mot · GH02A40 · 1994-03-17 00:00:00 — För att uppnå en jämnare delning avföräldraledigheten måste åtgärder nu vidtas somuppmuntrar papporna att utnyttja sin rätt att stanna hemmahos sina barn. Vi ställer oss därför positiva till regeringensförslag i detta avseende.Ett annat problem som också oftast drabbar kvinnor ärförläggningen av föräldraledighet, när man villminska sin dagliga arbetstid. Därför bör regeln i 8 § andrastycket föräldraledighetslagen ändras så att föräldern självfår bestämma när ledigheten skall tas ut, sebilaga nr 2.Aktivt jämställdhetsarbete på arbetsplatsenBåde jämställdhetslagen och de avtal om jämställdhetsom finns på arbetsmarknaden förutsätter ett genuint ochomfattande engagemang från alla parter. Så är det dessvärreinte på alla arbetsplatser. Arbetsgivarna uppvisar ofta ettpåfallande ointresse för dessa frågor. På mångaarbetsplatser har heller inte de fackliga organisationernadrivit jämställdhetsfrågorna tillräckligt kraftfullt.Det måste emellertid understrykas att det ärarbetsgivarens ansvar att ett aktivt jämställdhetsarbetekommer till stånd. Regeringen måste kraftfullt verka för attarbetsgivarna utökar sitt engagemang och ansvar för attuppnå jämställdhet ute på arbetsplatserna. börgenom ett uttalande markera detta. Det är också ensjälvklarhet att löntagarnas organisationer i ökadutsträckning måste vara pådrivande i detta arbete.Regeringen har i propositionen föreslagit attjämställdhetslagens nuvarande dispositiva regler om detaktiva jämställdhetsarbetet och om jämställdhetsplanändras så att arbetsgivaren alltid blir skyldig att iakttalagens regler även om kollektivavtal finns.Regeringen menar att detta förslag kommer att driva påutvecklingen på arbetsplatserna. Det finns emellertid riskermed förslaget som dessutom innebär ett frångående avprinciperna i den nordiska modellen.En viktig utgångspunkt i den nordiska modellen ärnämligen att det är arbetsmarknadens parters uppgift att sålångt som möjligt reglera förhållandena på arbetsplatsen ikollektivavtal. Lagstiftningen är därför ofta utformad somen ramlagstiftning, som ger parterna möjlighet att gereglerna ett mer konkret och bransch- och företagsanpassatinnehåll genom kollektivavtal. Denna princip har avriksdagen bedömts så viktig att i förhandlingarnamed EG fått ett erkännande av den, vilket medför en unikmöjlighet för att omsätta EG-direktiv i form avriksomfattande kollektivavtal. Enligt vår mening krävs detmycket starka skäl för att gå ifrån denna princip.Regeringens förslag innebär att JämO skall ha möjlighetatt övervaka om jämställdhetsplan föreligger på enarbetsplats och om så inte är fallet, eller om denna är försvag, föra saken inför nämnden med hot om vite somsanktion. Merparten av arbetsmarknaden har idagemellertid inte avtalsreglerat reglerna omjämställdhetsplan. JämO har alltså redan möjlighet attfullgöra denna granskning . Att så inte skett i någonutsträckning får anses bero på att JämO inte haft tillräckligtmed resurser.Vi tror också att det är viktigt att ha en klaransvarsfördelning ute på arbetsplatserna. Finns det ett avtalär det arbetsgivare och anställda som har ett gemensamtansvar för att detta uppfylls. I sista hand riskerararbetsgivaren att bli skadeståndsskyldig om han inteuppfyller avtalets villkor. Det praktiskajämställdhetsarbetet sker med avtalet som grund och vidtvister kan avtalens förhandlingsordningar tillämpas. Dettasätter press på arbetsgivaren och leder ofta också till ennaturlig utveckling av avtalen.Om man på arbetsplatserna upplever att det i självaverket är JämO som har det yttersta ansvaret förutvecklingen av jämställdhetsarbetet, är det risk för attintresset för att aktivt driva på arbetet minskar. Det är jualltid lättare att dra sig undan, när man kan säga att det ärnågon annans fel att det inte händer något. På dearbetsplatser där intresset tidigare varit svalt har ändockansvaret för avtalen gjort att man i varje fall bevakat attavtalen uppfylls. Det finns en risk för att regeringens förslagleder