetslöshetsersättning i det rådande svåra arbetsmarknadsläget. I den s.k. stabiliseringspolitiska propositionen (prop. 1992/93:50 bil. 8) gjorde vi bedömningen att åtgärden skulle sträcka sig fram t.o.m. . Vi föreslår nu att perioden förlängs t.o.m. . Förslaget bör föranleda en lag om fortsatt giltighet av lagen (1992:1331) om arbetslivsutveckling. Regeringen gav AMS i uppdrag att göra en uppföljning av arbetslivsutvecklingen. AMS redovisade uppdraget . Av redovisningen framgår bl.a följande: Det övervägande antalet drivs av föreningar, kommuner och ideella organisationer. De vanligaste sysslorna som utförs inom ALU är reparation och underhåll, uppgifter inom administration samt natur- och miljövård. Någon direkt undanträngningseffekt kunde inte påvisas gentemot reguljärt arbete eller beredskapsarbete. Länsarbetsnämnderna har haft olika prioriteringar vid val av . Ungefär hälften av nämnderna har prioriterat projekt som anordnats av föreningar, kommuner, fackliga och folkbildningsorganisationer. Ungefär vart tredje län har prioriterat projekt som syftar till att utveckla näringslivet och som kan leda till nya arbetstillfällen. Länen har även prioriterat personalintensiva projekt och projekt som är lämpa- de för vissa grupper, såsom kvinnor, tjänstemän och byggnadsarbetare. Det finns betydande skillnader mellan länen när det gäller uppläggning och genomförande av förberedelse för att starta-eget inom ramen för ALU. När det gäller innehållet i förberedelserna ligger tyngdpunkten på marknadsundersökningar, utveckling av affärsidéer och kunskaper om marknadsföring. Som regel samarbetar arbetsförmedlingen med myndigheter och organisationer som har särskild kompetens inom området, som Utvecklingsfonden, , Trygghetsråd och kommunernas näringslivssekretariat. Kringkostnadsmedlen har använts på mycket olika sätt i länen och förbrukningen har varierat starkt. En av länsarbetsnämnderna har låtit ALU-anordnaren få betala för kringkostnader som "motprestation" för de ALU-anvisades insats. Arbetslöshetstiden före en ALU-anvisning har i genomsnitt varit . av de anvisade har varit arbetslösa innan de fått en . De anvisade har haft en i genomsnitt. Endast ett par procent har avbrutit sin ALU-period och då i de flesta fall därför att de har fått arbete. Två av tre har fått sin genom arbetsförmedlingen. Drygt en av fem har skaffat platsen själv. Resten, , har fått platsen genom någon annans initiativ. har givit konsultföretaget i uppdrag att göra en ny uppföljning av arbetslivsutvecklingen. skall intervjua 1 000 ALU-anvisade, 100 ALU-anordnare och 50 arbetsförmedlingar. Uppföljningen är framför allt en attitydundersök- ning, där de tillfrågade får ge sina synpunkter på åtgärden. I uppföljningen ställs också frågor om ALU medför undanträngningseffekter på den reguljära arbetsmarknaden. Uppföljningen beräknas kunna redovisas . 6 Ett generellt anställningsstöd Regeringens förslag: Ett generellt anställningsstöd för arbetsgivare införs. Stödet innebär att för en nettoökning av sysselsättningen , jämfört med antalet sysselsatta , medges avdrag av arbetsgivaravgifterna . Skälen för regeringens förslag: Det finns nu många tecken på att den svenska ekonomin befinner sig i inledningsfasen av en konjunkturuppgång. Den utlandskonkurrerande delen av näringslivet har fått en väsentligt stärkt position. talar erfarenheterna för att effekterna på arbetsmarknaden av en ökad ekonomisk aktivitet kommer att märkas betydligt senare, ibland med en eftersläpning . Effekterna av de strukturellt angelägna åtgärder som regeringen tidigare förslagit och som föreslås kommer att få genomslag successivt. Det är angeläget att i högre grad inrikta stödåtgärderna på den reguljära arbetsmarknaden och att uppmuntra tidigareläggning av sådana anställningar för att reducera antalet arbetslösa samt att minska behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Av dessa skäl är det även angeläget att ersätta övertidsarbete med vanliga arbeten. Vi föreslår därför att ett generellt anställningsstöd införs. Syftet är också att stimulera till en ökad sysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden. Genom att rikta åtgärden direkt till arbetsgivarna påverkas inte övriga arbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetsförmedlingen belastas inte med ytterligare uppgifter. Stödet skall gälla samtliga