ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02L419 · 1994-01-25 00:00:00 — Barns rättigheter är klart uttalade av såvälSocialstyrelsen som av . Detta bordevara nog för att myndigheter och handläggare skall arbetadärefter. har ratificerat FN:s konvention om barnsrättigheter men likväl fungerar inte detta när det gällerskilsmässobarn. Motivet från myndigheter och handläggareär att konventionen inte är lagstadgad.Lagen om barns rättigheter bör därför förtydligas så attbarnens vilja respekteras vid beslut som rör barnet. Barnetfår heller inte fråntas den juridiska bindningen till någon avföräldrarna vid en skilsmässa. I största möjliga utsträckningskall gemensam vårdnad gälla. Det innebär också att barnetskall bo där det känner trygghet samt att barnets inställningrespekteras av handläggare. Umgänget medbåda föräldrarna bör fördelas rättvist men också varaflexibelt, så att om barnet önskar vara tillsammans mer mednågon av föräldrarna skall detta vara möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett förtydligande i lagen ombarnens rätt i samhället.
mot · GH02L420 · 1994-01-25 00:00:00 — Stärkt skydd mot bortrövande av barn har vi blivit uppmärksammade på attåtskilliga barn rövats (kidnappats) bort frånvårdnadshavaren och förts till annat land.Risken för ett bortrövande är störst där fadern är avutländsk härkomst och modern svenska. är det mänmed muslimsk tro som genom denna anser att det ärmannen som har ansvaret för ett barns uppfostran. Somregel är det ändå mamman som har vårdnaden om barnet.Mamman är rädd för att fadern skall lyckas i sittuppsåt att kidnappa barnet. De frågor hon ställer sig är:Kan jag skydda mitt barn från bortrövandet? Ombortrövandet har genomförts, hur skall jag få tillbakabarnet? Har jag stöd hos svenska myndigheter och hur skallde kunna hjälpa mig? Detta är några av de frågeställningarsom mamman till ett kidnappningshotat barn önskar svarpå. På grund av kidnappningsrisken är det naturligt attmamman vägrar fadern umgängesrätt med barnet utan attdet finns en kontaktperson med hela tiden.Föreningen ''Bortrövade barns föräldrar'' bildades i april1991 av fem kvinnor som fått sina barn bortrövade (8stycken). Föreningen är en ideell organisation och leverunder knappa ekonomiska omständigheter. Ett årligt anslagsom täcker en funktionär samt kostnaden för ett centraltkontor skulle vara till stor hjälp.Föreningen har kontaktat några av ossriksdagsledamöter för att försöka få hjälp med att få tillbakasina barn. Föreningen har presenterat exempel där svenskamedborgare, av utländsk härkomst, fört bort barnet till''sitt'' ursprungsland, och då till far- eller morföräldrar iuppfostringssyfte enligt sin egen ''tro''.Ett barn behöver både sin mor och sin far. Därvårdnadshavaren vägrar umgängesrätt har hot ombortförande av barnet uttalats. Det är för barnets bästa somvägran sker. Det finns fall där såväl fadern som modern ärkvar i men barnet finns utomlands. Ett förstärktskydd mot bortrövning eller kidnappning är mer än välmotiverat.Denna förstärkning kan bestå i:1. Fängelsestraff för den som för bort barnet till annatland i strid med vårdnadsbeslut.2. Ett intensivare arbete för internationellaöverenskommelser om hur staterna och deras rättssystemskall hantera dessa frågor. FN borde här kunna spela en storroll.3. Möjlighet för domstol i att vägraumgängesrätt om det föreligger risk för bortrövande.4. Ett bättre stöd från UD:s sida till drabbade.5. Rättshjälp till den drabbade för processer såväl iSverige som utomlands för drabbade föräldrar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett förstärkt skyddmot bortrövande av barn.
