mot · GH02A80 · 1994-05-05 00:00:00 — Man bör ocksåöverväga att alla som deltar i aktivaarbetsmarknadspolitiska åtgärder utan att ha enanställning, exempelvis ungdomspraktik ocharbetsmarknadsutbildning, skall kunna beviljasmedlemskap.Det råder ibland oklarhet till vilken kassa en person skallhöra. Den som nekas inträde i en a-kassa skall kunna vändasig till AMS och få ett bindande besked vilken a-kassa manhar rätt att tillhöra.Det är självklart att lika god service måste ges till allasom är med i en a-kassa oberoende av om man dessutom ärmed i en facklig organisation.Alla som är medlemmar i en a-kassa skall få kontantstödfrån den kassan. För den som inte är medlem i någon a-kassa utbetalas grundbelopp liksom av de fyra KAS-regionerna.Vi förespråkar att alla som klarar arbetsvillkoret skall harätt till ersättning på en nivå, grundförsäkring, sommotsvarar dagens KAS-ersättning. Arbetsvillkoret görsenhetligt för de olika ersättningarna och bygger påarbetslöshetsförsäkringens regler. Ett utbildningsvillkorkompletterar arbetsvillkoret. Grunderna för denna del,arbetsvillkor och utbildningsvillkor, behöver inte ändras.Kompensationsnivå m.m.Den framtida arbetslöshetsförsäkringens viktigasteuppgift är att tillse att den som drabbas av arbetslöshet skallfå så stor kompensation i relation till tidigare inkomster attden arbetslöse får en rimlig trygghet. Vi anser attersättningsnivån skall vara . En höjning till denna nivåkan dock ske först när samhällsekonomin så tillåter. Sedanregeringen drivit igenom sänkningen av nivån till , harutvecklingen på arbetsmarknaden nämligen förvärratsytterligare. Många fler arbetslösa, inga mer resurser till attskapa nya jobb, galopperande underskott iarbetsmarknadsfonden gör att samhällsekonomin kraftigtförsämrats.Det är också viktigt att komma ihåg att ersättningsnivånhänger samman med taket för ersättningen. harsänkt detta från till och dessutom avskaffat denårliga uppräkningen av taket. Följden av detta är att mångaarbetslösa inte får ens av sin tidigare lön, utan en lägreersättning. Vid en inkomst på är kompensationsgraden , vid och vid är den . Vi har därförden principiella uppfattningen att taket när så är möjligt börhöjas till 7,5 basbelopp. Fram till dess bör taket, liksom iandra inkomstrelaterade system, indexeras. I annat fallmåste ta ställning till hur taket skall höjasför att inte ersättningen ytterligare skall försämras. Vimenar att samma löneindexering som fanns tidigare på nyttskall införas fr.o.m. 1 januari 1995.Vi anser vidare att nuvarande regler om femkarensdagar skall konstrueras så att ''dubbel'' karens intetas ut och under samma år.Karens skall bara fullgöras en gång per ersättningsperiodom 300/. Detta innebär att en helt nyperiod om maximalt antal dagar skall föregås av en karens.ArbetslinjenArbetslöshetsförsäkringen ingår som en viktig del i denaktiva arbetsmarknadspolitiken och bygger på arbetslinjen.Därför är det viktigt att den arbetssökandes arbetsviljaständigt kan prövas och att stora ansträngningar sätts in föratt erbjuda aktiva åtgärder. Målsättningen bör vara attungdomar erbjuds aktiv åtgärd och övrigainom 200 dagar.För att uppnå detta måste den ekonomiska politikenläggas om i syfte att minska den öppna arbetslösheten.Därutöver måste arbetsmarknadspolitiken effektiviserasoch åtgärder som innebär utträngning av normala jobb sålångt som möjligt utmönstras eller riktas om. Det ligger ettstort ansvar också på arbetsförmedlingarna att hålla uppearbetslinjen. Utformningen av avstängningsreglerna harmindre betydelse så länge inte arbetsviljan över huvud tagetkan prövas på grund av brist på arbeten. Ävenarbetsmarknadens parter har här ett gemensamt ansvar attfylla.Det är vidare viktigt att premiera aktiva åtgärder förepasssiva. Som det är kan en arbetslös t.o.m. få lägreersättning när han erbjuds att studera jämfört med om manär öppet arbetslös. Det är orimligt. Vi tycker snarare att detär riktigt att få högre ersättning när man studerar. Vi