mot · GH02A44 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:147 Jämställdhetspolitiken: Delad makt -- delat ansvar SammanfattningI denna motion redogör för sin syn påregeringens jämställdhetspolitik. Många drag i den liggandepropositionen är bra: framför allt JämOs utökadebefogenheter, satsningen på kvinnor med handikapp ochförslaget om länskonsulenter.Betydande brister finns dock när det gäller lagförslagetmot lönediskriminering; jämställdhetslagstiftningensfortsatta begränsning till att gälla arbetsmarknaden;jämställdhetsåtgärder för invandrade kvinnor; sänkningenav föräldraförsäkringen och förslaget om vårdnadsbidrag.Vi föreslår att lagmodell för lika lön ska prövasi ; att jämställdhetslagen ska utvidgas tillutbildningsområdet; att en översyn av invandrade kvinnorsvillkor ska genomföras; att praktiserande läkare ska fåkompletterande utbildning i ämnet kvinnors hälsa och attäldre kvinnors hälsa och välfärd ska uppmärksammas i denövergripande jämställdhetspolitiken.I motionen hänvisas också till frågor där Vänsterpartiettidigare lagt förslag: pensionsfrågan, sexuella trakasserierpå högskolan etc.Kollektivavtalen och jämställdhetslagenI anslutning till propositionen om en ny jämställdhetslag(prop. 1990/91:113) yrkade att kollektivavtalom aktiva åtgärder för att åstadkomma jämställdhet måsteha minst lagens ambitionsnivå. I den nu lagda propositionentillgodoses detta krav vilket vi välkomnar, särskilt medtanke på den allmänna och icke förpliktande karaktären hosmånga kollektivavtal på detta område.Från fackligt och arbetsgivarhåll hävdas ibland attutökade befogenheter för JämO kolliderar med avtalsrättenoch det fackliga oberoendet. Men frågan om lika lön förkvinnor och män t.ex. gäller diskriminering. Ochverkligheten har visat att dagens svenska modell i den formden tillämpas inte räcker till.Fackföreningsrörelsen arbetar för lönejämlikhet och ensolidarisk lönepolitik. Arbetet för att utjämnalöneskillnader ska alltså ses som ett stöd för fackligaprinciper, mot de krafter som vill angripa den solidariskasvenska lönepolitiken och arbetsrätten.LöneskillnaderTrots att lönediskriminering varit förbjuden i lag sedan1980 kunde konstatera attvi fortfarande har en betydande lönediskriminering avkvinnor (1--).Vi har all anledning att befara att löneskillnadernamellan könen kommer att öka i framtiden.Löneskillnadsutredningen konstaterar t.ex. att offentligaförhandlingar leder till lägre löneskillnader mellan könenän en individuell lönesättning och decentraliseradlönebildning.För att råda bot på dagens orättvisa löner föreslår nuregeringen att arbetsgivare med tio eller fler anställda varjeår skall kartlägga löneskillnader mellan kvinnor och män.Kartläggningen behöver dock inte avse arbeten som är likaeller av lika värde, dvs de fall där lönediskriminering ärförbjuden.Inte heller införs några krav på systematiskarbetsvärdering, som är ett nästan oundgängligt instrumentför att rätta till lönediskriminering. Därtill slås det fast attden nya bestämmelsen inte innebär något ingrepp iparternas förhandlingsarbete.Kartläggningen av löneskillnaderna skall enligt förslagetöversiktligt redovisas i arbetsgivarens jämställdhetsplantillsammans med de åtgärder som är motiverade av vad somkommit fram.Några krav på särskilda åtgärder, t.ex. på förändringarav lönepolitiken, finns inte. Tvärtom sägs det direkt attJämO i sitt tillsynsarbete inte får ha synpunkter påarbetsgivarens lönepolitik.De föreslagna förändringarna visar sig sålunda saknareellt innehåll. Ett exempel: om kartläggningen avlöneskillnader mellan kvinnor och män skulle påvisaförekomsten av lönediskriminering kan arbetsgivarensåtgärd vara att organisera ett seminarium om jämställdhet.Därmed har lagens krav på åtgärder uppfyllts.Några krav på att arbetsgivaren vidtar konkreta åtgärderbeträffande lönesättningen för att få bortlönediskrimineringen kan inte ställas med stöd av den nyaregeln.Vänsterpartiet anser att det är nödvändigt att göragrundläggande förändringar