mot · GH02L421 · 1994-01-25 00:00:00 — har vissa förändringar sketti den praktiska tillämpningen av arvsrätten. Således haradoptivbarn fått närmare förbindelse med sin sociala ochjuridiska omgivning som samhörigheten medursprungssläkten avskurits genom ändringar (SFS l958:640,l97l:870) i (SFS l949:381).Utomäktenskapliga barn har i princip fått samma arvsrättsom inomäktenskapliga genom ändring (SFS l969:621) iärvdabalken (SFS l958:637). Genom ytterligare ändring(l987:231) i regleras arvsrätten förbröstarvinge som icke är makarnas gemensamma barn (3kap. l §); eljest skall kvarlåtenskapen gå till denefterlevande maken.Prop. 1986/87:l diskuterade risken med framlagt förslagom att avskaffa laglott (sid. 80). Den avvisade samtidigtförslag om presumering av dolt samägande. Eljest reglerassamäganderätten primärt i l904 års lag (SFS l904:48, sid l).Vissa rättsfall har påvisat förekomstenav ''arsvplanering'' i avsikt att utesluta särkullsbarn frånendera makens tidigare äktenskap från delaktighet ikvarlåtenskapen. Visserligen är laglotten av en behållningpå alltid men det finns fall där denbortgångne haft tillgångar och rentav bedrivit affärer meddessa såsom förutsättning. Icke desto mindre har genomöverföringar på den andra parten behållningen juridiskt settvarit obefintlig. Det måste kännas bittert för särkullsbarnatt se sina halvsyskon, som därtill fått upplevafamiljegemenskap och omvårdnad, ärva allt och själva ipraktiken bli arvlösa.Ett av äktenskapets syften måste varegendomsgemenskapen. Detta kan knappast påverkas avatt sambeskattning alltmera övergivits. Här gäller dockfrågan om en rättvis behandling av barn i olika kullar. Enlösning kan vara svår att lagtekniskt formulera för att kunnatäcka alla fall, men problemet bör uppmärksammas i detfortsatta lagstiftningsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särkullsbarns arvsrätt.
mot · GH02L422 · 1994-01-25 00:00:00 — Den parlamentariska kommittén om partnerskap lade islutet av 1993 fram sitt betänkande (SOU 1993).Kommittémajoriteten föreslår att ett par införs, ett så kallatpartnerskap. Detta skulle ges samma rättsverkning, bådeför parterna inbördes och gentemot tredje man, som ettäktenskap förutom de undantag som uttryckligen görs ilagtexten. Undantagen som föreslås berör möjlighet tilladoption för homosexuella par samt möjlighet tillinsemination av lesbiska. Partnerskapet ingås enligtförslaget genom en ceremoni som i stora drag följer denborgerliga vigselceremonin.Homosexuella par utestängs från många av derättsverkningar som heterosexuella par har via äktenskapet.Till det viktigaste hör den automatiska arvsrätten, menäktenskapet får också konsekvenser på många andraområden som ofta kan vara mycket betydelsefulla för detenskilda paret. De flesta av dessa rättsverkningar går idagsläget inte heller att avtala sig till, eftersom de berörförhållandet till tredje man. Det finns ingen anledning attanta att homosexuella par inte skulle kunna känna sammabehov av trygghet och rättslig reglering av sitt förhållandesom många heterosexuella par känner. Dagens situationkan också anses stå i strid med de grundläggandeprinciperna om individens rätt till lika rättigheter och likabehandling av det allmänna. Detta är ett starkt skäl för ettjämställande av de juridiska följderna av homosexuell ochheterosexuell samlevnad.Ett annat betydelsefullt skäl är det starka symboliskavärde som många lägger i ett samlevnadsinstitut förhomosexuella. Ingen torde förneka att de som hyserfördomar mot homosexuella ser ett införande avpartnerskap som att samhället i vid mening skulle markerahomosexuellas lika människovärde och den homosexuellasamlevnadens likaberättigande.Partnerskapet har funnits i ochinfördes i . Erfarenheterna från dessa länder ärpositiva. De homosexuella par som så önskar har fått ett sättatt rättsligt reglera sin samlevnad och få den formellt erkändav omvärlden, och respekten och öppenheten förhomosexuella har ökat betydligt tack vare partnerskapet.Inga juridiska problem har uppstått på grund avlagstiftningsmodellen.Ett argument som förekommer i debatten ompartnerskap är att detta skulle bana väg för homosexuellapars rätt att adoptera barn. Den mycket stora hänsyn sommåste tas till barns rätt att i möjligaste mån växa upp i enfamilj med en mamma och en pappa gör att en adoptionsrättför homosexuella inte är önskvärd. Jag konstaterar dock attdet aktuella förslaget uttryckligen undantar adoptions- ochinseminationslagstiftningen från de lagfält därpartnerskapet skulle få rättsverkningar. Detta argument äralltså inget skäl för att inte införa partnerskap.Partnerskapskommitténs förslag till lagstiftning ärgrundligt utrett och följer en modell som i ochDanmark har visat sig fungera utmärkt. Det finns alltså ingaskäl att dröja med införandet av partnerskap i . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en lagstiftning ompartnerskap för homosexuella.