har itidigare motioner föreslagit att utbildningsbidraget alltidskall minst motsvara a-kasseersättningen. Men för attstimulera studieaktiviteter borde kompensationsnivån vidutbildning vara högre.DeltidsarbeteEfterfrågan på deltidsarbetande har varit för stor undermånga år. För försäkringen innebär det krav påanpassningar då heltidssökande erbjuds deltidsarbeten.Många heltidssökande tvingas anta arbeten på deltidsom de inte kan försörja sig på. Försäkringen täcker i dagviss del av inkomstbortfallet. Ett sätt att minska problemetär att införa en förtursrätt för deltidsarbetande tillanställning med mer tid.Det är också viktigt att arbetsförmedlingarna ger sammaservice till de deltidsarbetslösa som man ger till dem som ärhelt arbetslösa.För den som framöver erhåller fast deltidsarbete och göranspråk på ersättning som utfyllnad har vi socialdemokraterdock tidigare föreslagit en begränsning och den ärfortfarande giltig. Den är mer anpassad att klara problemenmed rundgångseffekterna än regeringens förslag somdrabbar alla deltidsarbetslösa.En begränsning enligt vårt förslag leder också till attarbetsgivarnas önskemål att ensidigt ändra arbetstiden förden anställde begränsas. Saknas möjligheterna att hänvisatill kompletterande försörjning frånarbetslöshetsförsäkringen är det mycket troligt attarbetstidsreduktioner på detta sätt blir mindre attraktivalösningar.När det gäller dem som accepterat ett varaktigt fastdeltidsarbete innebär dagens system att''utfyllnadsersättning'' betalas ut i ''oändlig'' tid. Genomdeltidsarbetet byggs ständigt nya arbetsvillkor upp och enform av rundgång blir resultatet.Den heltidssökande får endastdeltidserbjudanden och är då snärjd i systemet, om hon intesjälv slutar deltidsarbetet. Samma konsekvenser medoändlig ersättningsrätt skapas när en arbetsgivare ''sänker''arbetstiden och den anställde söker utfyllnadsersättning.Vi menar att den som har en tillsvidareanställning pådeltid endast skall få ersättning under 300 (450)ersättningsdagar. För att på nytt kvalificera sig förersättning krävs att ett nytt arbetsvillkor uppställs på andravillkor än för förutvarande deltidsarbete. En lagenlig rätttill förtur till mer tid borde därför föreligga vidnyanställning.Egna företagareFöretagare är försäkrade i 5 kassor och kan fåersättning när verksamheten upphört. Många f.d. anställdatvingas att bli uppdragstagare och kommer i olikaarbetslöshetssituationer att betraktas som företagare ochinte som löntagare.Regeringen har pratat mycket om att ersättningsrättenför företagare skall utökas men har inte framfört någrahållbara förslag för denna utökning. Inte heller nu har manlyckats. Företagare är svårare att ersätta i ettförsäkringssystem än anställda. Vi anser att det ärnödvändigt att studera olika förhållanden och analyseraolika förslags konsekvenser innan konkreta förslagpresenteras. Detta gäller speciellt mot bakgrund av attgränsen mellan anställd och företagare blir allt oklarare.Finansieringen av arbetslöshetsförsäkringenUnder 1993 översteg utgifterna frånarbetsmarknadsfonden inkomsterna med cirka 34 miljarderkronor. Denna utveckling leder till att ett kraftigtunderskott uppstår i fonden. fannsett överskott i fonden på cirka 6 miljarder kronor.Halvtannat år senare är underskottet närmare 40 miljarderkronor och på valdagen kan det beräknas till 60 miljarderkronor. Denna utveckling måste brytas.Det kan bara ske genom att belastningen på fondenminskar genom att arbetslösheten pressas ned. Dessutommåste inkomsterna till fonden öka. Vi anser att dengrundläggande principen för arbetslöshetsförsäkringenskall vara att produktionen i allt väsentligt skall bärakostnaderna både för kontantstöden och de aktivaåtgärderna i form av arbetsgivaravgifter. Dessa avgifterskall vara lika för alla arbetsgivare. Avgifterna skall täckakostnaderna under en konjunkturcykel. Vid den nurådande extrema arbetslösheten bör dessa extraordinärakostnader bäras av hela befolkningen, vilket kan ske