i jämställdhetslagen om denskall kunna bli ett verksamt instrument för att elimineralönediskrimineringen av kvinnor.I dag får den som anser sig vara lönediskriminerad barajämföra sin lön med anställda som har likvärdiga arbetenhos den egna arbetsgivaren. Detta utgör naturligtvis ensärskilt stor svårighet på små arbetsplatser. Därför är detabsolut nödvändigt att jämförelser med likvärdiga arbetenhos andra arbetsgivare tillåts.En annan grundförutsättning för ett seriöst arbete pådetta område är att en systematisk arbetsvärderinggenomförs på bred front. Utan en sådan arbetsvärdering gårdet oftast inte att göra meningsfulla jämförelser avlöneskillnader mellan olika arbeten. Det är engrundläggande brist att jämställdhetslagen saknar krav pågenomförande av systematisk arbetsvärdering.Sverige är långt ifrån världsbäst när det gäller effektivlagstiftning mot lönediskriminering. Delstaten iKanada har en likalönelag med riktiga tänder,den borde kunna tjäna som modell för oss.Grundprinciperna för likalönelag ser ut så här:Alla arbetsgivare med fler än 100 anställda är ålagda attgenomföra en könsneutral arbetsvärdering för både kvinno-och mansdominerade arbeten. Därefter skall de göra uppen plan för årliga lönejusteringar för att uppnå lika lön förarbete av lika värde. Planen skall anslås på arbetsplatsen.Varje år måste minst en procent av lönesumman avsättasför att närma lönerna i kvinnodominerade arbeten tilllönerna i likvärdiga mansdominerade arbeten.Privata arbetsgivare med färre än 100 anställda är intetvingade att göra en plan men måste ha genomförtlikalöneprincipen senast som de störrearbetsgivarna. Om de skulle försumma detta kan de avdomstol åläggas att justera lönen, också medretroaktiv verkan.Det förtjänar också att påpekas att det i finns enlikalönekommission, Pay Equity Commission, somuteslutande sysslar med frågor om likalön. Den har 81anställda.Begränsningar i skyldigheten att upprättajämställdhetsplanerRegeringens förslag till ändring i jämställdhetslagenundantar arbetsgivare som sysselsätter färre än tioarbetstagare. Även om föredrar det egnalagförslaget så verkar det orimligt att i regeringens förslagundanta stora grupper av anställda, inte minst inom privatsektor.Vänsterpartiet instämmer i Löneskillnadsutredningensförslag att alla företag ska omfattas av lagen oavsett storlek.Vänsterpartiet förslår därför att regeringens framlagdaförslag till lagtext ändras så att även arbetsgivare medmindre än tio anställda åläggs att upprättajämställdhetsplaner.Jämställdhetsombudsmannens talerättVänsterpartiet välkomnar förslaget att utvidgaJämställdhetsombudsmannens talerätt till andra områdenän de som direkt grundar sig i lönediskriminering. Rättenatt föra talan i frågor som rör anställningsskyddslagen ärt.ex. särskilt viktig i tider av stor arbetslöshet då mångakvinnor på ett ur jämställdhetsaspekt otillbörligt sätt blir avmed jobbet.GrupptalanVänsterpartiet ställer sig principiellt positiv till tanken påGrupptalan i könsdiskrimineringsmål. Det är dock viktigtatt den sittande (dir. 1991:59) nogaöverväger effekterna av att införa en sådan reform. Viavvaktar med ytterligare förslag tills utredningen lagt sinaförslag.JämställdhetsnämndenVi delar regeringens bedömning att antaletvitesförelägganden hos kan antasöka nu när JämO:s tillsynsområde utsträckts.I utredningen 1994:3 Mäns föreställningar omkvinnor och chefskap föreslås att man ska skärpasanktionerna mot de företag som inte lever upp tilljämställdhetslagen. Vi instämmer, som ett första steg, iutredningens förslag att ett vite på per anmälanfrån JämO ska utgå.FöräldraförsäkringenI motion på proposition om vårdnadsbidrag redogörVänsterpartiet för sin syn på familjepolitiken. Underallmänna motionstiden lades också en motion1993/94:So610 om familjepolitiken där samma resonemangförs.Vår principiella ståndpunkt är att föräldraledigheten skadelas mellan föräldrarna i de fall föräldrarna sammanboreller är gifta. Inom nuvarande relativt kortaföräldraledighet