kategorier av arbetsgivare utom statliga myndigheter och statliga affärsdrivande verk. Det generella anställningsstödet bör utformas så att en arbetsgivare, som efter har ökat antalet anställda, får , vid beräkningen av de arbetsgivaravgifter som skall betalas enligt 2 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter, för göra ett avdrag. Detta skall motsvara av avgiftsunderlaget enligt 2 kap. 3-5 §§ i nämnda lag multiplicerat med det antal anställda som vid månadens utgång överstiger antalet anställda efter utgången av (nyanställda) dividerat med antalet anställda vid utgången av månaden. Stödnivån motsvarar ungefär den s.k. skattedelen av de sociala avgifterna. För nyanställningar som sker senast utgår stödet , medan stödperioden blir kortare för anställningar som sker . Genom denna konstruktion uppmuntras snabba sysselsättningsökningar. Ökning av anställda som föranleds av överflyttning av anställda mellan arbetsgivare med intressegemenskap och vid förvärv av verksamhet skall inte berättiga till avdrag. Stödet skall baseras på den som innehar anställning med en arbetstid om minst . Genom denna konstruktion reduceras marginalkostnaden för nyanställningar, vilket innebär en stimulans till expansiva företag utan att en betydande statsfinansiell belastning uppkommer. Åtgärden kan antas ge upphov till betydligt fler och säkrare nya arbeten än vad en ytterligare allmän sänkning av arbetsgivaravgifterna skulle medföra. Den gör det också lönsamt för arbetsgivarna att omvandla övertid till anställningar. Det är viktigt att denna möjlighet tas tillvara. Åtgärden gynnar de arbetslösa som trycket på lönekostnadsökningar inte påverkas. Genom att åtgärden införs i ett extremt konjunkturläge och genom att den görs tidsbegränsad undviks problem som skulle kunna uppkomma med ett permanent marginellt anställningsstöd. Omvandlingstrycket i ekonomin bibehålls. För att beräkna effekten av GAS på de offentliga finanserna krävs information dels om vilka sysselsättningsökningar som skulle komma att ske även om GAS inte infördes, dels om vilken sysselsättningsökning som sker på grund av GAS. Sådan information saknas. Som ett räkneexempel kan dock nämnas att en stödberättigad sysselsättningsökning som skulle ha skett även utan GAS på 70 000 personer skulle leda till en försämring av de offentliga finanserna på ca . Om införandet av GAS leder till en sysselsättningsökning utöver vad som annars skulle ha skett motsvarande ca 20 000 sysselsatta (motsvarande 12 000 genomsnittliga årsarbeten) skulle detta förstärka de offentliga finanserna med ca . GAS skulle under dessa antaganden ge en nettobudgeteffekt för den offentliga sektorn nära noll medan företagens och hushållens sammanlagda inkomster skulle öka med produktionstillskottet motsvarande ca . Stödet bör regleras i en särskild lag om generellt anställningsstöd. Förslaget föranleder också att en hänvisning till det generella anställ- ningsstödet införs i 1 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter. Regeringen kommer att besluta om en utvärdering av stödet sedan det varit i gång . 7 Bidrag till samlingslokaler beslutade (bet. 1992/93:FiU30, rskr. 1992/93:447) om bidrag för om-, till- och nybyggnad samt reparation av allmänna samlingslokaler. /94 disponerar för bidrag till objekt med en övre total kostnad om högst . Bidrag får i stödområdena utgå med högst av arbetskraftskostnaden och utanför stödområdena med högst av arbetskraftskostnaden. Endast ett fåtal ansökningar om bidrag enligt dessa regler har kommit in till . Anledningen är att reglerna i de flesta fall är mer oförmånliga och krångliga än de som angivits i tidigare sysselsättningsmotiverade beslut, då bidrag lämnades enligt förordningen (1989:288) om stöd till allmänna samlingslokaler. Enligt denna förordning utgör det statliga bidraget av bidragsunderlaget. Det är angeläget att de medel som nu disponerar kan utnyttjas. I det rådande arbetsmarknadsläget är det av yttersta vikt att inga arbetstillfällen går till spillo, i synnerhet när medel redan anvisats för att snabbt skapa angelägna arbeten. i statligt bidrag till samlingslokaler beräknas generera fem till sex årsarbeten. Bidragsreglerna bör därför ändras, så att antingen får lämna bidrag enligt nu gällande regler, eller enligt nämnda förordning om stöd till allmänna samlingslokaler. Bidrag bör emellertid endast få lämnas till objekt med en övre total kostnad om högst . Arbetena skall bedrivas med arbetskraft som anvisas eller godkänns av arbetsförmedlingen. Objekt och tidpunkt när arbetena skall sätta igång skall beslutas efter samråd med länsarbetsnämnden. Vid val av objekt skall projekt i sysselsättningssvaga områden prioriteras. 