mot · GH02Jo638 · 1994-01-25 00:00:00 — upptäcktes i södra delen av ettantal älgar som dött av ditintills okänd sjukdom. Djurenhade dött en kvalfull död med svåra infektioner över helakroppen, hårlöshet, blindhet och diarréer. Dessaobservationer ledde till upptäckten av en ny sjukdom -- dens.k. Älvsborgssjukan eller hellre älgsjukan, då sjukdomennu har vidare spridning.1985 rapporterades döda älgar inte bara från Älvsborgslän utan även från , och . Alltillgänglig information tyder dock på att sjukdomenskärnområde under alla år legat i . Hårdastdrabbat är områdena kring Viskadalen. Under 1992rapporterades i hela landet 321 döda älgar och det totalaantalet döda älgar i sjukdomen kan nu beräknas till ca 2 000.Hur många älgar som dött men inte hittats ellerrapporterats är naturligtvis svårt att bedöma. Mörkertaletkan dock vara betydande.Intresset från samhällets sida för att komma till rättamed älgsjukan grundar sig, utöver den renadjurskyddsaspekten, bland annat på attälgen utgör detmest betydelsefulla jaktbara viltet i Sverigeen livskraftigälgstam har ett mycket stort egenvärde i samhället liksomatt den tillgodoser den naturintresserade allmänhetensbehov av naturupplevelsersjukdomen börjar nu få ensådan omfattning att klarhet måste vinnas kringsjukdomens uppkomst och spridningsvägar, så atteventuella motåtgärder kan vidtas samt att tillfredsställandesvar kan ges om smitta kan överföras till andra viltarter,våra husdjur och i ett längre perspektiv om även människankan komma att påverkas.Den forskning som genomförts har resulterat i ettantal observationer som ger vissa ledtrådar om orsaken tillsjukdomens uppträdande. Föreliggande forskningsresultattyder på att sjukdomen har sitt ursprung från ett retrovirus,som förökar sig i och förgör vissa typer av blodkroppar.Resultatet blir en immunbristsjukdom. Detta innebär har en organism (viruset) som lever på en annanorganism (älgen). För att komma till rätta med problemenkrävs därför att man skapar en miljö, där viruset får detsvårt med reproduktion och/eller överlevnad. Att förstå huröverföringen av viruset sker mellan smittade och osmittadeälgar framstår därvid som ett av de viktigaste problemen attlösa. Retrovirus överförs på flera olika sätt, men ofta krävsdirekt kontakt mellan två individers slemhinnor. Älgentillhör dock inte de djurarter som har ett omfattande socialtbeteende, något som gör att verklig närkontakt mellanenskilda djur är mindre vanligt utom i samband medbrunsten och i ko--kalv-relationen. Det finns därföranledning misstänka att smittöverföring mellan olikaindivider går relativt långsamt. Erfarenheterna visaratt framför allt yngre och äldre djur insjuknar och dör iälgsjukan. Antalet djur i mellanliggande åldersklasser ärrelativt sett litet. Älgpopulationens ålder ochkönssammansättning kan således eventuellt ha betydelseför sjukdomens spridning. En härtill anpassad avskjutningkan alltså bli ett av flera medel för att minskasmittspridningen.I västra förekommer en omfattande försurning,som leder till urlakning av vissa metaller. Brist på metalleroch/eller spårämnen har diskuterats som en bidragandeorsak till den uppkomna situationen. Om orsaken tillsjukdomen är förändringar i miljön, så skadas förmodligenäven andra levande organismer. Den försurande miljönskapar spårämnesbrist och därvid eventuellt också problemför immunförsvaret. En konsekvens av detta kan vara enökad överlevnad hos viruset, vilket i sin tur kan ökatillväxten av viruspopulationen. Forskningen kringsambandet mellan viruset och miljön måste intensifieras.Vi vill i detta sammanhang framhålla vikten av detideella arbete som genomförs av landets jägare. Jägarnasinrapportering av fällt vilt, samt provtagning på ochrapportering av sjuka och döda älgar, utgör en viktiginformationskälla för kunskapen om tillståndet i våraviltstammar. Denna information tjänar inte enbart till attförbättra förvaltningen av det jaktbara viltet utan bidrarockså med värdefull information om läget och eventuellaförändringar i miljön. Ett effektivt monotoringarbetekräver dock att resurser avsätts för att samordna, bearbetaoch sammanställa den information som ständigt genererasute på fältet. är därvid en naturligsamordnare av viltstatistiken i kraft av sin rikstäckandeorganisation och sitt uttalade ansvar för den praktiskajakten och viltvården.Enligt vår mening är det av yttersta vikt attforskningsarbetet kring älgsjukan ges hög prioritet: attforskningsresurser avsätts i en sådan omfattning, att frågankan ges en snar lösning liksom att relevanta motåtgärderkan sättas in. Vi anser det också viktigt att ytterligareforskningsresurser ställs till förfogande för att säkerställa envidgad forskning om eventuella kopplingar mellansjukdomen och förändringar i naturmiljön. Detta torde iförsta hand kunna tillgodoses genom omprioritering avbefintliga forskningsresurser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att forskning kring älgsjukan ochdess spridning ges hög prioritet,2. att eventuellt ökat medelsbehov i första handtillgodoses genom omprioritering av forskningsresurser.