genomvärnskatten.Vi vill dessutom använda de arbetsgivaravgifter som nuslussas till sjukförsäkringen, och som frigörs närfinansieringen av den nya sjukförsäkringen byggs upp, tillatt öka intäkterna till arbetsmarknadsfonden. Målet är attinom en period gradvis frigöra ett utrymmesom vid periodens slut kan beräknas uppgå till omkring 35miljarder kronor.Slutsatsen av detta är att vi vill avskaffa denobligatoriska avgiften till försäkringen som regeringeninfört, höja arbetsmarknadsavgiften och på nytt införa denmedlemsrelaterade finansieringsavgift som togs bort av denborgerliga majoriteten i den 1 januari 1994.Förslagen i propositionenStatlig eller privat kassa?Regeringen föreslår att en statlig a-kassa införs utan attmed ett ord motivera varför detta är nödvändigt. Än mindregörs någon analys av behovet av en sådan a-kassa ellerkonsekvenserna för arbetsmarknadens funktionssätt, förden arbetslöse, för befintliga a-kassor, för statsbudgetenosv. Det måste vara unikt att föreslå sådana långtgåendeförändringar av en av de viktigaste försäkringarna för deenskilda människorna och för arbetsmarknadensfunktionssätt utan någon som helst analys.Det finns inga internationella erfarenheter som pekar pånågra fördelar med ett statligt försäkringssystem. De länderi där det finns en koppling mellanarbetslöshetsförsäkringen och de fackliga organisationernaär också de länder där andelen arbetslösa som får ersättningär störst. Där arbetar också facket mest aktivt för atttillvarata de arbetslösas intressen. Arbetslöshetstiden ärkortare och arbetslinjen tydlig.Det som avgör täckningsgraden i ett försäkringssystemär hur kvalifikationsreglerna är utformade. Det är alltså inteorganisationsformen som avgör hur många som fårförsäkringsskydd utan regelsystemet. Om regeringenverkligen önskade en försäkring som täcker fler individer,hade detta kunnat genomföras inom ramen för det systemsom redan finns. Om man, som regeringen nu gör, försvårarmöjligheterna att få ersättning så hjälper det inte att mankallar försäkringen ''obligatorisk''. Det blir ändå färre somfår ersättning. Det enda som blir obligatoriskt är avgiften.Det fackliga engagemanget i försäkringssystemet harflera fördelar. Facket bedriver omfattande verksamhet försina arbetslösa medlemmar. Man ordnar träffpunkter föraktiviteter, organiserar arbetslöshetsklubbar, hjälper denarbetslösa med att skaffa jobb, upprätthåller kontakter ochsamarbete med arbetsförmedling och länsarbetsnämnd.Listan på sådana aktiviteter kan göras lång. Enbart inomKommunals område finns över 700 förtroendevaldaarbetsmarknadsansvariga som runt om i landet arbetaraktivt med de arbetslösa. Inte minst viktigt är den socialakontakten som kan motverka den nedbrytning ochutslagning som ofta följer i arbetslöshetens spår. Härigenomstärks den enskildes möjligheter att komma tillbaka tillarbetsmarknaden.A-kassor som är knutna till fack- ellerbranschorganisationer har dessutom bransch- ochpersonkännedom som är av utomordentlig betydelse förmöjligheterna att kunna ge tips om jobb och utbildning.Genom att de arbetslösa på detta sätt kan ha kvar sinkontakt med yrket eller branschen stärks också självkänslanoch därmed också hälsan som ofta blir försvagad vidarbetslöshet.Det fackliga engagemanget är ett stöd för arbetslinjensom inte kan upprätthållas med en statlig kassa. Vilkenvardagshjälp kan en arbetslös få av iLjusdal? Vilken service kan man ge? Hur kan man socialtengagera sig? Hur ska kontrollfunktionen kunna utövas?Genom den fackliga anknytningen skapas ocksåförutsättningar för att ställa skärpta krav på den arbetslöse.Kassorna kan genom sin legitimitet och närhet till denarbetslöse sätta tyngd bakom kravet på att stå tillarbetsmarknadens förfogande och acceptera lämpligaarbeten. Att kraven ställs med skärpa visas av att kassornastänger av cirka 5 000 personer för vägran attta erbjudet lämpligt arbete. A-kassorna får själva, av egnaavgiftsmedel, stå för felaktigheter som görs ihandläggningen.Närheten