mot · GH02L424 · 1994-01-25 00:00:00 — Ekonomisk rätt vid skilsmässa Familjeinsatser tillmäts mycket lågt värde vid skilsmässai . Inte ens den som tagit hand om sin gamla svärmoroch därmed missat pensionspoäng kan vara säker på attinsatsen tillmäts något värde vid en eventuell skilsmässa.Inte heller den som försörjt sin man ochdärigenom hjälpt honom till högre utbildning och inkomsterhar därvid förvärvat någon rätt till starkare ekonomiskställning vid skilsmässa.Det nu aviserade pensionssystemet kommer att innebäraatt kvinnor får än svårare att värna sin pension, eftersomantalet år som avgift betalats in kommer att bli än merutslagsgivande. Att låta raka rör gälla när det gäller mänsinsatser till pension, men inte när det gäller de insatserkvinnor oftast gör, kan inte långsiktigt förbli en hållbarmodell. I har författningsdomstolen redan 1957avfärdat ett sådant system, och makar får där vid skilsmässadel i makens pension, oavsett om man ansökt därom ellerej. Svensk modell, enligt pensionsutredningen, med begärdtudelning försätter kvinnan, eller den part som tagit detstörsta barnansvaret, i en mycket svagare position.Det behövs därför en översyn av den civilrättsligalagstiftningen både vad avser dess samstämmighet medsocialförsäkringssystemet på området, men än mer vadgäller ett modernt synsätt på värderingen av insatser förandra. Dessa bör även i svensk lagstiftning tillförsäkras ettvärde i form av förstärkt pensionsrätt eller tillgodoräknathumankapital. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkt ekonomisk rätt vidskilsmässa.
mot · GH02L425 · 1994-01-25 00:00:00 — Barns talerätt i vårdnads- och umgängesmål Frågan om barns talerätt har övervägts ända sedan 1977.Frågan har utretts och remissbehandlats. Men något förslag har ännu inteförelagts riksdagen.Detta är märkligt med tanke på att den svenskafamiljerätten ända varit föremålför en fortlöpande reformering.Frågan om barns talerätt har också en direkt koppling tillartikel 12 i om barnets rättigheter.Konventionen ålägger konventionsstaterna att tillförsäkrabarn rätten att fritt ge uttryck för sina åsikter, när barnet äri stånd att bilda sig egna åsikter. I alla domstolsförfarandenskall barnet ges möjlighet att bli hört, antingen direkt ellergenom företrädare.Vår inställning grundas på övertygelsen att barn bör hatalerätt i frågor som berör dem själva och ha rätt attföreträdas av ombud. har barn den rätten när det gälleromhändertagande enligt LVU, Lag om vård av unga.Samma rätt bör gälla i vårdnads- och umgängesmål.Lagutskottet behandlade senast förra fleramotioner med liknande krav. Motionerna avslogs medhänvisning till att regeringen skullebehandla frågan i en departementspromemoria. Så har inteskett, varför vi på nytt aktualiserar frågan om barns talerätti vårdnads- och umgängesmål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barns talerätt.
