mot · GH02Fö901 · 1994-01-25 00:00:00 — Delegationen för icke-militärt motstånd Under praktiskt taget fördes en debatt iSverige om civilmotstånd. Kärnfrågan var om civilmotståndsuccessivt kunde överta det militära försvarets uppgifter,d.v.s. en militär avrustning och bildande av någon form avgerillarörelse. Förespråkarna för en sådan utveckling mötteett kraftigt avståndstagande -- ville kunna försvarasig både militärt och civilt.Så småningom väcktes tankar på motståndsformerutifrån en annan synvinkel; en motståndsrörelse utgörandeett komplement till det militära försvaret.Framförallt skulle detta vara aktuellt om vårt land, ellernågon del därav, skulle bli ockuperat av en angripare. Enutredning tillsattes 1980, som framlade ettbetänkande; ''Kompletterande motståndsformer''.Utredningen uttalade följande:Totalförsvarsplaneringen har tagit sikte påförhållandena under kriser av olika slag samt under krig.Däremot har det hört till undantagen att någon planeringskett av åtgärder inom en ockuperad del av landet. -- -- --Vad som krävs av totalförsvarsorganen är följaktligen att deutvidgar sin planering till att avse också den situationen attett område blir föremål för ockupation.Utredaren tryckte mycket hårt på att det icke-militäramotståndet skulle vara ett komplement till militären ochingå i totalförsvaret. Utredaren ansåg att en delegationskulle tillsättas och att ''företrädare för försvarsmaktenskulle ingå i delegationen''.Motståndsrörelsens uppgift var att ''göra det svårare förockupanten att vidmakthålla ockupationen''. Därigenomansågs motståndsrörelsen också ha en krigsavhållandeeffekt. Motståndsrörelsen kunde -- i motsats tillcivilförsvaret -- även ha inslag av våld, exempelvis sabotage.Utredningen prövade noga frågan om folkrätten ochöverensstämmelsen därmed. I betänkandet sägs:Oavsett de risker, som situationen kan medföra förcivilbefolkningen i det ockuperade området, torde svenskaregeringen eftersträva att motstånd i olika former bedrivsmot ockupanten med syfte att starkt försvåraockupationsmaktens möjligheter att utnyttja området.Detta framgår för övrigt tydligt av broschyren ''Om krigetkommer''.Enig riksdagEn redogörelse för utredningens förslag och remissvarenöver detta lämnades i budgetpropositionen 1985/86. betänkande 1985/86:8 citeras följande:''Försvarsministern delar utredningens inställning ochremissinstansernas uppfattning att varje åtgärd som ärägnad att öka vår förmåga till motstånd i alla lägen ärangelägen. Det icke-militära motståndet måste därför,anser han, ses som en del av vårt totalförsvar och ha sammamål, dvs verka krigsavhållande. -- -- -- Försvarsministernansluter sig till utredningens förslag att en särskilddelegation skall inrättas'' -- -- -- vilken ''bör fungera som ettdiskussionsforum med uppgift att vara idéskapande ochstimulera till fortsatt forskningsarbete i ämnet. -- -- --Utskottet har inte något att invända. -- -- --''En enig riksdag beslöt enligt förslaget. Sommaren 1987tillsatte regeringen för icke-militärt motstånd(i dagligt tal Motståndsdelegationen). Den har verkat sedandess i enlighet med den instruktion som givits.Delegationens förutsättningarRedan i utredningen påtalades att det svenskasamhällets starka förankring i många och stora folkrörelserger särskilt goda betingelser för att kunna utveckla enbetydande, samlad motståndskraft mot en inkräktare. Ävenkyrkorna har stor betydelse.Föreningslivet i har en mycket stor utbredning.Sammanlagt har föreningarna cirka 25 miljonermedlemmar. Det är ett mycket högt antal mot bakgrund avatt har knappt 9 milj invånare. Många människorär alltså med i många föreningar. Lägger man också till denkyrkliga verksamheten, inser man lätt, att det svenskafolket har många givna samlingsplatser och stortkontaktnät. Det skapar goda förutsättningar förmotståndsrörelseverksamhet och den blir svår att krossa fören angripare.Detta breda kontaktnät ansågs redan från början varabasen i verksamheten. Därtill har delegationen försökt hanära förbindelser med kommunernas och länsstyrelsernasberedskapsplaneringar. Delegationens sammansättning harbyggt på bred representation från stora samhällsgrupper.Idag består Delegationen för icke-militärt motstånd avtio ledamöter, vilka representerar:Riksdagen (riksdagsledamöter från 4 partier)FörsvarsmaktenFackorganisationer (TCO)Svenska kyrkanLänsstyrelsernaSvenska KommunförbundetÖCBDessutom adjungeras representant förFörsvarsdepartementet samt folkrättsexpert.Delegationens verksamhetDelegationen har