till den fackliga organisationen skapar ocksåett starkt tryck på effektivitet och god service.Medlemmarna kräver att avgifterna hålls låga vilket ställerkrav på rationalitet. Facket får också ett tryck på sig attverka för kortare arbetslöshetsperioder och minskadarbetslöshet. Något sådant ekonomiskt incitament finnssjälvfallet inte i en statlig kassa.Med den ordning som regeringen föreslår, med klarafördelar för den enskilde att vända sig till den statligakassan, kommer fackföreningarna i väsentligt mindreutsträckning att ha arbetslösa som medlemmar. Facken blirdå inte i samma mån företrädare för de arbetslösa.Det är av stor betydelse vid löneavtalsförhandlingar att defackliga organisationerna även fortsättningsvis görsamhällsekonomiska bedömningar där man också beaktararbetslösa medlemmars intressen.I själva verket är det på det viset att i alla länder somhar en statligt organiserad arbetslöshetsförsäkring så räknasden som vilken socialförsäkring som helst. Någonarbetslinje finns sällan och som en följd härav ärersättningstiderna mycket långa och ersättningsnivån därförockså låg. Dessa länder har funnit att man inte har råd meden högre ersättningsnivå, när arbetsviljan i praktiken sällanprövas.I förlängningen av regeringens förslag ligger därförföljande. Staten riskerar att få ta över hela administrationenav försäkringen till en kostnad av minst 500 miljoner kronorper år. Arbetslinjen kommer att försvagas,långtidsarbetslösheten att öka, arbetsmarknadensfunktionssätt att försämras, ersättningstidens längdkommer att öka, kvalifikationskraven kommer att skärpasoch ersättningsnivåerna kommer att sänkas ytterligare.Detta vill vi socialdemokrater inte vara med om.Arbetslinjen undergrävs också av olika förändringarsom regeringen redan genomfört och av nya regler i den nuaktuella propositionen. Ungdomar förlorar pengar påatt utbilda sig i stället för att passivt ta emot kontantstöd. Ipropositionen vill nu regeringen på olika sätt bestraffa demsom tar ett arbete i stället för att vara arbetslös.I dag är reglerna så konstruerade att den kommandearbetslöshetsersättningen inte sänks om man tar ett lägrebetalt arbete eller ett arbete med kortare arbetstid. ärdet slut med detta. Lägre lön betyder lägre framtidaersättning.Detsamma drabbar den arbetslöse som tar ett kortvarigtdeltidsarbete och får fyllnadsersättning. Ersättningen sänksi kommande period. Och man är tvungen att accepteradetta, eftersom anvisning kan ske till arbetet. Det blir engrannlaga uppgift för arbetsförmedlaren att bestämma vilkasom först skall tvingas ta ett arbete på deltid och/eller ettlägre betalt arbete och sedan få sin ersättning sänkt imotsvarande mån.Reglerna om att ersättning kan utgå under högst tvåperioder kommer också att försvaga arbetslinjen. Den somtackar ja till en aktiv insats tidigt under den första periodenkommer ju att få se sina ersättningsdagar i den andraperioden minska i motsvarande mån. spelar detta inteså stor roll, eftersom antalet perioder inte är begränsat. Denarbetslöse som är passiv och kräver en aktiv åtgärd först närutförsäkring hotar premieras i regeringens förslag genomatt få stämpla i två hela ersättningsperioder.Statlig kassa med tjuvstart och med konkurrensfördelarErfarenheten har visat att det finns en styrka i detnuvarande systemets struktur -- ett grundskydd ochmöjlighet till en frivillig tilläggsförsäkring som ställer kravpå den arbetslöse. För regeringen är uppenbarligen detgrundläggande felet med försäkringen att det finns enfacklig anknytning, som felaktigt beskrivs som ett ''fackligtmonopol''. Det är retorik som inte bär. Vad som föreslåsi propositionen är att staten erbjuder en statlig kassa sominte bygger på personligt engagemang och som medvetetges fördelar i förhållande till de befintliga privata kassorna.Det förtjänar att påpekas att det i dagens system intefinns några lagliga eller praktiska hinder för någon att startaen ''allmän arbetslöshetskassa'' för dem som av