mot · GH02Fi507 · 1994-01-25 00:00:00 — En av de allvarligaste ekonomiska kriserna i vårt land --utan motstycke andra hälft -- harskoningslöst drabbat svenskt näringsliv. Nedlagda företagoch ett utarmat näringsliv med skyhöga arbetslöshetstal harblivit följden.Det är minst sagt förvånande att den borgerligaregeringen i denna dystra situation ägnar all kraft åt attfundera över hur den offentliga sektorn skall slaktas och hurännu fler människor skall tvingas ut i arbetslöshet eller --som det med nyspråksvokabulär heter, ''erbjudas startaeget''. Man vill tvinga kommunerna att stöpa om sinainterna organisationer efter centrala mallar. Med enhetligavolymer, procentsatser och centrala målangivelser skall denkommunala verksamheten tvingas in i moderaternasideologiska fålla, oberoende av om medborgarna tycker detär bra eller inte. Målet är uppenbart: Den offentliga sektornskall styckas, det demokratiska inflytandet överresursanvändningen minimeras och de valda ombudensansvar suddas ut.De borgerliga honnörsorden har varit ökad konkurrensoch valfrihet. Ser vi på de konkreta försök som görs ikommunerna förefaller det paradoxalt nog inte i realitetenvara ökad konkurrens eller ökad valfrihet som eftersträvas.Det är i stället privatiseringen i sig som är huvudsyftet. genom denna åtgärd byter ett offentligt monopol motett privat tycks inte bekymra den politiska majoritetensborgerliga partier.Inte heller tycks man bekymra sig om vilken kvalitetman får på en verksamhet vid ett övertagande av en privatentrepenör. Ingen kravspecifikation eller utvärderingförutsätts behövas när en verksamhet blir privat. IStorbritannien där man på vissa håll kommit mycket längrei arbetet med att privatisera offentlig verksamhet har mannu uppmärksammat behovet av just ökade kvalitetskrav.Det är märkligt att den svenska borgerligheten inte vill läraav sina brittiska föregångare.I dag slås den offentliga sektorn sönder på ett flagrantsätt. Privatiseringsivern är enorm och många är de exempelsom påvisar oro hos samhällsinnevånarna. Privatiseringargenomdrivs trots att de i många fall blir dyrare, får sämrekvalitet, blir otillgängligare för brukarna, svårare attkontrollera och skapa inflytande i. Ja, det till och medförekommer att man betalar skattemedel för att privatisera.Inga andra driftsformer än rent privata prövas, vilket ärmycket olyckligt.Utgångspunkten för en väl fungerande offentlig sektormåste vara att ge bästa möjliga service till innevånarna tilllägsta möjliga kostnad och det oavsett driftsform.Privatisering får definitivt inte vara något självändamål,utan ska användas som ett medel om det kan ge enbättre/billigare service med bibehållen kvalitet ochoförminskad sekretess och rättssäkerhet.Ett stort problem för patienterna/brukarna gällertryggheten och rättssäkerheten. Lagstiftningen rörandeansvar och ersättning vid felbehandlingar är synnerligensvag, men har individen i viss mån skyddats av detpolitiska systemet. Det skydd som politiskt ansvar försjukvården ger kan således försvinna i det privataalternativet om inte lagstiftningen förstärks. Oavsett vilkadriftformer som kommer att dominera är detviktigt att patientens rättssäkerhet stärks.Det är alltid nödvändigt att se över verksamheter, såockså den offentliga. Däremot är det farligt att slå sönderväl fungerande system utan att först görakonsekvensanalyser.Det är nödvändigt att olika driftsformer prövas somkomplement till det offentliga systemet. Det är också viktigtatt förändringar inom den offentliga sektorn prövas och gesen möjlighet (t.ex. resultatenheter). Kooperativ,föreningsdrift, stiftelser bör också bedömas -- många ärexemplen som visar på att rent privata lösningar ofta blirdyra, mindre effektiva och ger sämre kvalitet.När privatiseringar genomförs på det sätt som sker,är argumentet att skärpa konkurrensen bara ett svepskäl förbetydligt dunklare motiv. Det vore emellertid bådehederligare och ärligare att erkänna attprivatiseringspolitiken sker för att överlåta beslut omvälfärdens fördelning till marknaden. Därmed vill manslippa undan det politiska ansvaret för effekten av fortsattaskattesänkningar. Att följden blir ett systematiskt gynnandeav de redan resursstarka, välkomnas dessvärre av alltförmånga politiker på den borgerliga kanten.Privatisering av den gemensamma sektorns verksamhethandlar mer om rundgång -- i många fall slöseri -- medskattepengar, än om att skapa goda villkor och en sundkonkurrens.Skiljelinjen i dagens politik går inte primärt längs fråganom barnstugor eller ålderdomshem skall kunna drivas av enprivat entreprenör eller ej. Skillnaden är istället var och hurdet hela skall finansieras. Av finansieringen borde ocksåfölja skillnader i synen på tillgänglighet för alla medborgaresamt kvalitetskrav, sekretessbestämmelser och uppföljning.Under socialdemokratisk ledning pågick ett omfattandeförnyelsearbete inom den offentliga sektorn. Dettaförändringsarbete hade till syfte att öka tillgängligheten ochkontinuiteten utifrån de människors behov som är bosatta iområdet.En annan sida av förnyelsen har tagit fasta pådriftsformen. Ett alternativ till den egna regin är att drivaverksamheter i kooperativ regi, t.ex. personalkooperativeller konsumentkooperativ. I kooperationens idé ligger attmänniskor kan samverka för gemensamma lösningar.Några av de kooperativa företagen (HSB och )har t.ex. arbetat fram en modell för hur enkonsumentkooperativ hälso- och sjukvård, den så kalladeMedikoopmodellen, skulle kunna fungera. Modellenbygger på möjligheten att bli medlem i en kooperativvårdcentral och har därmed ett långtgåendebrukarinflytande eller konsumentinflytande inbyggt i självauppbyggnaden.I , och har man sedan fleradecennier, i ökande omfattning och med stor framgång,bedrivit konsumentkooperativ hälso- och sjukvård.Tyvärr har den borgerliga regeringen genomdrivit beslutsom väsentligt försvårar eller förhindrar utveckling ochtillkomst av såväl konsument- som personalkooperativinom den offentliga sektorn. Det är allvarligt då detinskränker på den fria etableringen av vårdkooperativ ochrubbar producentneutraliteten mellan olika driftsformer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om privatisering av dengemensamma sektorn utan samhällelig konsekvensanalyssamt utveckling av olika driftsformer inom dengemensamma sektorn.