till att man nu tar lättare på detta ansvar.Det bör också sägas att parterna på arbetsplatsernamåste vara ansvariga för jämställdhetsarbetet och kännadetta ansvar tydligt. JämO har nämligen inga som helstpraktiska möjligheter att där vara pådrivande.Jämställdhet mellan män och kvinnor är emellertid en såviktig fråga för oss socialdemokrater att vi ändå är bereddaatt pröva regeringens förslag som en möjlighet att driva påjämställdhetsarbetet. Vi förutsätter dock att parterna haroch tar det fulla ansvaret för sina avtal och att dessautvecklas i en för jämställdhetsarbetet positiv riktning. Iförekommande fall kan därutöver JämO vara pådrivandeför att få fram bra exempel på fungerandejämställdhetsplaner och koncentrera sig på andra frågorsom inte är reglerade i avtalen och på arbetsplatser där avtalinte finns.Det är också angeläget att arbetet följs upp ochutvärderas.Vi föreslår vidare att JämO:s resurser räknas upp med3 utöver vad regeringen beräknat. Dessamedel avses även användas för försöksverksamhet med attutveckla arbetsvärdering, statistikupphandling m.m. som viåterkommer till.Många kvinnor avstår från att anmälakönsdiskriminering av rädsla för trakasserier ochrepressalier. En möjlighet till grupptalan idiskrimineringsmål skulle kunna göra det lättare för dessakvinnor att hävda sin rätt genom att uppträda som gruppoch inte som individer. Det är angeläget attGrupptalanutredningen beaktar dessa möjligheter.Det är angeläget att förstärka resurserna förjämställdhetsarbetet också regionalt. Vi ser därför positivtpå regeringens förslag om att inrätta länsexperter förjämställdhetsfrågor på länsstyrelserna. Dessa experter börmed utgångspunkt från lokala förutsättningar och initiativkunna stimulera en bred och flexibel verksamhet.Denna expertfunktion skall ses tillsammans med vårttidigare framförda krav på regionala kompetenscentra föratt stärka kvinnors ställning i samhället. Uppgiften för dessaregionala kunskapscentra är att utifrån länsvisa program för''kvinnobefrämjande åtgärder'' stärka kvinnors ställning isamhället. Detta kan ske i utvecklingsprojekt, genomkompetensutveckling och kunskapsutveckling. Avavgörande betydelse för ett framgångsrikt arbete är attarbeta brett och samordnat med myndigheter,organisationer, föreningar och kvinnliga nätverk.Samarbets- och utvecklingsprojekt skall fokusera intressetoch insatserna på kvinnors behov. Det är viktigt att varjecentra får utformas utifrån behov och förutsättningar i varjeregion. Av detta följer också att det kan finnas olikaorganisatoriska lösningar i länen. Länsexperterna och dessaregionala kompetenscentra bör sammantaget vara enbetydelsefull kraft för ett framgångsrikt regionaltjämställdhetsarbete.Kvinnors företagandeKvinnor har ofta erfarenheter som gör många av dem tillgoda företagare. Det är angeläget att hinder undanröjs såatt fler kvinnor startar egna företag eller på annat sättengagerar sig i företagande. Inte minst i glesbygd finnsmånga goda exempel på kvinnor som i kooperativ ellerannan form på ett framgångsrikt sätt bedriveraffärsverksamhet.NUTEK har i en studie pekat på att kvinnor har speciellaproblem när de skall starta företag. Olika stödåtgärderföreslås därför inom områdena rådgivning, ekonomisktstöd, utbildning, nätverk och forskning. Med NUTEKsrapport som grund finns det goda möjligheter att undanröjadessa hinder. Kvinnor behövs -- inte minst som företagare.Det är därför angeläget att noga följa det arbete som nupågår regionalt för att stötta kvinnligt företagande. Ensnabb återföring av erfarenheter bör leda till fortsattakonstruktiva diskussioner och förslag till ytterligare insatseroch stödformer för att utveckla kvinnors företagande.Det goda arbetetDen viktigaste politiska uppgiften under närmsta åren ärbekämpandet av arbetslösheten och kampen för allas rätttill ett arbete. Detta är naturligtvis det allt överskuggandemålet men vi socialdemokrater anser också att det interäcker med att ha ett arbete. Vi vill gå längre. Vi vill ocksåförändra arbetets