en ellerannan anledning inte vill vara med i någon av de existerandekassorna. Något problem med konkurrensneutralitet skulleinte uppstå.Men regeringen föreslår att statliga a-kassor skallinrättas som dessutom kommer att få direktakonkurrensfördelar både när det gäller ekonomiskaresurser och när det gäller reglerna och deras tillämpning.Sammanfattningsvis får de statliga a-kassorna följandefördelar. Ingen kostnad tas ut av den enskilde,skattebetalarna betalar Staten betalar reklamen,informationen, för kassorna Ingen ekonomisk påföljd förkassan vid felaktig utbetalning Monopol på utbetalningav grundbelopp Även de som arbetar mindre än 17timmar får ersättning Sämre kontroll av de sökandeBara byte av kassa i en riktning Bättre villkor änfiskarnas a-kassa AMS ska kontrollera sin egenverksamhetMot den här bakgrunden är det direkt upprörande attregeringen ser allt detta men påstår attkonkurrensneutraliteten mellan kassorna skall införas såsmåningom. Varför inte redan från starten? Skälet är vill diskriminera de nuvarande kassorna iförhoppningen att detta skall skada fackföreningsrörelsen.LO, TCO och har också protesterat mot detta. Detsäger sig självt att man först måste ta fram ettkonkurrensneutralt system och sedan sätta det i sjön. Skallman vänta på att det blir ett statligt monopol innan man gördetta? Det är också betecknande att regeringen i sin iver attskjuta sönder de fackliga a-kassorna rycker undangrunden för företagarnas kassor. Den kassa som har dehögsta medlemsavgifterna är fiskarnas kassa, varför dentorde försvinna först.Den föreslagna ordningen ger två fördelar, enligtregeringens sätt att se: ett nytt system etableras och destatliga kassorna ges ett ordentligt försprång. Mångamänniskor kommer sannolikt att finna det onödigt att tainitiativ till att gå med i en kassa om staten ändå ger sammaförsäkring till en lägre kostnad. Det är anmärkningsvärt atten regering som så ofta talar om den fria marknadensvälsignelser, om valfrihet och personligt engagemang skallförespråka en sådan ordning som i varje annat sammanhangär orimligt. Varför förstatliga en privat verksamhet somfungerar väl?Det föreslagna systemet innebär att det är förmånligareatt förlita sig på de statliga kassorna. En medlem i en a-kassa är skyldig att betala en administrationsavgift påomkring . Dessa avgifter är enförutsättning för att kassorna skall kunna bedriva sinverksamhet. I de statliga kassorna täcks dessaadministrationskostnader, som uppgår till cirka 800 kronorper arbetslös och år, av skattemedel. Värst drabbassannolikt inte en fackanknuten kassa utan enföretagarkassa. I Fiskarnas kassa är avgiften f.n. 1 200kronor per år.De statliga kassorna kommer att få konkurrensfördelerockså i andra avseenden. Det är inte bara billigare i denstatliga kassan, det är förmånligare villkor också. För att fåinträde i en privat a-kassa krävs det att man arbetar minst17 timmar . Det kravet finns inte i de statligakassorna. Där kan man få rätt till ersättning genom mindreän 15 timmars arbete . En person som arbetar förlite för att enligt lagen ens få bli medlem i en a-kassa, kanfå ersättning i statskassan.Regeringen anger inget skäl varför man måste arbeta 17timmar för att få gå med i a-kassan. Den som sökerdagpenning från den statliga kassan behöver inte ge sig tillkänna förrän arbetslösheten inträtt.Regeringen anger inte heller något skäl till varför en a-kassa inte skall kunna lämna ersättning med grundbelopptill en medlem i kassan som uppfyller arbets- ellerstuderandevillkor men inte avgiftsvillkor. De statligakassorna skall ges monopol på utbetalning av grundbelopp.Om en a-kassa gör ett misstag i bedömningen i ett enskiltfall, får kassan stå för hela kostnaden med medlemmarnasmedel. De statliga kassorna betalar för sina felbedömningarmed budgetmedel.Enligt propositionen skall byte mellan statlig kassa ochprivat kassa kunna göras också under pågåendeersättningsperiod. Ett sådant byte kan emellertid bara ske ien riktning