är det dock svårt att statiskt dela ledighetenmellan föräldrarna. Vi vill att föräldraförsäkringen byggs uttill 15 månader med full ersättning (dvs. utan garantidagar)och att 3 månader, i ett första steg, reserveras för pappan.Regeringens förslag med en pappa- och enmammamånad är lovvärt men innebär tyvärr i realiteten ettbibehållande av status quo. Ända skillnaden är att denföräldraledighet som männen redan tar ut , kan kommaatt fördela sig något jämnare mellan samhällsklasserna.I dag tar männen ut av den totala tiden vilketmotsvarar drygt de som i förslaget reserveras förpappan. Med de generösa uttagsregler som föreslås kanpappamånaden tas ut i samband med semester, eller påannat sätt prånglas in så att den ändå inte innebär etthelhetsansvar för barnet för fadern.I propositionen konstateras att kvinnor med högreutbildning och lön förvärvsarbetar i högre grad än andrakvinnor under barnets första levnadsår. Föräldrar somarbetar i mer könsintegrerade branscher (tjänstesektornt.ex.) tar också ut föräldraförsäkringen mer jämnt.Detta pekar på att arbetsmarknadens struktur ochlönebildningen påverkar jämställdheten i hemmen. För attförbättra männens uttag av föräldraförsäkring måste dessaaspekter tas med i beräkningen.Dels att det är oerhört viktigt att bryta upp denkönssegregerade arbetsmarknaden. Fler män måste kommain i den kvinnodominerade offentliga sektorn och flerkvinnor måste in i industrin.Dels att kvinnor i lägre socialgrupper måste få en störreförankring på arbetsmarknaden och relativt sett högre löneftersom ekonomisk bärkraft påverkar kvinnans krav påmannen och hans beredvillighet att dela omsorgen om detlilla barnet.Inom arbetsmarknads- och lönepolitikens områdenmåste kunskapen om dessa kopplingar förstärkas.Vänsterpartiet föreslår därför att en utredningtillsätts med syfte att kartlägga om jämställdheten kan sägasvara socialt snedfördelad och vilka mekanismer som liggerbakom det faktum att ansvaret för hem och barn fördelarsig olika mellan kvinnor och män i olika samhällsklasser.Regeringen föreslår också att nivån påföräldraförsäkringen sänks till av inkomst utom de tvåmånader som förbehålls modern och fadern. Syftet medförslaget är att till en viss del finansiera förslaget omvårdnadsbidrag.Vänsterpartiet är emot vårdnadsbidrag. Vi anser ocksåatt föräldraförsäkringen ska ligga kvar på nuvarande nivå.Barnfamiljerna tillhör de ekonomiskt sett mest belastadegrupperna i samhället. Ett inkomstbortfall på ca 1 000kronor brutto som sänkningen av föräldraförsäkringenskulle innebära är ett betydande avbräck i den privataekonomin.Ur jämställdhetssynpunkt är förslaget också förkastligteftersom mannens uttag av föräldraledighet i hög gradpåverkas av försäkringsnivån. En sänkt nivå leder inte tillökad jämställdhet mellan könen.Förslaget att slopa de s.k. garantidagarna somregeringen lagt i propositionen är också en klar signal attambitionen att utsträcka föräldraförsäkringen över åretkommit på skam. anser att garantidagarnaska bibehållas och ersättas av sjukpenninggrundadföräldraförsäkring.Jämställdheten inom högre utbildningVänsterpartiet har länge motionerat om attutbildningsområdet bör omfattas av jämställdhetslagen.I regeringens proposition hänvisar man till attjämställdheten i högskolan regleras i högskolelagen. Denlagparagraf som berör jämställdheten på högskolan är docksynnerligen allmänt formulerad och vag.Samtidigt som regeringen i sin proposition på ettutmärkt sätt tydliggör att det finns en diskrepans mellan enformellt förankrad jämställdhet och bristen på resultat, sånöjer man sig på utbildningsområdet alltså med en till intetförpliktigande lagskrivning om att jämställdhet mellankvinnor och män alltid ska iakttas i högskolornasverksamhet (5 § högskolelagen). ''För att uppnå ett jämställt samhälle måste ettjämställdhetsperspektiv läggas på alla politikområden''skriver regeringen (s. 17). Utbildningsområdet äruttryckligen ett sådant prioriterat område. Man underlåterdock att beröra det faktum