mot · GH02L426 · 1994-01-25 00:00:00 — Barns umgängesrätt med föräldrar Det har länge varit tyst om de underhållsskyldigasekonomiska situation och därmed också deras möjligheteratt umgås med sina barn.Många barn kan t.ex. inte träffa den ene föräldern efteren separation beroende på att den underhållsskyldige intehar råd med resekostnaderna.Det är enbart ett av många problem som blir allttydligare och större genom lågkonjunktur och arbetslöshet.De hinder av mänsklig, social och ekonomisk karaktär somnu blir allt tydligare drabbar barnen värst.Regeringen har tillsatt en kommitté som skall se överreglerna för bidragsförskott och hur statens utgifter för demkan minskas. Kommittén skall vidare se över de kostnadersom uppkommer i samband med att ett barn umgås medförälder som är bosatt på annan ort än barnet.Det är vår förhoppning att denna kommitté inte enbartskall se till statens ekonomi utan främst till hur barnens rättoch möjligheter att umgås med sina föräldrar kanunderlättas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barnens rätt och möjligheter attumgås med sina föräldrar.
mot · GH02L427 · 1994-01-25 00:00:00 — Gemensam vårdnad vid skilsmässa Många barn kommer i kläm vid skilsmässan. Barnenbehöver kontakt med båda sina föräldrar,också papporna. Men lagar, regler och praxis i dagtillvaratar inte barns rätt till båda sina föräldrar, att skyddabarnet från att bli utnyttjat i en konflikt mellan vuxna.Detta inverkar på pappors attityd till sina barn. Vetskapenatt faderskapet ytterst är på partnerns villkor, att barnet --inte på grund av pappans egen försummelse mot barnetutan på grund av skilsmässa -- kan ryckas ifrån en, kaninverka negativt på fäders engagemang i sina barns liv ochuppväxt.Utgångspunkten måste vara att båda föräldrarna har ettaktivt ansvar för en nära och vardaglig kontakt med sinabarn, även vid en skilsmässa. Det är en mycket viktig signalsom samhället ger till föräldrar -- och även till dem somplanerar att bli föräldrar -- hur det bedömer barnets ochföräldrarnas rättigheter vid en eventuell skilsmässa.Barnet har rätt till en vardaglig kontakt med bådaföräldrarna -- detta får inte saboteras av någon av dem.Gemensam vårdnad bör vara regel. Den som inte villacceptera detta, bör ligga sämre till för enskild vårdnad.Det är bara genom en utifrån kommande bedömning om attbarnet kan lida skada av gemensam vårdnad som den börupphävas.Om gemensam vårdnad ändå inte visar sig möjlig börden förälder som är beredd att tillgodose barnets behov avnära och vardaglig kontakt med båda sina föräldrar ha fördel. Det bör t.ex. vara en grav nackdel för denförälder som vill flytta från barnets och medföräldernsbostadsort. I valet mellan förälderns rörelsefrihet ochbarnets möjligheter till en vardaglig kontakt med båda sinaföräldrar måste barnets behov komma i första rummet.Det bör vara naturligt att förändra lagstiftningen så attbägge föräldrarnas ansvar för barnen vid skilsmässa blirtydligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående gemensam vårdnad avbarn vid skilsmässa.