villkor och innehåll.Antalet förtidspensionerade har ökat kraftigt under desenaste två åren. Detta är en oroande utveckling. skadas tusentals personerså svårt genom olycksfall i arbetet att de får bestående men.Belastningsskador i arbetet ger också de tusentals personerper år bestående men.Orättfärdiga förhållanden ute på arbetsplatserna är etthot både mot människors hälsa och allas vår välfärd.Följderna av dåliga arbetsmiljöer blir, förutom detpersonliga lidandet, att företagens och samhällets kostnaderstiger kraftigt.Den offensiv för arbetslivets förnyelse som visocialdemokrater drog igång måstefortsätta och intensifieras. Kunskaperna ökar nu om denbetydelse denna förnyelse har för långsiktig tillväxt, ökadproduktivitet och utvecklad välfärd.Produktivitetsdelegationen visade att många företagkraftigt kunnat öka sin produktivitet genom attmodernisera sin arbetsorganisation. konstaterardelegationen att en moderniserad och förbättradarbetsorganisation innebär en betydandeproduktivitetspotential för framtiden.Kompetensutredningen konstaterade att framtidens jobbskapar en högre produktivitetsutveckling, om man kan tatillvara den höjning av utbildningsnivån som sker iskolsystemet.Allt detta gäller särskilt för kvinnorna. Genom LO:sundersökningar vet vi att det är LO-kvinnorna som har desämsta arbetsmiljöerna. av dessa kvinnor lyfter tungtdagligen. Mer än var tredje kvinna upprepar ensidigtsamma arbetsrörelser. Var femte har olämpligaarbetsställningar och har enformiga arbeten.Hundratusentals kvinnor som börjat inom industrintvingas använda bord, maskiner och verktyg somtillverkats för manliga kroppar och händer. Här finns nugenom arbetslivsfondernas arbete framgångsrika exempelpå anpassningar av arbetsverktyg för kvinnor. Ett sådantexempel är ett samarbetsprojekt i och Volvo.Insikten om detta har kommit sent eftersom mannen ärnormen i arbetslivet precis som i samhället i övrigt. Dessaförhållanden leder till att belastningssjukdomarna drabbarLO-kvinnorna mest. Det gör också att kvinnorna får längresjukskrivningsperioder och leder till att kvinnorförtidspensioneras mer än männen.En förändrad arbetsorganisation, större satsningar påkompetensutveckling samt en aktiv arbetsmiljöpolitik äralla åtgärder som ger mest positiva effekter för kvinnorna.En bristande politik inom dessa områden eller mindreresurser drabbar alltid kvinnor hårdare än män.Den positiva trend som vi sett hotas nuav den borgerliga regeringens likgiltighet. Regeringen äruppenbarligen inte intresserad av att driva på förnyelsen. Istället ägnar man krafterna åt att försvaga löntagarnasställning, avskaffa företagshälsovården och försvåraarbetsmiljöarbetet. Regeringens agerande har lett till attSverige fällts för brott mot konvention omarbetsskador.Eftersom kvinnorna är överrepresenterade i de dåligajobben så är en offensiv för det goda arbetet i högsta graden jämställdhetsfråga.En fortsatt offensiv för arbetslivets förnyelse ärnödvändig för att bekämpa risker för ohälsa, ökaproduktiviteten ute på arbetsplatserna och minskasamhällets kostnader för ohälsa och utslagning.Arbetslivsfondernas Alfa Q-projekt syftar till att särskiltlyfta upp och stötta förändrings- och utvecklingsprojekt föratt förändra arbetssituationen för kvinnor vidkvinnodominerade arbetsplatser. Erfarenheterna från dettaarbete är mycket positiva. Genom referensarbetsplatser,nätverk av aktiva kvinnor och spridning av kunskap ochinformation kan de goda exemplen förändra mångaarbetsplatser. Vi anser att det är angeläget atterfarenheterna och kunskaperna av detta arbete tas till varaoch ges möjlighet att utvecklas vidare i någon form dendagen arbetslivsfondernas verksamhet har avvecklats.En offensiv kräver enligt vår uppfattning politiskainitiativ på ett antal områden, framför allt när det gällerekonomiska styrmedel kompetensutveckling aktivtarbetsmiljöarbete arbetstider arbetsrätt.Ekonomiska styrmedelI krisöverenskommelsen med regeringen drev visocialdemokrater igenom en utredning för att