mot · GH02Sf627 · 1994-01-25 00:00:00 — Efter den största flyktingströmmen sedan andravärldskriget visar västländerna en tydlig tendens att införaalltfler restriktioner i lagar och praktisk tillämpning bl.a.genom skärpta avvisningsbestämmelser och visumtvång.I ex-Jugoslavien har mer än 3,5 miljoner människorblivit hemlösa, tvångsförflyttade eller flytt till andra länder.Majoriteten av omkring 1 miljon asylsökande har vägratsuppehållstillstånd i västländerna. Många av dem väntarännu på att bli utvisade. Flertalet av de redan utvisade vistasillegalt i olika västländer.De som vägrats uppehållstillstånd kan bo kvar ivästeuropeiska länder då myndigheterna inte verkställerutvisningsbesluten.Det finns nästan dubbelt så många flyktingar i världen , cirka 19 miljoner, som . Cirka 20miljoner människor har tvångsförflyttats eller själva flyttinom sina egna länder.Trots många generösa flyktinginsatser i olika delar avvärlden bemöts allt oftare människor som söker asyl medmisstänksamhet och fientlighet.Den utmaning vi står inför är att finna lösningar somgaranterar en human och deltagande inställning utan attskapa instabilitet och svåra konflikter. Första steget måstevara förståelse för de orsaker som driver människor att fly,att lämna sina hem. Enligt vår mening flyr de främst därföratt de tvingas till det, inte för att de vill.Långvariga flyktingproblem orsakas av regionalakonflikter och auktoritära förtryckarregimer. Förföljelsenförvärras i många fall av fattigdom, miljöförstöring ochbefolkningstryck. Det är ingen slump att de flesta flyktingaroch tvångsförflyttade personer finns i de fattigaste delarnaav världen.En stor del kan betecknas som flyktingar enligt 1951 årsFN-konvention och tilläggsprotokollet . Dendefinition som avses är ''välgrundad fruktan för förföljelsepå grund av sin ras, religion, naionalitet, tillhörighet till visssamhällsgrupp eller politiska åskådning''.I ryms många fler inom den bredare definitionenfrån , vilken inkluderar ''... varjemänniska som tvingats lämna sitt hemland, på grund avyttre aggression, ockupation, utländsk dominans ellerhändelser som allvarligt stört den allmänna ordningen i endel av eller hela landet...''FN:s flyktingkommissarie har framhållit tre traditionellalösningar på flyktingsituationer:1) Frivilligt återvändande, vilket är den mest önskvärdalösningen, även om det kan dröja åratal innanförhållandena i hemlandet tillåter att flyktingarna tryggtkan återvända.2) Lokal integration, som medger att flyktingarnastannar i asyllandet och 3) Omflyttning till tredje land, vilket oftast tillåts endasti begränsad omfattning.I detta sammanhang kan framhållas att de flesta ländersaknar konkreta program för flyktingars frivilligaåtervändande till sina hemländer. Detta gäller även Sverigetrots att frågan debatterats och behandlats i olikasammanhang under lång tid.På grund av de nära sambanden mellan politiskakonflikter och ekonomiska och sociala problem är detibland svårt att skilja på flyktingar och immigranter.Flyktingar flyr för att rädda sina liv och immigranter flyttarför att förbättra sina levnadsvillkor. Skillnaden kan varasvår att urskilja, särskilt när människor flyr från länder därfattigdom är en direkt konsekvens av det politiska systemet,som innebär ett allmänt förtryck.Det är därför lätt att förstå att OAU har breddat sindefinition av en flykting. Detta innebär också att gränsernaär öppnare för asylsökande i . Det är hög tid för detinternationella samfundet att överväga vilka förändringarsom kan införas i andra delar av världen.Europa behöver en konvention om asylsökande som interyms inom ramen för , men sombehöver skydd. parlamentarikerförsamlinghar föreslagit att konkreta åtgärder vidtas.Det behövs också en form för temporärauppehållstillstånd för skyddsbehövande i akutamassflyktsituationer. Men det gäller att finna en lösningsom inte inkräktar på asylrätten.Bland humanitära icke-statliga organisationer finns enstark och berättigad oro att olika mellanstatliga åtgärder föratt skydda de yttre gränserna för EG och anslutna EFTA-länder leder till negativa effekter på tillämpningen avasylrätten.Amnesty International har analyserat problemen i enrapport, ''Europeisk harmonisering av asylpolitiken'',. Man vädjar till europeiska länder att antaen juridiskt bindande överenskommelse om ett minimum avnormer och garantier för handläggningen av asylärenden.Amnesty befarar att utan en sådan överenskommelsekommer samarbetet mellan europeiska regeringar