mot · GH02L502 · 1994-01-25 00:00:00 — I , liksom på många andra håll i landet, befinnersig ännu jordbruksbefolkningen i osjälvständighet underhistoriskt betingade arrendeförhållanden. harinstitutioner av publikt slag samt fideikommiss frånståndssamhällets tid mandat att råda över den gamlabondejorden och dess brukare. Inte sällan hararrendatorernas släkt brukat sin gård i generationer.Lantbrukarna ifråga har trots manifestationer utestängtsfrån alla äganderättsreformer trots att de ursprungligapremisserna bakom godsens överhetsställning för längesedan upphört. Dessa ägarmonopol överjordbruksbefolkningens hus och jord -- arrendejord som deärvt i generationer -- hör inte hemma i vårt demokratiskasamhälle. Systemet innebär rättsosäkerhet,tvistesituationer, osjälvständighet, påtvingad avfolkning,allt till skada för både enskilda och samhället.Av det framlagda betänkandet Historisktarrende -- förslag till friköpslag (SOU 1991:85) framgår attfrågan om friköpsrätt har från och till varit aktuell i olikalagstiftningssammanhang sedan mer än 100 år.Det får emellertid inte återigen stanna vid ettbetänkande. Eftersom utredningen varit partsammansattoch den samstämmigt kommit fram till praktiska lösningar,bör nu en lagfäst rätt till friköp tillförsäkras dennabefolkningsgrupp, som alltsedan lång tid haft den historiskaäganderätten till sin jord och boplats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagfäst friköpsrätt vid historisktbetingat arrende.
mot · GH02L503 · 1994-01-25 00:00:00 — Svenskt jordbruk har avreglerats och marknadskrafternaska ges ökat spelrum inom näringen.Däremot har den beslutadearrendelagstiftningen kringskurit näringens möjligheter attfritt förfoga över jorden. Under detta årtionde stärktesarrendatorernas ställning kraftigt på jordägarensbekostnad. Många är de jordägare som brutalterfarit, vilken rätt som tagits ifrån dem.Den arrendemarknad, som är så betydelsefull försvenskt jordbruks utveckling, har under de år som gåttsnedvridits och stagnerat. Balansen mellan avtalsslutandeparter har nämligen allvarligt rubbats. Genom 80-taletslagstiftning gavs arrendatorerna bl.a. ett mycket starktbesittningsskydd, överlåtelserätt till nästa generation samtförköpsrätt. Härtill kommer arrendenämndernasmöjligheter att reglera priserna på arrenden.Formerna för överlåtelse mellan jordägare ocharrendator har därefter tagit sig andra former, då manförsökt kringgå en obekväm lagstiftning. Unga brukare,som förvärvat och velat överta brukningen av sinaföräldragårdar, har hindrats från detta, trots attarrendatorerna sagts upp enligt lagens regler.Med ett avreglerat jordbruk och eftersträvademarknadsekonomiska förhållanden måste rådandearrendelagstiftning anpassas till dessa förutsättningar. Detkan inte vara rimligt att en jordägare fråntas rätten attdisponera sin egendom och därmed också möjlighet att ingåde avtal med en motpart, som han själv önskar. Det liggerockså i arrendatorns intresse att ha tillgång till enfungerande arrendemarknad, som präglas av mångfald.Arrendelagstiftningen måste ges ett större inslag avavtalsfrihet och parterna jordägare--arrendator omfattas avsamma principer som andra företagare på marknaden.Äganderättens dignitet måste ställas i relation till dennalagstiftning.En betydande del av remissinstanserna, inklusivearrendatorernas egen organisation, i den s.k. friköpsfråganför , ansåg att arrendelagstiftningen borde bliföremål för en allmän översyn. Det synes därför välmotiverat att den pågående Fri- och rättighetskommitténinledningsvis finge tilläggsdirektivet att granskaarrendelagstiftningens effekter på äganderätten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Fri- och rättighetskommitténbör ges tilläggsdirektiv avseende granskningen avarrendelagstiftningens effekter på äganderätten.