klargöra omarbetsmarknadens parter kan ta över ansvaret försjuk- och arbetsskadeförsäkringen. På så sätt blir ansvaretför ohälsans kostnader och för dess finansiering tydligt.Detta skulle kraftigt öka trycket på arbetsgivarna attförändra arbetsorganisation och arbetsinnehåll.KompetensutvecklingFörändringarna i arbetslivet är omfattande och leder tillatt kompetenskraven i arbetet långsiktigt ökar. Det är dånödvändigt att de anställdas kunskaper utvecklas i sammatakt. Det sker inte i dag.Kompetensutredningen och produktivitetsdelegationenvisar tydligt hur viktigt det är för hela samhället, att enbetydande ökning sker av kompetensutvecklingen ute påarbetsplatserna. Det är även nödvändigt att denna kopplasihop med en förändrad arbetsorganisation, där arbete ochlärande går hand i hand. Målsättningen bör vara att uppmot av arbetstiden som genomsnitt användsför kompetenshöjande utbildning på arbetsplatsen.Regeringen har trots förslaginte ägnat kraft åt att ta fram några förslag till åtgärder.Riksdagen bör därför uppmana regeringen att snarastlämna förslag på ett sammanhållet program för att ökakompetensutvecklingen i näringslivet och i gemensamsektor.Aktivt arbetsmiljöarbeteInom detta område står regeringen helt tomhänt. Detenda man tycks eftersträva är att ytterligare minskariksdagens inflytande över dessa frågor genom att ändrareglerna beträffande Arbetsmiljöfonden.Arbetsmiljöfonden har en mycket viktig uppgift iarbetsmiljöarbetet. Fonden skall stimulera och finansieraforskning, utveckling och kunskapsspridning. Inomarbetslivsområdet är fonden den störstaforskningsfinansiären. Denna grundläggande roll börfonden enligt vår mening bibehålla.Grundläggande för förnyelsen av arbetslivet är detförebyggande arbetsmiljöarbetet, liksom en aktivoch snabb rehabilitering av dem som skadas i arbetet. Påförslag av den tidigare socialdemokratiska regeringenfattade ett flertal beslut som väsentligtförbättrar situationen inom dessa områden. Det ärarbetsgivaren som har det yttersta ansvaret att leva upp tillde regler som gäller.En viktig resurs för arbetsgivaren och de anställda ärföretagshälsovården (FHV). Detta gäller inte minstför de små och medelstora företagen. Bidragen till FHV harnu avvecklats och finns inte avtal om FHV på allaområden, exempelvis inom LO/SAF-området.Vi föreslår därför att en lag införs, i vilken allaarbetsgivare blir skyldiga att tillhandahållaföretagshälsovård. Självfallet måste lagen garantera deanställda företagshälsovård av god kvalitet.Mer måste göras för att rehabilitera de arbetstagare somblivit sjuka eller skadade och speciellt då de många kvinnorsom är långtidssjuka på grund av belastningsskador, rygg-och ledbesvär. Fler kvinnor än män är långtidssjukskrivna.Det talar för att insatserna för rehabilitering inte räcker till.I kronor räknat satsas mindre på kvinnors rehabilitering.Många långtidssjuka kvinnor tappar nu till följd av denhöga arbetslösheten sitt fotfäste på arbetsmarknaden. Demåste istället få den rehabilitering de enligt lag har rätt till.Nu riskerar de istället att förtidspensioneras. Möjlighet tillutbildning är ofta en viktig del av rehabiliteringen. På så sättkan kvinnor få andra mer varierande arbetsuppgifter äntidigare. Just bristande kunskaper anges ju ofta som skäl tillvarför kvinnor inte får andra arbetsuppgifter, om de skullebehöva av hälsoskäl.Vi föreslår att RFV får i uppdrag att redovisa särskildaåtgärder för att minska kvinnors ohälsotal och ökarehabiliteringsinsatserna för kvinnor.En viktig del i arbetsmiljöarbetet är vidare attdokumentera de kostnader för den enskilde arbetsgivarensom uppstår på grund av en dålig arbetsmiljö. Vi anser attlagar skall införas om s.k. personalekonomiskaredovisningar i enlighet med det utredningsförslag somfinns.Arbetslivsfondernas verksamhet har genereratbetydande kunskaper regionalt om hur arbetsorganisationoch arbetsinnehåll kan utvecklas, hur rehabilitering kanbedrivas effektivare och hur produktiviteten kan öka. Detgäller att ta till vara denna