mot · GH02Jo612 · 1994-01-25 00:00:00 — InledningI och med industrialiseringen och då tätorterna växte utunder ökade vattenförbrukningen. Pågrund härav och på grund av sjukdomsutbrott via förorenatvatten ställdes krav på bättre vattenförsörjning förstäderna. Vattentoaletten tillkom som enförmodad lösning på miserabla hygieniska och hälsofarligaomständigheter i städernas latrinhantering.Ledningssystem byggdes för dricksvattenförsörjning från''säkra'' vattentäkter, och avloppsledningar för kvittblivningav fekalier/urin. Avloppsvattnet drogs oftast till närmstavattendrag där utsläppen fick allvarligakonsekvenser. Syrebrist/smittspridning och dålig lukt ivattendragen blev de först uppmärksammade problemen dåde ledde till förstörda vattentäkter och badplatser. Underde har stora investeringar gjorts ireningsverk som successivt byggts ut. Detta har lett till enkraftig minskning av utsläppen av bakterier,syreförbrukande material och fosfor. Men är den nuvarandeva-infrastrukturen på lång sikt bärkraftig?I aktionsprogram Miljö 93 diskuterasåtgärder inom va-sektorn. Det anges bland annat att enförutsättning för kretsloppsanpassning är att systemen ärekonomiskt bärkraftiga. Vår mening är att system givetvisär ekonomiskt konkurrenskraftiga om de är enförutsättning för ekologisk bärkraft. I ett sådant perspektivär mindre miljöanpassade system oändligt dyra.nEtt systemskifte inom va-området behöver komma tillstånd som möjliggör att näringscirklarna kan slutas. Denpotential som finns i ett direkt och korrektomhändertagande av urin och fekalier måste utvecklas.Gentemot framtida generationer har vi varken råd attlättvindigt tära på ändliga resurser som fosfor ellermisshushålla med den allra viktigaste naturresursen --dricksvattentillgångar.Det nuvarande va-systemets bristerSmittspridningEn av de viktigaste drivkrafterna till de va-system vi idaghar var alltså att komma tillrätta med risker försmittspridning via spridning av sjukdomsframkallandebakterier, virus etc. i latrinet. Trots att avdödningen avbakterier i reningsverk är tämligen effektiv så är epidemieroch sjukdomsutbrott orsakade av förorenat vatten inteovanliga. I en studie av vattenburna sjukdomsutbrott iSverige, utförd av 1992 (Nordiskahälsovårdshögskolan i ), redovisas 61 utbrott med32 310 insjuknade --89. Dettamotsvarar utbrott under ett helt sekel tidigare. I en annanstudie för perioden --83 förekom 14 kända utbrott iSverige. Två av dessa orsakade över 2 000 insjuknanden. Detekniska orsakerna till utbrotten var i nästan samtliga fallorsakade av avloppsvatten från läckande eller felplaceradeavloppsanläggningar med syfte att transportera elleromhänderta bland annat tolettavloppsvatten.Men bakterier och virus når också våra sjöar ochvattendrag via det renade vattnet frånavloppsreningsverken. En enda människa utsöndrar 10miljarder bakterier och virus. Efter rening återstår cirka 100miljoner som släpps ut med det renade vattnet... Det är lättatt tro, men tyvärr svårt att konstatera att samhället efterhand skulle lösa de tekniska brister som ligger bakom demedicinska problemen som WC-kulturen skapar.I Miljö 93 diskuteras ingående bristerna i nuvarandeavloppledningssystem och lösningar föreslås för att kommatillrätta med dem genom standardhöjningar på nätet. Deomfattande investeringar som utfördes på 70- och 80-talengällde inte ledningsnäten utan reningsverk. Det totalanyanskaffningsvärdet för va-anläggningarna i landetberäknas till cirka 300 miljarder. Av detta svararledningarna för eller 250 miljarder kronor.Problemen med ledningsnäten orsakas bland annat avomfattande inläckage av så kallat ovidkommande vatten,bräddning av avloppsvatten vid överbelastning och ettdagvatten som i tätorterna blivit alltmer förorenat. För attSverige ska leva upp till internationella överenskommelserom att förbättra gemensamma havsmiljöer, riktas nuhårdare krav vad gäller kvävereduktion