mot · GH02Kr258 · 1994-01-25 00:00:00 — I skilda världarI ett barnkulturprogram till s-kvinnornas kongress för nusnart kan man läsa följande:Barnen lever ofta i en värld befolkad av kvinnor --mammor, barnflickor, daghemspersonal, lekskolefröknaroch lågstadiefröknar. Både för flickor och pojkar innebärdet en begränsning av de vuxna förebilderna och en risk förinlärning av stereotypa könsroller. Männen i barnens miljörepresenteras ofta av seriehjältar, ochfrånvarande pappor.Det börjar äntligen hävdas att männens och särskiltpappornas försvinnande från barnens dagstillvaro innebärallvarliga risker för barnets psykologiska utveckling. Om videssutom har en våldskultur som tillhandahåller ettmansideal byggt på våld och brutalitet ökar givetvis riskernaavsevärt.-- -- -- Dagens hjältar är supermän. Deras segrar ärsjälvklara. Kraven på en kort och okomplicerad story geringet utrymme för hur en seger var möjlig eller varför denvar rättvis. Man vinner om man är starkast. Man har rättom man vinner.Vid sidan om pojkseriernas värld av brutalitet och våldfinns hela av romantiska flicktidningar somfortfarande (1975!) har som sitt huvudsakliga budskap attdet gäller att fånga en karl. Huvudpersonen i flickserientrånar och suktar sig genom lämpligt antal bildrutor tillsdrömprinsen beslutar ta henne i sina armar och alla problemär lösta. -- -- -- En sådan läsning är ingen bra förberedelseför yrkesval och vuxenliv.Då, , var perspektivet främst en oro förflickornas utveckling. finns det anledning att diskuterapojkarnas kulturvanor och vilka följder de kan få för deraslivsmönster som vuxna.Om man granskar kulturstatistiken ser man attkvinnorna är mer kulturaktiva än män. De läser fler böckeroch går oftare på bibliotek, konstutställningar och teater.Kvinnorna skriver mer på sin fritid och ritar och målar merän männen. Men männen spelar oftare musikinstrument.Vanligast är detta bland unga män i storstäderna.Klasskillnader finns.Det innebär oftast att högre samhällsklasser visar sammakönsrollsmönster men är mer aktiva totalt sett. Pojkarnaspelar i rockband och flickorna går på dansskola. Männenjagar, fiskar, jobbar i trädgården och ser på TV-programsom bekräftar mannens dominerande roll i samhället.Kvinnorna läser böcker, går på teater, ser filmer och TV-program som handlar om att utveckla relationer ochbearbeta sitt förhållningssätt till andra människor.Den som vill studera pojkars och flickors skilda världarkan börja med att besöka leksaksavdelningen på ettvaruhus. Där har inte mycket hänt sedan 1970-talet.Inom film, video och TV har det ökade utbudet medförtökade skillnader mellan pojkars och flickors beteende.Flickor har dock en mer varierad mediekost, eftersom deofta ser både på sina egna favoriter och på pojkarnas.Pojkarna däremot ser oftast bara ''sina'' program. Påsamma sätt läser flickorna mer varierat än pojkarna.Mönstren fortsätter upp i åldrarna.Undersökningar om tittarvanor visar att mänstittarvanor skiljer sig markant från kvinnornas. Män sätterhögre betyg på det de ser än kvinnorna. Det beror inte påatt kvinnor är mer kritiska utan på att de program de serinte är deras eget första val. Ett av de mest seddaprogrammen för kvinnorna i en undersökning var etttävlingsprogram för och med barn. En näraliggande slutsats är att kvinnorna i storutsträckning tittar på TV för att hålla andra sällskap -- oftastbarnen -- medan männen ser vad de själva vill se.Bilden är naturligtvis förenklad och många män ochkvinnor kan invända att de inte känner igen sig. Men ikulturvanestatistik och tittarundersökningar är mönstrentydliga. Kvinnan och mannen lever delvis i skilda världar,får olika impulser och övar upp olika färdigheter.I rapporter om skilsmässoanledningar visas