kunskap hos fonderna innandessa läggs ner definitivt . Vi menar att dettabör ske i någon form av regionala kunskapscentra ochatt regeringen bör återkomma till medförslag om hur detta skall gå till. Sådana centra kan utgöraett gott stöd främst åt de mindre företagen.Flexibla arbetstiderTraditionellt har produktionens krav fått bestämmaarbetstidernas förläggning och möjligheterna för denenskilde löntagaren att få ledigt. Vi är övertygade om attdagens produktionssystem i större utsträckning än tidigaremedger en väsentligt ökad flexibilitet. Vi har också denuppfattningen att en sådan individuell flexibilitet stimulerarproduktiviteten, eftersom individen får bättre möjligheteratt anpassa sina arbetstider efter sitt privatliv. Det är särskiltangeläget för kvinnor som är hårt pressade för att få tidenatt räcka till.För att uppnå den nödvändiga balansen behövs enligtvår uppfattning nya lagregler som ger möjlighet till ökadflexibilitet och större inflytande för den enskilde,branschavtal som anger ramar, tar hänsyn tillbranschproblem och ytterligare reglerar det individuellainflytandet, lokala kollektivavtal samt ett individuelltinflytande för den enskilde i förhållande till arbetsgivaren.Vi anser också att det höga övertidsuttag somarbetsgivarna nu tillämpar är oacceptabelt. Det är en följdav arbetsgivarnas strategi att hålla en så låg bemanning sommöjligt, s.k. lean production. Det lägger en orimligt storarbetsbörda på de anställda sommassarbetslöshet råder. Det höga övertidsuttaget försvårarpappornas möjligheter att ta ett ökat ansvar för hem ochbarn. Det är därför ett allvarligt men förjämställdhetsarbetet. De fackliga organisationerna har ettstort ansvar för att övertidsarbetet ges rimliga proportioner.Regeringen har emellertid det yttersta ansvaret för attövertidsuttaget minskar och fler människor bereds arbete.Därför måste regeringen vidta erforderliga åtgärder om inteen minskning sker av övertidsuttaget.Vi menar att bör slå fast en sådan inriktningav arbetstidspolitiken.ArbetsrättVi är djupt kritiska till att den borgerliga regeringen ikonfrontation med samtliga löntagarorganisationer kraftigthar försämrat löntagarnas rättigheter och förändratbalansen på arbetsmarknaden. Därmed har regeringenändrat spelreglerna på arbetsmarknaden. Dessaförsämringar kommer att drabba kvinnor hårdast eftersomde har svårast att få fotfäste på arbetsmarknaden.Vi anser därför att de genomdrivna försämringarna avreglerna i medbestämmandelagen ochanställningsskyddslagen bör rivas upp av riksdagen.Likaså bör reglerna om in- och uthyrning av arbetskraftförändras. Vidare bör ett utökat inflytande ges de anställdai samband med företagsförvärv, liksom i koncerner. EUsdirektiv rörande dessa frågor bör omsättas i svensk lag ochde deltidsanställdas rättigheter förstärkas.Riksdagen bör därför återställa 5, 6 och 22 §§ lagen omanställningsskydd samt lagen om medbestämmande iarbetslivet i den lydelse lagarna hade 31 december 1993.Därutöver bör slå fast den inriktning avarbetsrätten som angivits ovan.Minskade löneskillnaderDet är den solidariska lönepolitiken som liggerbakom det faktum, att löneskillnaderna mellan kvinnor ochmän i är mindre än i andra länder. Under slutet av80-talet kom marknadskrafterna att i allt högre gradpåverka hur löneutrymmet skulle fördelas. Lönesättningenblev mer fri. Det ledde till att löneskillnaderna ökade inomflera branscher. Det gäller framför allt för de arbeten därdet finns ett stort utrymme för subjektiva bedömningar.Löneskillnaden mellan kvinnor och män beror till en stordel på att män och kvinnor arbetar i olika verksamheter ochi olika befattningar. Bedömare anser att drygt hälften avlöneskillnaden beror på detta. Resterande skillnad beror påandra förhållanden, där lönediskriminering är ett skäl.Kvinnor och män har fortfarande olika lön för likaeller likvärdigt arbete. Denna lönediskrimineringmåste upphöra. Statistiken visar också att löneskillnadernagrundläggs i unga år.Den största risken för att löneskillnaderna