på olika sätt bedrivit information föratt få begreppet icke-militärt motstånd känt samt verkat föratt det icke-militära motståndet skall tillämpas i utbildningoch övning, främst av länsstyrelser och kommuner.Skriftligt underlag om civilmotstånd, motståndsrörelser,forskning, folkrätt, historiska händelser, utländskaerfarenheter m.m. utarbetas kontinuerligt och sprids.Av delegationen initierad forskning har bedrivits , , rörande människorsförmåga, vilja och beteende vid en krigssituation.Delegationen har även stött enskild forskning om icke-vålds-motstånd hämtat bl.a. från åren 1940--1945.Delegationen har medverkat vid en internationellkonferens om ''Non violent resistance'' vid HarvardUniversity i samt vid liknande seminarium i Litauen.Delegaterna har särskilt studerat motståndsrörelsen underandra världskriget i , frigörelsekampen i ,och samt intifadan på i Israel.Föreläsningar och seminarier har genomförts förFörsvarshögskolan samt olika förbund och organisationersom har nära anknytning till försvaret. Delegationen harmedverkat i stabsspel vid . En video harframtagits, som illustrerar vapenlösa människorsmotståndsvilja och -kraft mot angripares tungakrigsmaskineri från olika delar av världen. Studieplan ochlitteratur för studiecirklar har också utarbetats.Det kan alltså konstateras att en betydande verksamhethar ägt rum trots små resurser och en budget på per år.Motståndsrörelse ?I årets budgetproposition föreslås att Delegationen föricke-militärt motstånd läggs ned och attdelar av verksamheten förs över till Styrelsen förpsykologiskt försvar. Som anledning uppges attmotståndsaktiviteter kan komma att falla utanförfolkrättsliga skyddsregler.Det är en uppfattning som inte helt kan bestridas. Denbalansgången mellan motståndsverksamhet och folkrätt haremellertid alltid funnits. Ingenting har förändrats sedan denfrågan prövades i utredningen och vid beslut ominrättande av delegationen.Det kan naturligtvis inte förnekas att verksamhet i enmotståndsrörelse kan vara farligt -- liksom det är farligt attingå i det militära försvaret. I ett ockupationsläge skulleändock med säkerhet många människor försöka sätta sig tillmotvärn -- med eller utan motståndsdelegation -- och detvore inte mindre farligt.Informationen i telefonkatalogen under rubriken ''kommer'' lyder bl.a:Civila kan bilda en motståndsrörelse. Med vapen kan dehjälpa till att befria området. Andra civila kan göracivilmotstånd, alltså motstånd utan vapen. Man kan t exvägra att hjälpa fienden, strejka, förstöra lager, gömma detsom fienden behöver. Om du är med i motståndsrörelse ochfienden tar dig till fånga, så ska du bli behandlad som vanligkrigsfånge om du gjort som bilden visar. Du får inte straffas.Det är trots allt mycket tveksamt om intemotståndsverksamma skulle straffas. Vad folkrätten tillåtertvistar experterna om. Dessutom ser vi i TV-rutanatt krig är ständiga brott mot folkrätten.Nu visar erfarenheterna, exempelvis från , att dettar innan en väl fungerande motståndsrörelsekommer till stånd. Enligt norrmännen fungerade denmycket bra under slutet av kriget, men hade innan dessskördat många offer.Detta är den springande punkten och har varit syftetmed Motståndsdelegationens arbete, nämligen attinformera, skapa en mental beredskap och planera så att enmotståndsrörelse fortare kan komma igång. Det vill säga,att upplysa allmänheten om alla de olika möjligheter somfinns att försvåra för en inkräktare och vilka risker som ärförknippade därmed. Det borde ligga i hela svenska folketsintresse.Det är min förhoppning att verksamheten kan fortsätta,trots att Motståndsdelegationen som myndighet läggs ned.Det är verksamheten som är betydelsefull, inte i vilketforum den sker. Försvaret av landet är en sak för helasvenska folket.Det är emellertid en förlust att delegationens bredakontaktnät nu splittras. Bredden i Motståndsdelegationenssammansättning ansågs redan i utredningen vara viktig, ochdet har också visat sig konstruktivt och betydelsefullt iarbetet. Det borde vara möjligt att även fortsättningsvisvidmakthålla det kontaktnätet i någon form. Jag föreslår attregeringen överväger detta.Det är tillfredsställande att regeringen föreslåröverföring av medel till Styrelsen för psykologiskt försvarför övertagande av verksamhet från Delegationen för icke-militärt motstånd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen undersöker hurMotståndsdelegationens kontaktnät kan vidmakthållas ochanvändas i verksamheten även om denna överförs till annatorgan.