ofta tvåskilda förhållningssätt upp. Hon vill prata, diskuteraböcker, gå på teater, se på TV-program om mänskligarelationer och går gärna på bio när det är kärleksfilm. Hankänner sig i underläge när relationsfrågor kommer på tal,han föredrar att göra något fysiskt eller se idrott på TV ochaktionsfilmer på bio.I tre rapporter om kultur och fritid framtagna av LOvisas tydligt hur män och kvinnor har olika vanor. (Omkultur och fritid. Ett faktamaterial om förhållandena vid1990-talets början. )I den sista delrapporten dras slutsatsen:Den tid är slut när kvinnor nöjer sig med att få de villkorde blir tilldelade. Det finns mycket som talar för attkulturen har varit viktig i det sammanhanget -- att kulturenhar gett kraft och mod att våga ifrågasätta det bestående,tänka i nya banor och söka formulera nya alternativ.Vi kan också göra den reflektionen att om kulturen ärett viktigt redskap för förändring så pekar våra resultat påatt unga kvinnliga arbetare är oerhört mycket bättre rustadeän unga manliga arbetare att fånga upp nya idéer och tankarom livet i stort och samhällsutvecklingen och att hittaalternativa lösningar.Kulturmönster är svåra att bryta. Invändningen att varoch en måste få välja sina egna intressen är cynisk när detgäller alla dem som aldrig ges en möjlighet att välja. Vimenar att alla måste få en chans att möta och pröva olikakulturella uttrycksmedel för att själva ta ställning till dem.Därför är satsningar för barn och ungdomar så viktiga.Skolan är den plats där alla barn kan nås. Kultur i skolanspelar därför en central roll i strävanden att låta alla barnpröva olika kulturverksamheter. minskar dessamöjligheter på många håll. Vi anser att kultur i skolan iförsta hand är kommunernas ansvar, men att olika centralainsatser kan stimulera och underlätta för kommunerna attge barnen goda chanser att finna kulturella uttrycksmedelsom passar dem.Detta kan ske genom ett samspel mellan obligatoriskaverksamheter i skolan, och frivilliga inom ,fritidshemmen och i studieförbundens regi. På många håll ilandet har kulturskolor växt fram. Film- ochmedieverkstäder är förhållandevis billigainvesteringar. Datagrafik och databaserade metoder för attframställa animerad film ger nya möjligheter för skapandeverksamhet. Svårigheterna är ofta att hitta ledare som kange verksamheterna den kvalitet som krävs för att barn ochungdomar ska finna dem meningsfulla.Genom satsningar på metodutveckling, kulturpegagogeroch samverkan med professionella yrkesutövare kan dessakulturverksamheter bli framgångsrika. Vi föreslår att medeltill barn- och ungdomskultur avsätts för att stimulera ensystematisk uppbyggnad av kulturverksamheter i skolornaoch inom studieförbunden. Vi betonar kulturens roll för enlevande demokrati.Det är dagens barn och ungdomar som skallvidmakthålla och vidareutveckla demokratin i framtiden.Överblick, inlevelse, emotionell fantasi och kreativitet äregenskaper som kommer att krävas i en föränderlig värld.En stark kulturell självkänsla är en förutsättning för attkunna ta till sig och leva sig in i andra kulturers uttryckssätt.Ett kulturutbyte kräver att man har något att byta med.Med kulturens hjälp kan man överbrygga avstånd i tidoch rum och mellan grupper. I ett samhälle som riskerar attgå mot ökad segregering kan en lyhördhet som tränasgenom att man tar del av eller deltar i olikakulturverksamheter ge ökad förståelse för delkulturernasvillkor och tänkesätt. Frågan om vidgat deltagande --kulturell jämlikhet -- får en särskild innebörd när mangranskar barns och ungdomars kulturvanor och val.Det framstår som särskilt viktigt att ge pojkar och ungamän en chans att öka och variera sina kulturverksamheteroch för att uppnå inte bara jämlikhet utan