att ledatill allvarliga brister i skyddet av flyktingar och asylsökandei Europa.Europaparlamentets senaste årliga rapport är i dettasammanhang av stort intresse. Allvarlig kritik riktas motEG-regeringarnas nuvarande flyktingpolitik, som ''gradvishar börjat reducera rättsskyddet och den sociala trygghetenför asylsökande''.EG-parlamentet, som dessvärre saknar beslutanderätt,reagerar mot att ''utvecklas till en fästning motmedborgare från icke som diskrimineras enligtde principer som EG:s normer baseras på''.EG-parlamentet anser att ''handläggningen för attutreda asylansökningar till att börja med bör harmoniseraspå basis av de regler om rättvis och humanitär behandling,som fastslås och somutvecklas vidare i de slutsatser som antagits av UNHCR:sstyrelse och i en rekommendation från ''.EG-parlamentet uppmanar medlemsstaterna att''garantera strikt tillämpning av dessa internationellaöverenskommelser och, framför allt, att stoppa allaavvikelser, missbruk och överträdelser vid handläggningensom följer efter den första asylansökan vid ankomsten tillvärdlandet; återsändande av asylsökande ochvägran att ge rättshjälp när sökande utfrågas första gångenutgör olika brott mot mänskliga rättigheter enligtinternationella överenskommelser''.Vidare kräver EG-parlamentet att gemenskapen ochmedlemsstaterna antar en ''internationell överenskommelseom miniminormer för rättvis och tillfredsställandeasylhandläggning''.Enligt EG-parlamentet bör övervägaom en överstatlig myndighet kan skapas för att på EG-nivåoch i samarbete med UNHCR svara för att ge sinuppfattning före ett slutligt beslut om att avslåasylansökningar.Det är nödvändigt att agera mer aktivt inte bara för attförsvara asylrätten utan också för att förbättrainternationella regler, nationella lagar och tillämpning. Detär brådskande att uppnå en europeisk överenskommelse,som fördelar ansvaret mer rättvist mellan länderna, för attskapa en säkrare och bättre tillvaro för flyende människor.Det är angeläget att på det internationella planeti allmänhet främst via UNHCR och inom isynnerhet främst via och aktivt verkar fören ökad och förbättrad ansvarsfördelning av flyktingfrågan.Det finns lösningar som kan underlättaflyktingsituationen som är bl.a. förbättringar i självaasylproceduren och förändringar i asylsökandes ochflyktingars folkrättsliga status.Det är av stor betydelse att länderna i sin nationellalagstiftning inarbetar och genomför minoritetsrättigheteroch förbjuder diskriminering och rasistisk ellerfrämlingsfientlig verksamhet, så att man därigenommotverkar att människor måste fly sina länder av rädsla förförföljelse.Det är nödvändigt att inte ge efter för allmänt missnöjeoch extremistpropaganda inriktad på att begränsa tillträdetför asylsökande och flyktingar av egoistiska skäl. Det krävsett aktivt agerande mot rasism och främlingfientlighetgenom kriminalisering av alla former av rasdiskriminering,bättre information och utbildning och genom att främjaförståelsen för asylsökandes, flyktingars ochtvångsförflyttade människors belägenhet.Vad gäller asylproceduren anser vi att följande börbeaktas:a) skulle kunna vädja till sinamedlemsstater att mera förlita sig på europeiskt samarbetenär de harmoniserar asylprocedurerna eller försökerfördela flyktingansvaret mera rättvist. Avtal och samarbeteomfattande alla medlemsstater bör haföreträde framför bilaterala eller multilaterala avtal somendast gäller ett fåtal medlemsstater. Rätten till asyl är ettall-europeiskt problem som kräver en all-europeisk lösning.Europarådet, som redan har integrerat största delen av detstörre som inte representeras i EG, vore ettlämpligt organ för att utarbeta en sådan lösning.b) Även om det redan finns flera fora för internationellt,och, i synnerhet, europeiskt samarbete avseendeasylproceduren, skulle det nuvarande allvarliga läget närdet gäller asylsökande och flyktingar som resulterar i enöverbelastning av nuvarande system berättiga en större rollför i denna fråga. Detta skulle, som redannämnts, kunna uppnås genom en förstärkning avEuroparådets institution, CAHAR, i dess roll,instruktioner och resurser.c) En annan möjlighet är upprättandet av ytterligare ettforum inom ramen för . För att detta skullelyckas måste detta forum utgöra en ansvarig, samordnandebyrå med mera (verkställande) makt än andra, nu befintligafora. I detta sammanhang förtjänar den danska regeringensi lanserade förslag om bildandet av en '''' noggrann uppmärksamhet. Utseendetav en europeisk