att privata och stiftelseägdahögskolor inte innefattas av högskolelagens lagparagraf omjämställdhet.Vänsterpartiet motsätter sig denna särbehandling, inteminst med tanke på de tänkbara effekterna förjämställdheten, och frågan om sexuella trakasserier. Somdet nu är är studerande vid fristående högskolor rättslösavad gäller skydd mot sexuella trakasserier.Samliga landets högskolor ska garantera kvinnor ochmän en likabehandling. Regeringen bör därför ge JämO iuppdrag att särskilt se över jämställdhetsarbete påfristående högskolor och stiftelseägda universitet ochhögskolor.Riksdagen bör också ge regeringen i uppdrag attkomma med ett förslag till ändring i högskolelagen så attden även omfattar fristående högskolor och stiftelseägdahögskolor.KårobligatorietRegeringen vill avskaffa kårobligatoriet. Ett sådantavskaffande kommer att få konsekvenser för detjämställdhetsarbete som inom kårernas ram drivits blandforskarstuderande och grundstuderande.I en framtid då studenternas resurser till studentfackligtoch studiesocialt arbete kommer att begränsas kraftigt(Kommitten för avveckling av kårobligatoriet kalkylerarmed en 75-procentig minskning av medlemsintäkterna)riskerar givetvis kontroversiella och ''udda'' frågor attnedprioriteras. Tyvärr är dagens kårpolitik mansdomineradoch i många universitetsmiljöer med traditionella ochmansdominerade utbildningsmiljöer finns resterna av enförlegad syn på könsrollerna kvar. Synen påjämställdhetspolitiska åtgärder är på många ställen negativför att inte säga fientlig.Vänsterpartiet ser det som mycket viktigt atteffekterna på jämställdhetsarbetet på studentkårernautvärderas och integreras i den samlade bedömningen av ettavskaffat kårobligatorium, innan förslag läggs tillriksdagen. En försämring av det pionjärarbete som startatsrunt om i landet kan inte accepteras. KAK -- Kommitten föravveckling av kårobligatoriet -- bör få i uppdrag att särskiltbehandla denna fråga innan proposition utarbetas ochriksdagen föreläggs beslut.Regionalpolitik med kvinnoprofilI motion 1993/94:A460 Kvinnoperspektiv påregionalpolitiken lade förslag påregionalpolitiska satsningar med en kvinnoprofil. Frågornakommer också att tas upp i anslutning till regeringenskommande proposition om regionalpolitiken.Sextimmarsdagen, arbetet och pensionernaSkillnaderna i arbetsvillkor för kvinnor och män är stora.I dag subventionerar kvinnor mäns heltidsarbete ochövertid genom att gå ner på deltid och ta en större del avhemarbetet och omsorgen om barnen. Detta leder till ensämre förankring på arbetsmarknaden, lägre lön och sämrekarriärmöjligheter.Männen å sin sida får en sämre kontakt med sina barn,riskerar att bli utbrända på jobbet och bidrar genom sinaförment individuella prioriteringar till den strukturelladiskrimineringen av kvinnor i samhället och deras relativaunderordning.I genomsnitt yrkesarbetar kvinnor med små barn knappt30 timmar . Samma siffra för män är drygt 42timmar . Inga andra män på arbetsmarknadenarbetar så mycket som småbarnspapporna!Kvinnorna har alltså redan infört 6-timmarsdagen. Dehar själva bekostat den genom att gå ner i lön och öka sittansvar för familjen.Under hela detta sekel har arbetstiden förkortats. Vi hargått från tio till åtta timmars arbetsdag, från sex till femdagars arbetsvecka. Vi har utökat antalet semesterdagar,sänkt pensionsåldern, höjt skolplikten etc.Nu är dock trenden den motsatta.Arbetsmarknadsprognoser (bl.a. från SCB) pekar nu framöver kommer att öka. Det är företrädesviskvinnorna som kommer att yrkesarbeta allt mer framövermedan de unga männen av naturliga skäl har svårare attytterligare höja en redan rekordhög arbetstid.Inga signaler ges om att männen kommer att minska sinarbetstid för att möjliggöra för kvinnorna att i ökadutsträckning kombinera heltidsarbete med barn. Resultatetblir givetvis problematiskt för jämställdheten. Kvinnornaska återigen bära hela bördan för en ökad produktivitet ochtillväxt.Jämställdhet i familjelivet är inte en fråga om fria val,det