ocksåjämställdhet på kulturområdet. Det är därför viktigt attutforma kulturpolitiken så att pojkar och flickor i störreutsträckning kan delta i gemensamma kulturprojektoch kulturupplevelser.Staten har ansvar för de kulturinstitutioner ochkulturverksamheter som har statligt stöd. Dessa har iuppdrag att förbättra sina ansträngningar för att på olikasätt stödja och stimulera barn- och ungdomskulturen.Idag ser vi nedskärningar på de kommunalakulturbudgetarna på många håll. Kommunernaskulturutgifter minskade med i medeltal ,landstingens med i genomsnitt under 1993.Nedskärningarna inom biblioteksområdet påbörjadesunder och har inneburit nedläggningar av filialer ochbokbussar, indragningar av barnbibliotekarietjänster,minskat anslag till bokinköp och programverksamhet. Påmånga håll drabbas dessutom skolbiblioteken. Dekommunala musikskolorna har i genomsnitt fått enminskning av de kommunala anslagen på mellan 3 och 4procent jämfört med . På många håll höjs avgifterna.Dessa frågor kartläggs avkommunförbundet.Utöver de negativa effekter som nedskärningarnainnebär, hotas kulturverksamheten för barn och ungdomarockså av organisatoriska förändringar. De pågåendeomorganisationerna i kommunerna innebärdecentraliseringar som syftar till att stärka demokratin ochgöra fler delaktiga av de beslut som fattas. Detta motverkaspå sina håll av bolagisering av verksamheter, med minskatoffentligt inflytande.Decentraliseringen medför en uppsplittring avresurserna. I och med att många kulturnämnder har lagtsner eller slagits samman med andra nämnder minskarkompetensen i kommunerna när det gäller kulturfrågorna,och kulturområdet försvagas. Att administrerakulturverksamheter för och med barn och ungdomar kräverdå nya lösningar.Staten ska givetvis inte gå in och betala det somkommunerna skär bort i sina budgetar. Men statligaåtaganden kan underlätta för kommuner och landsting attbehålla och stärka de lokala strukturerna för kulturen.Det finns i kommunerna engagerade personer -- inomförvaltningen, i föreningslivet, på skolorna, fritidshemmenoch inom . De har på många håll påbörjat ettsamarbete, inte minst inom projekt i samband med kultur-i-skola-satsningar.Ungdomsrådet driver i samverkan med kommunerna enviktig verksamhet som syftar till att engagera ungdomar ochöka deras delaktighet och inflytande i skola,fritidsverksamhet och planering. Arbetet byggerpå deltagande från ungdomarna, men förutsätter att detfinns ett intresse och en öppenhet inom den kommunalaförvaltningen och det lokala föreningslivet.En grupp som snabbt vänder kulturen ryggen när delämnat skolan är de unga pojkarna. De vill inte delta iverksamheter som planeras och drivs av andra. De har intealltid förutsättningar att starta egna. För dessa grupper kanett stöd till den verksamhet de själva vill driva vara avavgörande betydelse för deras utveckling.Framgångsrika försök i den riktningen har gjorts inomramen för ''Kulturbudkavlen''. Det var en treårig satsningpå ungdomars eget skapande inom ramen förArvsfondsmedel. Verksamheten byggde i huvudsak på ettsamspel mellan amatörer och professionella inom främstteaterområdet. Över hela landet drogskulturbudkavleprojekt igång. En viktig del av projektet varde träffar som dessa innovatörer hade för att diskuterametodfrågor i kontakten mellan yrkesutövandeskådespelare, musiker och regissörer å ena sidan och ungaamatörer å andra sidan.Inom de större projekten utkristalliserade sig en nykategori kulturarbetare -- de som med tålamod och fantasilyckades engagera de ungdomar vars kreativitet tidigaretagit sig destruktiva uttryck. Några projekt arbetade medden dubbla målsättningen att ge nya uttrycksmedel åt depojkar som straffat ut sig från olika samhällsinstitutionergenom sitt