8 Författningskommentarer 8.1 Förslag till lag om generellt anställningsstöd 1 § I paragrafen anges vilka arbetsgivare som kan komma i fråga för det generella anställningsstödet. Undantag görs endast för statliga arbetsgivare, dvs. statliga myndigheter och statens affärsdrivande verk. Lagen gäller således bl.a. kommuner, landsting och statliga bolag. 2 § I paragrafen anges vad som avses med begreppet anställd. Den valda 17-timmarsgränsen knyter an till den gräns som gäller i bl.a. lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring. Det generella anställningsstödet ges jämsides med rekryteringsstöd och stöd enligt lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter. Även uppdragstagare som saknar F-skattebevis och där således den som betalar ut ersättningen skall betala arbetsgivaravgifter omfattas i förevarande lag av begreppet anställd. 3 § Det generella anställningsstödet ges till arbetsgivare som efter har ökat antalet anställda. Stödet ges i form av ett avdrag från de arbetsgivaravgifter som arbetsgivaren skall redovisa i sin uppbördsdeklaration enligt bestämmelserna i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Det är således arbetsgivaren själv som beräknar avdragets storlek i samband med att han redovisar arbetsgivaravgifterna. Kontroll av att lämnade uppgifter är riktiga får ske genom revision. 4 § I paragrafen anges hur avdraget beräknas. Avdrag medges för nyanställda av arbetsgivarens genomsnittliga avgiftsgrundande ersättning till sina anställda. Med nyanställda avses det antal anställda som vid månadens utgång överstiger antalet anställda vid utgången av . Jämförelsen med förhållandena vid utgången av innebär för nyetablerad verksamhet att avdrag får göras med ett belopp som motsvarar av avgiftsunderlaget. 5 § Bestämmelsen avser, liksom regeln i 6 §, att hindra kringgående av bestämmelserna om generellt anställningsstöd. Stödet skall inte ges när anställda flyttats från en verksamhet till en annan om det föreligger intressegemenskap mellan arbetsgivarna, t.ex. från ett bolag till ett annat inom en koncern. Stöd skall inte heller ges i det fall en kommun flyttar över viss verksamhet till ett fristående bolag ägt av kommunen. Detsamma gäller vid byte av företagsform, t.ex. från enskild näringsverksamhet till aktiebolag eller handelsbolag. Stödet är knutet till arbetsgivaren. Stöd ges således inte heller när en arbetsgivare som redovisar källskatt och arbetsgivaravgifter avseende olika verksamheter under särskilda redovisningsnummer flyttar anställda från en verksamhet till en annan. 6 § Det generella anställningsstödet omfattar nyanställningar. Stöd skall därför inte ges när en verksamhet förvärvats från annan arbetsgivare. Paragrafen omfattar samtliga typer av förvärv, alltså även verksamhet som förvärvats genom universalsuccession, t.ex. arv, gåva eller bo- delning. Uttryckssättet "förvärvats eller övertagits" avser att tydliggöra att bestämmelsen omfattar också situationer när verksamhet som drivs i offentlig regi tas över av en privat arbetsgivare, t.ex. kommunalt daghem tas över av ett föräldrakooperativ, och när kommun tar över verksamhet som tidigare drivits i landstingskommunal regi. Även i ett fall som detta skall jämförelse göras med förhållandena vid utgången av i den förvärvade eller övertagna verksamheten. 7 § Paragrafen motsvarar 9 § tredje stycket lagen om nedsättning av socialavgifter. 8 § Som framgår av kommentaren till 3 § skall det generella anställningsstödet utgå i form av ett avdrag från de arbetsgivaravgifter som arbets- givaren redovisar i uppbördsdeklarationen. Belopp som dragits av skall anses avse folkpensionsavgift. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , . Regeringen beslutar proposition 1993/94:66 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar och långtidsarbetslösa, m.m. Rättsdatablad Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upphäver eller upprepar ett normgiv- ningsbemyndigande Lag om ändring i lagen2 § (1992:322) om ungdoms- praktikanter