mot · GH02Sk323 · 1994-01-25 00:00:00 — fattade beslut om bl.a. förenkladdeklarationsblankett. I detta sammanhang utvidgades dens.k. kontrolluppgiftsskyldigheten till att gälla fysiskapersoners bankräntor från kreditinstitut m.m.Förslaget byggde på betänkandet SOU 1984:21 --Förenklad självdeklaration, som framlagts av den i maj1982 tillsatta ''''.Förslaget om kontroll av ränteinkomster innebar ikorthet att en obligatorisk kontrolluppgift skulle införasfrån banker och andra kreditinstitut, inkl.Värdepapperscentralen (VPC). Systemet skulle prövas i tvåår och därvid enbart avse räntebelopp överskridande 500kronor. I ett andra steg, då systemet permanentades, skulle500-kronorsgränsen tas bort.Såväl skatteförenklingskommittén som utredningen omförenklad självdeklaration förordade att den utvidgadekontrolluppgiftsskyldigheten skulle omfatta konton medsåväl personnummer som organisationsnummer, d.v.s.reformen skulle beröra såväl fysiska som juridiska personer.Till stöd för denna uppfattning hänvisades till ettomfattande och väl underbyggt material sammanställt inomRSV i betänkandet Kontroll av räntor (1980).Dessa riksomfattande och regionala kontrollaktionerhar visat att ränteinkomster i betydande omfattning harunderdeklarerats.Trots att utredningen således entydigt föreslog attsystemet med kontroll av bankräntor skulle omfatta allakategorier som lånat ut pengar mot ränta tillkreditinstituten och det faktum att remissinstanserna intehade något att invända mot denna princip, undantogsjuridiska personer i ovannämnda proposition frånuppgiftsskyldigheten. Som motiv för denna inskränkninghar angivits praktiska skäl, bl.a. att det endast genom attgöra en revision är möjligt för taxeringsmyndigheten attklarlägga ett bolags ränteinkomster.Denna invändning haltar betänkligt. Ty det är ju juststora kostnader och tekniska svårigheter med ettkontrollsystem som sådant, som är den gängse kritiken frånde kretsar som tillhör de presumtiva uppgiftslämnarna. Ochkritiken mot detta utredningsförslag utgjorde ingetundantag härvidlag. Intressant var dock att notera att ingasärskilda invändningar gjordes mot kretsen av räntetagare.Också finansministern ansåg för övrigt ''att uppgifter iprincip bör lämnas av alla dem som lånat ut pengar motränta till kreditinstituten''.Skatteutskottet har vid tidigare behandling av motionerpå detta tema å ena sidan anfört att något behovav andra kontrolluppgifter än sådana som avser fysiskapersoner, dödsbon m.fl. inte finns och att sådana uppgifterför juridiska personer med nuvarande beskattningsregleroch taxeringsorganisation inte skulle kunna användas på ettmeningsfullt sätt. Å andra sidan har man funnit detangeläget att skapa sådana regler och en sådantaxeringsorganisation som gör det möjligt att ävenföretagens skattepliktiga ränteinkomster i full utsträckningtas fram till beskattning. Kontakter med skattemyndigheterpå olika nivåer leder till den entydiga uppfattningen att detutan större svårigheter skulle vara möjligt att åstadkommaett heltäckande kontrollsystem av det slag som beskrivits imotionen.Det kan klart konstateras att det rör sig om avsevärdabelopp som genom en bristfällig kontroll nu undanhållesbeskattning genom att juridiska personers ränteinkomsterligger utanför kontrolluppgiftsskyldigheten. Dessutom kanslås fast att i den taxeringskontroll som ofta åberopas isammanhanget ingår ränteinkomster endast som en del.Starka rättvisekrav talar för attkontrolluppgiftsskyldighet för bankräntor inte bara skallomfatta privatpersoner utan även juridiska personer, vilketockså förordats av bl.a. flera utredningar.Uppgiftsskyldighet för bankräntor skall alltså föreliggaför samtliga banker, postgirot, fondkommissionsbolag,bankirer, bankirföretag, finansbolag, finansieringsföretag,försäkringsföretag, jordbrukets organisationer ochkooperativa företag samt . Härtill börockså komma bl.a. advokater och revisorer i den mån desjälva förräntar klienters medel.Skatteutskottet avvisar i bet. 1992/93:SkU22 förslagetom att kontrolluppgiftsskyldighet för bankräntor även skallomfatta juridiska personer. Man anser att ''syftet uppnås påett effektivare sätt med andra metoder, t.ex. förbättradrevisionsverksamhet''. Detta påstående styrkes inte mednågra faktauppgifter och några erfarenheter i denriktningen kan inte de skattemyndigheter vi talat medbekräfta. Tvärtom hävdar skattemyndigheterna attföretagens ränteinkomster underdeklareras i betydandeomfattning. Skattereformen avsåg att skapa rättvisa ibeskattningen mellan olika inkomstslag och olikainkomsttagargrupper. Att kontrolluppgiftsskyldigheter förbankräntor bara skall omfatta privatpersoner men intejuridiska personer är en sådan uppenbar orättvisa att densnarast måste undanröjas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om attkontrolluppgiftsskyldighet för bankräntor även skallomfatta juridiska personer.