flyktingkommissionär skulle kunna utgöraen annan lösning. Denna verksamhet skall givetvissamordnas med UNHCR.d) I sista hand är det dock så att t.o.m. en kommissionenligt den danska regeringens förslag kommer att haotillräckliga resurser för att på ett effektivt sätt harmoniserakriterietillämpningen särskilt då det gäller beviljandet avflyktingstatus. fora, som bygger på utbyte avinformation, har misslyckats i försöken till harmonisering.Om en verklig harmonisering av tillämpningen av kriterierför beviljandet av flyktingstatus bedöms som önskvärd bören enda, övergripande rättsinstans -- som skulle kunna varaEuropeiska domstolen -- med fullmakt att bedöma de olikamedlemsstaternas beslut övervägas utöver den tidigareomnämnda ''Europeiska '' som skullekunna utarbeta de aktuella riktlinjerna. Det är det mesteffektiva sättet att förhindra diskrepanser iasylprocedurerna i medlemsstater som harmindre stränga asyllagar och -procedurer.e) Asylprocedurerna, i synnerhet de som ändratsgenom nationell lagstiftning eller på basis av olika EG-traktat, bör även fortsättningsvis bygga på 1951 årsGenèvekonvention och den europeiska konventionen omskydd av mänskliga rättigheter och grundläggandefriheter -- varvid det inte får glömmas bort att sistnämndakonvention innebär rätt till asyl för de facto-flyktingar. Ingainskränkningar bör göras, i synnerhet inte till den allmäntaccepterade principen om ''non-refoulement'', inklusiveförbud mot avvisning av asylsökande vid gränsen.f) I budgetpropositionen har regeringen höjt anslaget tillUNHCR med . Med hänsyn till detmycket stora behov som föreligger bör detta stöd ytterligareutökas via katastrofbiståndet.Det är nödvändigt att följa de av FN:sflyktingkommissarie fastställda riktlinjerna när de tolkarkriterierna för beviljande av flyktingstatus eftersomflyktingkommissarien besitter den största expertisen påområdet. Kritik från FN:s flyktingkommissarie mot nyanationella asyllagar eller multilaterala överenskommelsermåste åtgärdas av medlemsstaternas regeringar.g) Med tanke på att de asylsökande skall få en såhumanitär behandling som möjligt bör snabbahandläggningsrutiner för asylproceduren införas -- om dettainte redan skett.h) Regeringarna bör anmodas att mot bakgrund av detnuvarande internationella läget tolka asylrätten så generöstsom möjligt. Med tanke på utvecklingen i f.d. Jugoslavienbör skyddet utvidgas för tvångsförflyttade människorgenom att tillämpa de miniminormer som kommer tilluttryck ''Protection of Asylum Seekers inSituations of Large-Scale Influx'' (skydd för asylsökande isituationer av massutvandring) antagen av . En ökning av antalet kvoteradeflyktingar skulle också förbättra situationen.i) Det bör än en gång övervägas att ändra den europeiskakonventionen om skydd av mänskliga rättigheter ochgrundläggande friheter till att inbegripa rätt till asyl. Dentext som antas skulle kunna vara den som föreslås iförsamlingens rekommendation 293 (1961) eller i AppendixII till rapport angående asylrätt (doc 5930), menbör definitivt baseras Genèvekonvention och1967 års New York-protokoll.j) I avvaktan på att asylrätten inarbetas i konventionenbör övervägas utarbetandet av en separat europeisköverenskommelse om rätten till asyl. Dennaöverenskommelse bör inte endast innehålla ettklarläggande av asylsökandes, flyktingars ochtvångsförflyttade personers rättsstatus, utan ocksåharmoniserade procedurer och kriterier för fastställande avflyktingstatus -- även naturligtvis på basis av1951 års Genèvekonvention och New York-protokoll.k) Det är dessutom mycket önskvärt att ett juridisktinstrument utarbetas till skydd för de facto-flyktingar som --enligt folkrätten -- inte ens får det grundläggandeflyktingskyddet som fastställs Genèvekonventionoch New York-protokoll. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om asylproceduren,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den verkar för att OAU:sflyktingkonvention beaktas vid reformering avinternationella flyktingöverenskommelser,3. att beslutar stärka UNHCR:s verksamhetgenom ytterligare ekonomiskt stöd via katastrofbiståndetenligt vad som anförts i motionen,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att visumtvång inte bör användasför att reglera flyktinginvandring samt att internationellainitiativ tas därom,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett program för frivilligtåtervändande utreds och förslag därom framläggs iriksdagen samt att internationella initiativ tas därom.