destruktiva beteende och att förse de alltförtystlåtna flickorna med ett språk. Det intressanta med dessaprojekt är att de förefaller ha lyckats där alla andra metoderslagit slint.Verksamheten har utvärderats och även bedömts avexpertis från . I sin utvärderingsrapport skriverdåvarande ordföranden i ofYouth Theatres att ''Kulturbudkavlen'' har identifieratungdomars egna initiativ och uppmuntrat dem. Den harupptäckt många lysande ledare vars talang kombineras medöppenhet och mångsidig erfarenhet.Han konstaterar att de bästa ledarna för olikaKulturbudkavleprojekt har få motsvarigheter i världen. ''De har kontakter på alla nivåer inom teatern, blandskådespelare, teaterchefer, författare ochkompositörer. -- -- -- De har utvecklat starka band med icke-kulturella organisationer i samhället och lägger sig vinn omsamarbete med olika personer inom dessa. -- -- -- Debetraktar sitt arbete som en lokal angelägenhet, menuppskattar den vidare uppskattning de får. De känner stortillgivenhet till sina lokalsamhällen som de är väl förtrognamed. ''Dessa ledares erfarenheter bör kunna tas bättre till varaän . De bör också kunna vara en viktig resurs för demsom vill starta liknande verksamheter. Deras arbetsmetodermed nära samarbete med yrkesverksamma kulturutövareger projekten professionella kvaliteter som är viktiga för attde skall kännas meningsfulla för ungdomarna. De känneratt de tas på allvar och de får yrkeskunnig vägledning.Vi föreslår att ''Kulturbudkavlen'' skall få fortsätta medmedel från Allmänna Arvsfonden. Den tidigaretreårsperioden omfattade ett hundratal projekt, de flestainom teatern. Kostnaderna uppgick till drygt 15 miljonerkronor. Även ett antal medieprojekt rymdes inom ramenför ''Kulturbudkavlen'' och några teaterprojekt arbetadeockså med videodokumentation. En fortsatt''Kulturbudkavle'' bör också omfatta medieprojekt ochprojekt som kombinerar olika genrer. Betoningen påsamverkan med professionella bör behållas.Även i andra sammanhang är mötet med professionellakonstnärer viktigt. I föreningsprojekt, t.ex. i skolor ochdaghem, bör bildkonstnärer, författare, skådespelare,musiker, dansare, konsthantverkare och andra konstnärerengageras i väsentligt större grad än . ''Kultur i skola''-satsningen har bl.a. givit många goda erfarenheter av sådantsamarbete, som det har skapats nyaarbetstillfällen för konstnärer.Den försöksverksamhet med länskonstnärer somkulturrådet inledde 1991/92 bör därför återupptas. Dessatjänster för olika konstnärliga yrkesgrupper syftade till attge en möjlighet för dessa att arbeta som kulturpedagogerunder en period. Förebilden finns i de finskalänskonstnärerna, som är en etablerad form församverkan mellan amatörer och professionella och mellankonstnären och publiken.Vi föreslår att dessa olika metoder för att stärkakulturens ställning för barn och ungdomar i första hand skariktas till de kommuner som genom egna insatserunderlättar för en samverkan mellan statliga och lokalasatsningar. Samarbetskommittéer, särskilda barn- ochungdomskulturansvariga, bibehållna kulturnämnder etc.kan motverka den resurssplittring som försvårarkulturverksamheterna för och med barn och ungdomar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att anslå för''Kultur och medier i skolan'',2. att beslutar att anslå för''Kultur och medier i barn- och skolbarnomsorg samt påfritidsgårdar'',3. att beslutar anslå för''Kultur- och medieprojekt för barn och ungdom'',4. att beslutar anslå tillfortsatt försöksverksamhet med Länskonstnärer,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förorda att''Kulturbudkavlen'' utvidgas till en ''Kultur- ochmediebudkavle'' och att projektet får stöd av Barn- ochungdomsdelegationen genom Allmänna arvsfonden.