är ett dynamiskt samspel mellan två partner där denenes fria tid bygger på den andres ansvarstagande. Omkvinnan ska utöka sin arbetstid måste mannen (i ettheterosexuellt förhållande) ta ett större ansvar för barnen,och vice versa.Förslaget till nytt pensionssystem pekar i sammariktning. för arbetslivet blir återigen denlivstidsarbetande mannen, medan kvinnors (till en deloavlönade) dubbelarbete osynliggörs och förringas.Utredningens förslag cementerar rådandearbetsfördelning i samhället och skapar inga som helstincitament för män att ta ett ökat ansvar för hemarbetet.Den man som går ner i inkomst och arbetstid för att ökakontakten med sina barn straffas tvärtom ekonomisktgenom sämre pension.Forskaren har visat att många kvinnorsliter ut sig genom dubbla bördor. Men det är ju också ettfaktum att män dör tidigare än kvinnor och att det aldrig harjobbats så mycket övertid i den mansdominerade industrinsom . Många män saknar sociala skyddsnät, äroförmögna att sköta sitt eget vardagsliv och går i värsta fallunder när kvinnorna överger dem eller dör ifrån dem.En kortare arbetsdag är därför på inget sett en isoleradkvinnofråga. I ett långsiktigt perspektiv är den ett aktivtverktyg för att öka männens välbefinnande och välfärd.Vänsterpartiet arbetar för en långsiktig övergång tillkortare arbetsdag. Målet är en sänkning av arbetstiden till7-timmarsdag och en fullt genomförd 6-timmarsdag . Det är inte fråga om enuniform idiotlösning: syftet är att göra till normför lönesättningen och heltidsbegreppet.Vi ser 6-timmarsdagen som den angelägnastejämställdhetsfrågan för framtiden. Utan den kommer vialdrig åt den strukturella snedfördelning av makt mellankvinnor och män som ställs på sin spets och förankras undersmåbarnsåren. Med en generellt kortare arbetsdag får viförutsättningar att sprida männens deltagande i ansvaret förbarnen till fler än de högavlönade och välutbildade.I motion 1993/94:A715 om sextimmarsdagen redogör viutförligare för partiets förslag om bl.a. försöksverksamhetmed sex timmars arbetsdag.Kvinnorna och EuropaVänsterpartiet säger nej till ett EU-medlemskap. Vi gördet av många skäl, men inte minst på grund av de effektersom kan skönjas för den svenska kvinnan. Enharmonisering av skattetryck och konjunkturpolitik, avsocialförsäkringssystem och välfärd kommer utan tvekan attkrävas om målsättningen i ska kunnauppfyllas.Betydande jämkningar av den svenska ekonomin hargjorts redan för att få den mer lik det övriga . Vi harfått en antiinflationspolitik som försämrar ett redan stortbudgetunderskott, vi har fått en ännu starkare press från ettinternationaliserat kapital och vi har fått en bantning avoffentlig sektor. Långtgående förslag finns också på attprivatisera stora delar av den omsorg som kvinnorna ärberoende av med hjälp av vårdnadsbidrag, pigavdrag etc.Kvinnorna är mer beroende av en fungerandevård och omsorg än männen. I utredningen om kvinnor och chefskap (SoU 1994:3) harman jämfört familjepolitikens effekter för jämställdheten iTyskland och . Den jämförande studien visar attSverige har ett arbetsliv som är mer anpassat till familjen.Man skriver: ''Familjepolitiken kommer att ha en storbetydelse för möjligheterna till ett jämställt arbetsliv medlika rätt i fråga om arbete, anställnings- och arbetsvillkor förkvinnor och män. '', ''i är den offentligabarnomsorgen basen för kvinnors möjligheter att förenaförvärvsarbete med föräldraskap. Svenska kvinnorförvärvsarbetar i högre utsträckning än tyska kvinnor. ''Förutsättningen för den jämställdhet som vi uppnått äralltså kvinnornas etablering på arbetsmarknaden vilkenmöjliggjorts genom offentligt finansierad barnomsorg,sjukvård och äldrevård. En stark svensk ekonomi är viktigför kvinnorna, liksom en stark offentlig sektor.Vänsterpartiet är övertygat om att vi kan uppnå båda dessamål genom att stå utanför den europeiska unionen.Kvinnorepresentationen i privat sektorBetydande insatser bör göras för att brytamansdominansen inom näringslivet. I årets