vid de störrereningsverken. För dessa är det av central betydelse attovanstående problem får sin lösning. Kvävereduktion är enbiologisk reningsprocess. Alla biologiska reningsprocesserär känsliga för variationer i flöde och temperatur, menbiologisk kväverening är särskilt känslig. För en delkommuner blir omvägen via reningsverken för att kommatillrätta med kväveutsläppen till recipienterna helt enkeltomöjlig och dyr.Påverkan på sjöar och havBräddavlopp och dagvatten liksom spillvattnet frånreningsverken utgör ett delhot mot en säker och uthålligdricksvattenförsörjning. Övergödning av vattendrag, sjöaroch hav är ett allvarligt miljöproblem. Svenska hushållsläpper från vattenburna system ut över kväveper år i vattenrecipienter. Detta kväve förmår teoretisktproducera alger som förbrukar över 100 000 tonlöst syre från havsmassan. Med andra än vattenförandetoalettsystem skulle denna syreförbrukning såledesundvikas.SlamhanteringDen andel kväve och fosfor som binds till slammet avgåräven den till omgivningen om inte slammet omgåendeåterbördas till ursprunget, det vill säga ingår som nynäringsresurs i växtodling. Under mitten av 80-taletanvändes av slammet inom jordbruket medancirka deponerades. Enligt uppgift från SCB användes1990 av slammängden för jordbruksändamålmedan deponerades. Anledningen till detta äratt slammets innehåll av tungmetaller och andra toxiskaämnen inte ansetts tillräckligt lågt ifrån jordbruksnäringenssida. Halten av tungmetaller och andra miljögifter får inteens på lång sikt tillåtas öka i våra jordbruksmarker. Dentotala växtnäringsmängden i det kommunala avloppsvattnetpå kväve och fosfor nyttjas alltsåsorgfälligt illa idag.De lagförändringar som kom till stånd i va-lagen vidriksdagens antagande av kretsloppspropositionen våren1993 kommer sannolikt att förbättra situationen. Målet äratt slammet ska bli så rent att det verkligen kan nyttjas somen säker näringsresurs i jordbruket. Men att åstadkommaen bra slamkvalitet kan vara nog så komplext då slam frånreningsverk, slamavskiljare och slutna tankar inte enbartkomponerats av mänsklig urea och feaces, utan skiljs ur enblandning av hushållens avloppsvatten från tvätt- ochdiskmaskiner, golvbrunnar, garage, industrinsprocessavlopp, bensinstationer, tvätthallar etc. Ofta ingåräven dag- och dräneringsvattenavlopp. I slammet återfinnsockså resterna av de fällningskemikalier ochförtjockningsmedel som använts i reningsverket.Nya kretsloppsbaserade va-lösningar nödvändigaFlera av de berörda problemen har direkt samband medde systemlösningar inom va-sektorn som tillämpas.Övergödning, förorenat slam och därmed ej slutetkretslopp, de hastigt minskade fosforresurserna i världenetc, är samtliga effekter av att synen på västerländskavloppshantering utgår från att människansavfallsprodukter skall blandas upp med vatten och spolasbort. Sopnedkastet och vattentoaletten är uttryck församma mänskliga beteende; att skicka det obehagliga utomsynhåll.Vi ifrågasätter om problemen kan lösas med mer av denteknik som har orsakat mycket av olägenheterna. Det äruppenbart att dessa lösningar inte är förenliga med tankenpå kretslopp och en i oändlig sikt ekologisk bärkraft.Flera alternativ på marknadenMiljömedvetenheten hos allmänheten är stor och detfinns en stor acceptans hos många människor att förändralivsstilen till förmån för miljön. Det visar inte minst detfaktum att övergången till miljövänliga hushållskemikaliergått mycket snabbt. var av dennakonsumtion miljövänlig. En övergång till alternativatoalettsystem kommer sannolikt inte heller att möta någrastörre kulturella hinder. Det handlar ju inte om en övergångtill det gamla utedasset. Redan nu finns på marknaden ettflertal olika komfortabla toalettkonstruktioner sommöjliggör omhändertagande och nyttiggörande avtoalettavfallet utan belastning på avloppsnät ochreningsverk. Effektivast är separeringstoaletter där