mot · GH02Jo801 · 1994-01-25 00:00:00 — Mellanskarven är en fågel som breder ut sig lavinartat iframför allt . Problemen ochskadeverkningarna av mellanskarvens utbredning är såomfattande att en radikal reduktion av beståndetomedelbart måste ske.Mellanskarven är en inplanterad fågel, vilket medför attden ej har några naturliga fiender eller sjukdomar, somhåller beståndet på en naturlig nivå. I slutet av 1940-taletinplanterades mellanskarven på Svartö i södra hölls skarvkolonin nere på en låg nivågenom avskjutning. Denna verksamhet upphörde dockefter hand och breder mellanskarven utsig längs , men även längre norr ut.Antalet skarvar ökar lavinartat. Från att ha varit någrahundra fåglar är antalet nu uppe i flera tiotusental.Stammen av mellanskarv i län beräknades uppgå tillca 30.000 fåglar 1992. Under1993 har ingen totalräkning genomförts, men antalet vuxnafåglar och ungar kan grovt uppskattas till närmare 50.000.Ett begränsat antal mellanskarv ställer inte till mednågra större problem, men med den utbredning ochutökning som skett blir skadeverkningarnaoöverskådliga.Det är framför allt inom tre områden som problemenfinns.För det första förstör mellanskarven det kustnära fisket.En vuxen fågel anses äta 4--7 hg fisk per dag. Om man utgårifrån att det 1992 fanns 30.000 fåglar i och attvar och en äter 7 hg fisk per dag tar dessa fåglar 1.890 tonfisk juni--september. Totaltfångar läns fiskare ca fisk ,huvudsakligen i form av havsfiske. Jämför man de kustnäraområdena som är tillgängliga för mellanskarvens fodersökmed yrkesfiskarnas fångster på samma område är det ingentvekan om att mellanskarven tar betydligt mera fisk änyrkesfiskarna. Exempel finns på områden där gädda ochabborre är helt borta.Påståendet att mellanskarven endast äter s.k. skräpfiskär felaktigt. Den äter i stort sett all fisk och inte minst ål --den kallas inte utan orsak för ålkråka. I brist på annan fiskäter den givetvis även skräpfisk, men detta är också skadligteftersom dessa fiskar utgör föda åt större arter inäringskedjan.Via statliga medel -- prisregleringsmedel på fisk --utplanteras betydande mängder ål i läns skärgårds-och kustområden. har använts fördetta ändamål. Inom de områden där det är mestmellanskarv är det ej möjligt att sätta ut någon ål då dessapå blir uppätna av mellanskarven.Görs inget åt mellanskarven i kommer detkustnära fisket att helt upphöra. Enskilda företagareförlorar sin inkomst och kommer att slås ut på grund av atten inplanterad fågel ohämmat får breda ut sig.För det andra utgör mellanskarvskolonierna ett stortmiljöhot mot ett stort antal skärgårdsöar. Där fåglarnahäckar dödar de i stort sett allt botaniskt liv.Ytterskärgårdens hällar och skär är helt nedsmutsade avskarvens avföring, stanken är på många platser besvärandeoch flera naturreservat är starkt hotade och till viss delredan förödda.Öar som var grönskande är nu täckta avfågelträck. Även om skarven försvann från dessa öar tar detårtionden innan växtligheten åter skjuter fart. Träd, buskar,gräs och blommor försvinner på grund av mellanskarvensohämmade utbredning. Får en art, som inte har någranaturliga fiender ostört sprida sig, får man en natur iobalans.För det tredje tränger mellanskarven ut andra djurarter.Det gäller inte bara fiskarter, den skrämmer undan annansjöfågel och utgör ett hot mot andra arter.Problemen med mellanskarven i har sedanlänge påtalats av fiskarna, och i länhar agerat för att få en reduktion av fågelstammen till stånd.Naturvårdsverket, som är den myndighet somhandlägger dessa frågor, har agerat senfärdigt ochotillräckligt. Den skyddsjakt som tillåts har inte hindrat denfortsatta snabba ökningen. Inte heller har dessaavskjutningar varit till någon nytta för yrkesfisket.Naturvårdsverket, som har till uppgift att ta till varanaturvärdena, har genom sin brist på aktiva åtgärder motmellanskarven medverkat till att naturvården åsidosätts.Djurarter utrotas eller trängs undan, ''utfiskning'' av vissafiskarter sker och många skärgårdsöar blir helt förödda.Dessutom hotas en yrkeskår, kustfiskarna i södraSverige, att helt slås ut.Eftersom tappat kontrollen övermellanskarvsproblemet och saknar initiativförmåga anser viatt nu bör ta sitt ansvar. Snabba åtgärder ärnödvändiga. Redan innan häckningen 1994 kommer igångmåste en radikal reducering av mellanskarvsstammen ske.Exempel på dessa åtgärder återfinns i skrivelser frånlänsstyrelsen i län till naturvårdsverket.Vi anser att regeringen utan dröjsmål måste agera för attminska antalet mellanskarvar i län till den nivå somvar utgångspunkt för inplanteringen . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om minskning av antaletmellanskarvar i län.