när en person är arbetslös: från a-kassan till denstatliga kassan. Detta beror på att inträdesvillkoret om''arbete inom kassans verksamhetsområde'' står kvar.Saknar man arbete har man därför inte rätt till inträde i ena-kassa.Enligt reglerna i fiskarnas a-kassa kan man bara fåersättning vid tillfälligt uppehåll i fisket t.ex. till följd avishinder eller storm. För de statliga kassorna finns ingethinder att ge ersättning även när fiskaren lägger nedverksamheten.Genom den föreslagna konstruktionen hamnardessutom AMS i en oacceptabel dubbelroll. AMS skall åena sidan med skattemedel konkurrera med de nuvarandea-kassorna och utöva tillsyn och varaöverprövningsmyndighet både för de nuvarande a-kassornaoch de kassor man själv driver.Den roll som AMS tilldelas utgör ett anmärkningsvärtbrott mot den svenska förvaltningstraditionen som väckerfarhågor. Detta illustrerar också väl hur ogenomtänkt ochbristfälligt regeringens förslag är. Ambitionen att snabbtgenomföra ett system som ger den statliga kassan ensärställning i förhållande till de befintliga kassorna äruppenbarligen överordnad andra rimliga hänsynstaganden.När det gäller nuvarande a-kassors möjligheter attfortsätta med sin verksamhet, bör också uppmärksammasföljande. Eftersom medlemsvillkoret ersätts av ettavgiftsvillkor, kommer det inte heller att krävas att mankvarstår som medlem i a-kassan medan man arbetar. Närman får jobb kan man gå ur a-kassan. Inför föreståendearbetslöshet och när man fortfarandeuppfyller inträdesvillkoret, går man med i kassan igen ochhar åter rätt till ersättning. På detta sätt kan den som väljeratt få sin ersättning från en a-kassa -- vilket ger flerafördelar -- undgå att bidra till dess administrationskostnaderunder tiden i arbete.Det är av ideologiska skäl som regeringen vill ge destatliga kassorna dessa fördelar. Man eftersträvar enöverströmning av medlemmar från de privata kassorna. Detfinns inga hinder för att skapa konkurrensneutralitet nu istället för senare.Regeringen har förbrukat sitt förtroende i frågan omkonkurrensneutralitet. Arbetsmarknadsminister har upprepade gånger försäkrat att de statligakassorna inte skulle ges fördelar, likafullt lägger han framett förslag med just den innebörden. Nya löften omkonkurrensneutralitet -- medstatssubventionerade fördelar -- är därför inte trovärdiga.Bakslag för kvinnornaRegeringens förslag drabbar i synnerhet kvinnorna.Vilka konsekvenser som förslaget får för män respektivekvinnor har inte redovisats i regeringens förslag. Analyserär, som vi tidigare påpekat, obefintliga i propositionen.Detta är desto mer anmärkningsvärt som regeringen iden jämställdhetsproposition som presenterades med rätta framhöll: ''Förslag och beslutinom olika politikområden bör analyseras ur ettjämställdhetsperspektiv för att klarlägga konsekvenser förkvinnor respektive män. Det bör ske på såväl central somregional och lokal nivå. ''I praktiken visar regeringen nu vad dessa ord är värda:intet.Ett omfattande förslag att försämraarbetslöshetsförsäkringen som i högsta grad berör allakvinnor särskilt innehåller inte ett ord om hur kvinnorpåverkas av förslaget.Regeringens förslag är ett bakslag för kvinnorna på flerasätt.Eftersom många kvinnor har en sämre förankring påarbetsmarknaden, kommer de i fortsättningen att få svårareatt uppfylla det arbetsvillkor som regeringen föreslår. Detblir med andra ord svårare att få ersättning vilket kommeratt drabba kvinnor mer än män. Här skall regeringen spara500 miljoner kr.Reglerna om hur normalarbetstiden skall beräknasdrabbar främst dem som arbetar deltid, dvs. till 90 %kvinnor. För 120 000 personer som fyllnadsstämplar, nästan allakvinnor, är det bara en tidsfråga innan man förlorar rättentill ersättning. Här skall regeringen spara 1 500 miljoner kronor.Reglerna om att s.k. jämställd tid bara berättigar till enperiod en gång kommer främst att drabba dem som finns iaktiva åtgärder och småbarnsföräldrar (föräldrapenningbetraktas som jämställd tid).