urinensepareras till en lufttät tank och fekalier får förmultna ikompostbehållare eller multrum. Komposten kanförbrännas eller användas till jordförbättringsmedel.Urinen är en i det närmaste perfekt närsaltlösning föråkermarken. Den innehåller det mesta av kvävet men ocksåmycket av fosfor och kalium.Ungefär hälften av det fosfor som finns ihushållsspillvatten härrör från toalettavlopp. Av denåterstående kommer från det fosfor som ingår ivåra hushållskemikalier, främst tvättmedel. Utananvändning av vattenförande toalettsystem och utanfosfathaltiga tvätt- och rengöringsmedel blir fosforavgångenfrån ett hushåll endast 1/25 av vad som annars är fallet. Detinnebär att BDT-avloppet innehåller mindre kväve ochfosfor än normalt spillvatten från det mest sofistikeradereningsverk.Förändrad planeringOm ett kommersiellt tryck uppstår på marknaden föralternativa ekologiska toalettlösningar, kommer utan tvivelstarkt förbättrade konstruktioner fram. En kommunalplanering som exempelvis för känsliga områden endastgodtar va-lösningar utan någon påverkan på ekosystemenalls och/eller i nybebyggelse prövar möjligheten avalternativa va-lösningar, skulle skapa ett sådantkommersiellt tryck. I det befintliga byggnadsbeståndetmåste övergångstiden bli relativt lång, då utbyte avtoalettsystem måste ske i en hel fastighet ellergrupp av fastigheter. De flesta byggnader behöver enupprustning med bland annat byte av rörstammar efter 30--. Varje sådan ombyggnad erbjuder ett naturligt tillfälleatt byta även toalettsystem. Man borde få räkna med enövergångstid som tar större delen av 2000-talets förstasekel. Men det är viktigt att komma igång med dettasystemskifte nu.Parallellt med byte av toalettsystem måste självklart enapparat för uppsamling, transport, behandling ochnyttiggörande av toalettavfallet komma igång.Inte en lösning!Det är viktigt att minnas att vi nu inte längre söker enlösning för , utan ett obegränsat antal lokaltanpassade lösningar för respektive problem ochförhållande. bör stimulera utvecklingenav lokala kretsloppsanpassade system idémässigt ochekonomiskt. I Miljö 93 är föga visionärtnär det gäller alternativa lösningar på va-området. En visstilltro visar aktionsprogrammet vad gällerkretsloppsanpassning i glesbygd. Men det kan noteras att deflesta städer har områden i sådana strukturer som liknarglesbygdsförhållnaden och således även mednaturvårdsverkets angreppssätt kan vara föremål föralternativa lösningar.Exemplet Tanums kommunI på äger ett systemskifterum inom va-området. Kommunen har infört wc-förbudfrån och med . Vid nybebyggelse av fritidshus ärtorra toalettlösningar det enda tillåtna redan nu.Husbyggare lockas att välja det miljövänliga alternativetmed hjälp av ekonomiska argument. Att installeramultrumstoalett och ett enkelt avlopp för dusch- ochtvättvatten blir 40 000 -- billigare än eninfiltrationsanläggning för wc. För kommunen blir detockså mycket billigare. Bohuskommunen består av 15 småsamhällen och glesbygd. Trots landets högsta va-taxor ärreningen otillräcklig. För miljön är kvävebelastningen detallvarligaste. Att bygga reningsverk med avanceradkväverening för dessa små orter är helt enkelt inteekonomiskt rimligt.Ett problem man stött på är att hälsoskyddslagen slårfast varje medborgares rätt till en vattentoalett ochatt det är kommunens skyldighet att göra det möjligt. kommuninvånare har överklagat kommunens beslut påområdet, men än så länge har kommunens antiwc-linjevunnit. Det står tämligen klart att paragrafen är otidsenlig.Det väsentliga är inte att som medborgare vara garanteraden vattentoalett. Det väsentliga är självklart att varatillförsäkrad en god och säker dricksvattenförsörjning,komfortabla toaletter och avfallshantering.ForskningMera forskning, utveckling och uppföljning för att fåfram hållbara lösningar är nödvändigt. Ett problem nu äremellertid att det inte finns någon samlad resurs för