mot · GH02L504 · 1994-01-25 00:00:00 — Arrendatorernas ställning vid s.k. historiska arrendenhar varit mycket omdiskuterad. Regler för hur nödvändigainvesteringar på arrendegårdarna skall finansieras har varitangelägna att få, och sådana är nu på väg.Krav på friköpsrätt för arrendatorerna har också rests.En friköpsrätt innebär emellertid betydande risker för attde större godsen utarmas på jordarealer och att hela detkulturarv som våra slotts- och herrgårdsmiljöer utgörutarmas. På kort sikt har det också kommit att innebära attmånga större gods sagt upp sina historiska arrenden och istället lagt arrendejorden under huvudgården. Detta harvarken gynnat arrendatorerna eller jordägarna, men harvarit förståeligt med hänsyn till de utredningsförslag somskulle ha inneburit att jorden skulle ha överlåtits till likalåga priser som vid markexpropriation (d.v.s.baserade på historiska taxeringsvärden).En förköpsrätt för arrendatorn skulle däremot ha enbartpositiva konsekvenser. Jordägaren bestämmer själv omhans mark skall säljas eller ej. Ommarken säljs har arrendatorn samma rättigheter somhyresgästerna om ett hyreshus säljs. Arrendatorn kan dåöverta köpekontraktet på samma villkor som köparen.Möjligheten tryggas att stanna på den gård som släktenarrenderat . Det är angeläget att frågan om förköp avhistoriska arrenden utreds. Lämpligen sker dettagenom tilläggsdirektiv till sittande utredning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förköp av historiska arrenden.
mot · GH02L505 · 1994-01-25 00:00:00 — Kreditmöjligheter för byggnader på annans mark Byggnader på ofri grund, dvs. på annans mark, kan intepå samma sätt som fastigheter pantförskrivas och därmedutgöra säkerhet för lån. Att det skulle behövas en sådanmöjlighet har länge varit uppenbart. begärderiksdagen att regeringen skulle låta utreda frågan om ettpantsystem och det är nu sedanByggnadspantutredningen lämnade ett utförligt förslag tilllag om panträtt i registrerad nyttjanderätt. Förslagetremissbehandlades och finns enligt uppgift kvar påJustitiedepartementets arbetsordning. Det är nu dags attregeringen sätter fart på beredningsarbetet så att riksdagensnarast kan besluta om regler som ger bättrekreditmöjligheter för byggnader på annans mark.Till vår kännedom har kommit attByggnadspantutredningens förslag tillstyrktes av bl.a.Svenska bankföreningen, ,, , i ,, , , , , Sveriges bostadsrättsföreningarscentralorganisation, ochSvenska och fritidsbyar.Såväl bankernas och näringslivets företrädare somarrendatorernas företrädare och den markägare() som sannolikt har det största antaletarrendeupplåtelser av alla har således visat intresse för attutredningens förslag genomförs. Varför har då inte fråganlösts ännu?Det har, som alla vet, inte varit svårt att lånapengar i . Möjligen kan det ha bidragit till attregeringen inte har gått vidare medByggnadspantutredningens förslag. Men är det andratider. Svårigheten att belåna byggnader på annans mark ärinte bara ett hinder för alla de människor som vill köpa ellerbygga en kolonistuga eller ett fritidshus på arrenderadmark, utan kan också bromsa den utbyggnad avindustrilokaler som det snart kan uppstå behov av igen. Detfinns också många jordbrukare som skulle ha nytta av bättrekreditmöjligheter för byggnader på arrenderad mark.Ett antal remissinstanser motsatte sig eller vartveksamma till utredningens förslag. Det kan dock inteuteslutas att den egentliga bevekelsegrunden för en del avdessa kritiska röster är en förlegad uppfattning om attarrendebebyggelse är något slags skräpbebyggelse som helstinte bör förekomma. Få personer torde ha en sådanuppfattning om t.ex. alla de välvårdade koloniområden somberikar städernas gröna miljöer. Om det för ett företag ärrationellt att uppföra en byggnad på annans mark skallnaturligtvis inte heller staten förhindra det genom lagreglersom ger sämre kreditmöjligheter än om företaget ocksåägde marken. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att den föreläggerriksdagen förslag till lagregler som medför bättrekreditmöjligheter för byggnader på annans mark.