mot · GH02L10 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:123 Skuldsaneringslag Regeringen lägger i propositionen fram förslag till enskuldsaneringslag. Lagen föreslås gälla fysiska personersom helt eller delvis kan befrias från sina skulder.För att komma i fråga för skuldsanering skall man somnämnts vara fysisk person med hemvist i , inte varanäringsidkare eller belagd med näringsförbud. Densökande skall vara kraftigt skuldsatt och inte ha möjlighetatt betala sina skulder inom överskådlig tid. Det skall ocksåbedömas vara skäligt att den skuldsatte beviljasskuldsanering.För skulderna föreslås gälla en likabehandlingsprincip.Det vill säga att en viss borgenär inte skall behandlasannorlunda jämfört med en annan. Emellertid finns vissaundantag vad gäller t.ex. familjerättsliga underhållsbidrag.I övrigt skall likabehandlingsprincipen vara rådande. Dettagäller också skatter och avgifter till staten.Det allmännas skatter och fordringar skall såledesbehandlas på samma sätt som andra fordringar. Enligtlagförslaget medför detta att en regel i skuldsaneringslagenbehöver inarbetas om att de särskilda föreskrifter som finnsi olika författningar om eftergift och nedsättning vad gällerdet allmännas fordringar inte behöver beaktas vid denlagreglerade skuldsaneringen. Vidare innebär det att vissaändringar bör göras i lagen (1993:892) om ackord rörandestatliga fordringar m.m.Regeringen föreslår tillägg i nämnda lag som klargör attskattemyndigheten i det län där gäldenärenshemortskommun är belägen skall fatta beslut om att antaförslag om frivillig skuldsanering, vidare attskattemyndigheten får anta ett förslag om frivilligskuldsanering om förutsättningarna för skuldsanering enligtskuldsaneringslagen är uppfyllda.Skattemyndigheten skall bedöma om förutsättningarnaför skuldsanering föreligger i stället för att använda sig avregler för ackord. Detta är beroende av attskuldsaneringslagens kriterier skall tillämpas. Omförutsättningarna är uppfyllda skall myndigheten godtaförslaget. Specialmotiveringen uttrycker att det säger sigsjälvt att skattemyndighetens bedömning normalt kommeratt sammanfalla med kronofogdemyndighetens.Enligt vår mening kommer denna ändring i lagen(1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. attmedföra konsekvenser som inte är önskade.För det första utövas enligt indrivningslagen (1993:892)borgenärsfunktionen av kronofogdemyndigheten.Samtidigt som staten i annan skepnad uppträder iskuldsaneringsärendet kan kronofogdemyndighetenparallellt agera med t.ex. konkursåtgärder.För det andra kommer kronofogdemyndigheten inomsig att skapa kompetens i skuldsaneringsförfarandet.Kompetens för den typ av bedömningar som kommenterasi specialmotiveringen till förändringen av 3 §, lagen(1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m.kommer alltid att finnas även om borgenärsfunktioneninom kronofogdemyndigheten kommer att vara klartavskiljd från skuldsaneringsfunktionen.För det tredje handlar det om förutsättningarna för enskuldsanering i det tvingande momentet. Således är det intefråga om en ensidig eftergift av skatt.För det fjärde kommer kronofogdemyndigheten att taställning till om förutsättningarna är uppfyllda. Gäldenärenbedöms ha haft kontakter med kronofogdemyndighetentidigare, då kronofogdemyndigheten haft ställningen avbåde verkställare och borgenär. Att då dela uppborgenärsfunktionen mellan kronofogdemyndigheten ochskattemyndigheten är inte logiskt. Frågan har redanbehandlats hos den myndighet från vilken beslutet enligtförslaget lyfts bort. Det är onödigt att låta en myndighetsom är ovetande om läget behöva sätta sig in i och taställning till ett sådant ärende. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1993/94:123 i den del somrör förslag till lag om ändring i lagen (1993:892) om ackordrörande statliga fordringar m.m.