dettaarbete, vilket skulle behövas för att kanaliseraforskningsbehovet och ge förutsättningar för en högkompetensnivå. Möjligheter i form av ekonomiska resurseroch kompetens saknas ofta hos berörda enskilda personer,kommuner och små firmor att genomföra de metoder sombehövs för att nya tekniska lösningar ska få genomslag.Naturvårdsverket bör spela en aktivare roll för attsamordna insatser som görs eller kan göras. För närvarandesker forskning och utveckling av alternativa va-lösningar avenskilda företag och innovatörer, inomekokommunprojektet, VA-forskning,, , LRF ochNUTEK.Forskningsresurser till utvecklingsarbete för sådant somexempelvis Ystads kommun arbetar med, hur stad ochlandsbygd ska kunna knytas samman, måste säkras. Stads-och landsbygdsforskning riskerar nu att hamna mellanstolarna. Men hur den infrastruktur ska byggas mellan stadoch land som säkrar att städernas resurser från alternativatoalettsystem, biologiskt nedbrytbart avfall i soporna,komposter med mera, ska kunna tas till vara på bästa sätt ilivsmedelsproduktion på landsbygden, eller annanproduktion, är en mycket angelägen forskningsuppgift.InternationelltProblem med epidemier och sjukdomsutbrott till följd avförorenat vatten, är ett mycket stort problem i länder medlägre hygienisk standard, tätbefolkade områden och småmen för dricksvattenförsörjningen nödvändiga''recipienter''. Problem som västländer med humidaförhållanden (större nederbörd än avdunstning) brottasmed, accentueras under arida förhållanden (störreavdunstning än nederbörd). Den läxa som västländer börjatlära sig -- att vattentillgångar i form av yt- och grundvatteninte är stationära kapital utan en recirkulerande resurs sombåde i tillgång och kvalitet påverkas av mark- ochvattenanvändningen -- måste leda till att väljerandra system än vattenbaserade toaletter. Västvärldensteknologi och därmed VVS-teknik gör emellertid sitt intågi med knappa vattentillgångar , och därmedökar ständigt riskerna för såväl vattenbrist som epidemiskainfektionssjukdomar.I och med undertecknandet av vidRiokonferensen , förband sig i-länder att ta ett särskiltansvar för att utveckla ur ekologisk synvinkel hållbaratekniklösningar för moderna samhällen, och genom tekniskoch ekonomisk resursöverföring överföra sådana hållbarainfrastrukturer till . beräknas det atthälften av jordens befolkning -- då ca 8 miljarder (1992 5,4miljarder) -- kommer att bo i städer, i huvudsak imegastäder. Att få till stånd sunda boendemiljöer,dricksvattenförsörjning och sanitet, är några av de allraviktigaste frågorna.Biståndspolitiken vad avser dessa sektorer måste varainriktad på att långsiktigt säkra drickvattentillgångarna ochåstadkomma en på alla sätt kretsloppsbaseradavfallshantering, där organiskt hushållsavfall, fekalier ochurin blir till värdefulla tillgångar i livsmedelsproduktionen.Solidaritet med nästkommande generationerVår alltför enkelriktade naturresursanvändning kommeratt innebära allvarliga problem bara några få generationerframöver. Tillgångarna på fosfor är mycket begränsade ochkräver därför att en mycket effektiv hushållning kommer tillstånd. Ur detta perspektiv måste förbrukningen av fosfor iproduktionen vara snål, och återföringen av fosfor viatoalettavfall etc till våra åkermarker vara effektiv. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att hälsoskyddslagenförändras så att den ger utrymme för andra toalettlösningarän vattenbaserade,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör ges ettövergripande ansvar för att samordna och kanaliseraforskning och utveckling av alternativa va-lösningar,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av forskning kring stad--land-projekt,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biståndsinsatser inom va-sektorn tar sin utgångspunkt i att främja långsiktigtbärkraftiga lösningar för omhändertagande av urin ochfekalier och övrigt organiskt avfall.