mellankvinnor och män på nytt ska öka är att den solidariskalönepolitiken försvagas och att lönen blir arbetsgivarensverktyg på det sätt som Svenska Arbetsgivareföreningenvill. Ju mer lönen bestäms av marknadskrafter ochsubjektiva bedömningar, desto större är riskerna för attkvinnor missgynnas.Diskriminerande löneskillnader måste angripas medstöd av lagstiftning. De fackliga organisationerna börnoggrant gå igenom befintliga lönesystem på arbetsplatsenför att se om det finns faktorer som direkt eller indirekt ärdiskriminerande för kvinnor.Inom vissa branscher används arbetsvärdering som etthjälpmedel för lönesättning. Erfarenheten visar att det kanvara ett värdefullt instrument för att systematiskt jämföraoch mäta de krav som enskilda arbetsuppgifter ställer påutövaren. Värderingar som styr lönesättningen synliggörsmed arbetsvärdering och kan då lättare granskas.Arbetsvärdering skall ses som ett av flera instrument för attminska löneskillnaderna mellan kvinnor och män, men kansjälvfallet inte ensamt lösa problemet medlönediskriminering.Arbetsmarknadens parter har ett avgörande ansvar föratt utveckla arbetsvärderingen. För att stimulera parternatill detta arbete bör särskilda resurser avsättas förförsöksverksamhet på arbetsplatser inom olikabranscher. Arbetsmiljöfonden bör ges i uppdrag atttillsammans med parterna och i samråd med JämOstimulera sådan verksamhet.Men på detta område krävs också attJämställdhetsombudsmannen blir mer pådrivande. Ökaderesurser bör därför ges till JämO så att arbetet medrådgivning och anvisningar i frågor om arbetsvärdering,lönesystem och liknande kan bedrivas mera kraftfullt.I regeringens proposition föreslås att arbetsgivare medmer än tio anställda skall vara skyldiga att kartläggalöneskillnader mellan kvinnor och män på arbetsplatsen.Förslaget ligger i linje med vad vi tidigare föreslagit menbegränsar tillämpningen till företag med mer än tioanställda. Vi föreslår i likhet med reservanterna iLöneskillnadsutredningen att denna begränsning tas bortoch att det också skall åligga arbetsgivaren att göra enanalys av orsakerna till löneskillnader mellan kvinnor ochmän som utför lika eller likvärdigt arbete, se bilaga nr 3.En viktig förutsättning för dessa analyser är attlönestatistiken utvecklas och könsuppdelas.Lönestatistiken bör dessutom redovisa andra, förbedömningen värdefulla kriterier, som t ex svårighetsgrad,de anställdas ålder, heltid-deltid, antalet kvinnor och män iolika yrkeskategorier och typer av arbeten. Vi anser attJämO:s möjligheter att beställa statistikuppgifter ochattitydundersökningar måste stärkas. JämO:s anslag börräknas upp för detta ändamål.Det kan ibland vid bedömningen av otillåtenkönsdiskriminering i samband med lönesättning hos enarbetsgivare vara nödvändigt att jämföraarbetsuppgifternas lönesättning hos annan arbetsgivareinom samma bransch. En sådan bestämmelse föreslogs avreservanterna i . Regeringenbör till återkomma med ett förslag omdetta med reservanternas förslag som grund.Vidare är det viktigt att arbetstagare som anser sigotillåtet könsdiskriminerade skall ha rätt att avarbetsgivaren få skriftlig uppgift om lön eller andraanställningsvillkor och om de faktorer som påverkat lönen.Förslag till komplettering av jämställdhetslagen i dettaavseende redovisas i bilaga nr 4.FamiljenVår familjepolitik syftar till trygghet, stimulans ochutveckling för barnen, samt självständighet och oberoendeför kvinnor.Den borgerliga regeringen vill införa ett vårdnadsbidragpå och barn för barn mellan ett . Vårdnadsbidraget är konstruerat så att det maximalabeloppet endast utgår till föräldrarsom inte använder barnomsorg med offentligt stöd. Förövriga familjer reduceras bidraget i förhållande till hurmånga timmar som barnet är på daghemmet ellerhos dagmamma. En vistelsetid på upp till 15timmar ger skattepliktigt bidrag,16--ger , medan mer än 30timmar inte ger något vårdnadsbidrag alls. tas de90 garantidagarna i föräldraförsäkringen bort och rätten tilltjänstledighet förlängs till .