motion1993/94:L215 om ökad kvinnorepresentation i näringslivethar förelagit att börsnoterade företag skaredovisa styrelsesammansättning och andra organssammansättning fördelat på kön. Men det räcker inte.Vänsterpartiet anser att betydligt starkare verktyg måstetill för att förbättra jämställdheten. I utredningen om kvinnor och chefskap (SoU:1994:3)lämnas förslag till åtgärder. Det enda förslag somregeringen berör är frågan om en näringslivsakademi. Deövriga förslag som utredningen kommit med är än mervärda att beakta.Vi föreslår därför att beslutar i enlighet medutredningens förslag. Det gäller, som vi redan redovisat ibeskrivningen av Ontariomodellen för lika lön, förslaget attjämställdhetsplaner för företag med minst 100 anställda skainnehålla mål för önsvärda kvoter mellan kvinnor och mänpå högre chefsbefattningar och aktiviteter för att nå målen.I enlighet med utredningen anser vidareatt en särskild utredare bör få i uppdrag att utreda hur dekunskaper som finns kan spridas och integreras i befintligautbildningar på olika nivåer. Utredaren skriver: ''Det ärsärskilt viktigt att högskoleutbildningar, med inriktning påorganisation och ledarskap, har kunskaper om betydelsenav kön väl integrerad i utbildningen. Kunskaper ombetydelsen av kön i utbildning kan snabba på utvecklingenmot en jämnare könsfördelning på beslutsfattande nivåer inäringslivet. ''EkonomiVänsterpartiet välkomnar förslaget om utredning avskillnaderna mellan kvinnors och mäns tillgång tillekonomiska resurser m.m.Analys av förslag och beslut ur ettjämställdhetsperspektivVänsterpartiet hävdar att utredningar ochregeringsförslag måste analyseras ur ett genomgripandejämställdhetsperspektiv. Senast ställde vi kravet underallmänna motionstiden om framtidenspensioner ur kvinnors synvinkel).Trots att regeringen redovisar ansträngningar i sammariktning så visar den politiska praktiken på allvarliga brister.Det tydligaste och mest aktuella exemplet ärPensionsberedningens betänkande där inga direktiv givitsom analys ur ett jämställdhetsperspektiv, trots att frågan ärav avgörande betydelse för den framtida jämställdheten ivårt land.Resultatet har blivit en betydande förtroendeklyftamellan många intresserade kvinnor ochPensionsarbetsgruppen, samt en stark förvirring omförslagets jämställdhetskonsekvenser.Genom att bara vissa utredningar får direktiv omjämställdhetsperspektiv så finns det en stor risk att baravissa förslag och utredningar utreds ur jämställdhetsaspektför att de upplevs som särskilda kvinnofrågor. Andra frågor,som kan ha en lika avgörande effekt för kvinnor, behandlasmer könsneutralt för att de rör traditionellt ''hårda''politiska områden, eller frågor med en traditionellt manligprofil.En strikt ekonomisk värdering leder inte alltid tillavgörande resultat när man studerar eventuella effekter förjämställdheten. Lika viktigt är det att lyfta fram doldaförutsättningar för förslag, förekomsten av strukturelldiskriminering och om ett eventuellt osynliggörande avkvinnors och mäns skilda villkor kan sägas bidra till attcementera rådande värderingar och villkor.Vänsterpartiet anser att jämställdhetsaspekten börintegreras i alla utredningar och regeringsförslag. Bådeeffekterna för en yttre ekonomisk jämställdhet och för enmer strukturell jämställdhet bör beaktas.Äldre kvinnorStockholms läns Äldrecentrum har undersökt hurtillgången på hemtjänst fördelar sig på kön. Resultaten ärskrämmande och visar att äldre kvinnor får betydligt sämreservice än äldre män, som inte anses klara sig själva såsomkvinnorna. Könsfördomar och diskriminering följer alltsåkvinnorna upp i ålderdomen och bidrar till att göra derassista år besvärliga.Ett viktigt faktum är att kvinnor överlever sina män ochdärför är mer beroende av det offentligas tjänster när de blirgamla. Männen kan ofta ha makan hos sig in i det sista ochpå så sätt få hjälp och stöd. Kvinnorna däremot blirensamma och utan hjälp.Vänsterpartiet anser att dessa frågor måste lyftas framoch uppmärksammas.