mot · GI02Fi1 · 1994-11-22 00:00:00 — Direktövergången från gymnasietsstudieförberedande linjer har fördubblats ochligger på . Inflödet till den högreutbildningen av ungdomar ökade med 64 procentmellan 1989 och 1993. av landets 19-åringar beräknas ha påbörjat en högre utbildning under1992/93. var denna andel strax under 5procent. Det vore olyckligt om denna trend bryts, vilket lättkan bli fallet, om ungdomar uppfattar studiebidragssystemensom orättvisa.Det finns ingen anledning att, som regeringen föreslår,lägga mer resurser på utbildningsvikariat. Efterfrågan pådenna åtgärd är inte tillräckligt stor för att motivera enutökning av antalet platser. Höjd utbildningsnivå påarbetsplatsen ligger i första hand i företagens ochorganisationernas eget intresse, varför staten inte bör ökainsatserna i denna typ av arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Den geografiska rörligheten behöver öka för att skapatillväxt och utveckling i alla delar av landet och för attåstadkomma en önskvärd kunskapsspridning som förhindraratt flaskhalsar uppstår i produktionen. Då det finns en tröghetpå delar av arbetsmarknaden, där de arbetslösa tvekar attflytta till en ny ort och ett arbete, är det motiverat att idagsläget stimulera rörligheten. Regeringens förslag ombidrag till starthjälp bör finansieras genom omfördelninginom AMS verksamhetsområde.Om den positiva utveckling som kan iakttas påarbetsmarknaden håller i sig, kan volymen avarbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas. Regeringensbedömning av vad som är en rimlig neddragning av antaletALU-platser är dock inte realistisk. ALU är ettkostnadseffektivt sätt att underlätta för arbetslösa attupprätthålla anknytningen till arbetslivet. Det finns därföranledning att i första hand minska andra typer avarbetsmarknadspolitiska åtgärder.4. Politik för tillväxt och riktiga jobb 4.1 i EUDet är anmärkningsvärt att en ekonomisk-politiskproposition, avgiven endast förefolkomröstningen om EU, inte framhåller fördelarna med ettmedlemskap eller påpekar att ett utanförskap skulle medföraän större krav på förändringar i form av utgiftsbesparingaroch skatteanpassning, lägre lönekostnader och ökadearbetsinsatser.Genom att svenska folket sedermera sagt ja tillmedlemskap föreligger nu en viktig förutsättning för att vårtlands ekonomi skall kunna återföras till balans och stabiltillväxt. Det blir mer intressant att investera i förbåde inhemska entreprenörer och utländska företag. Detbetyder fler riktiga jobb och en produktionsökning som gerökad välfärd.Inom EU skall delta i det ekonomiska ochmonetära samarbetet. Arbetet på att förverkliga deneuropeiska och monetära unionen (EMU) är inne i sin andrafas, under vilken medlemsländerna är förpliktade attsäkerställa sina centralbankers oberoende. Det betyder attregeringen under innevarande mandatperiod måste läggaförslag om bl.a. grundlagsändring avseende Riksbankensställning enligt de riktlinjer som Riksbanksutredningenangivit (SOU 1993:20).Varje medlemsland skall vidare utarbeta ettkonvergensprogram, som skall ange specifika mål för denekonomiska politiken och de medel som skall användas föratt uppnå målen, allt i syfte att till 1997 eller senast 1999uppnå de krav avseende inflationstakt, räntenivå,budgetunderskott och statsskuld samt valutastabilitet somgäller för övergången till EMU:s tredje och sista fas.Regeringen bör skyndsamt utarbeta och underställariksdagen ett förslag till sådant konvergensprogram.Nästan det enda som sägs i propositionen om EU är attprinciperna för finansieringen av medlemsavgiften till EUskall redovisas i annan proposition. Så har skett i prop.1994/95:40. Med anledning av där framförda riktlinjeranförs i en moderat kommittémotion att denna fråga börbehandlas inom ramen för det sedvanliga budgetarbetet ochatt specialdestinerade skatter riktade mot vissa grupper ochverksamheter inte skall införas. Jämfört med att stå utanförkan nu påräkna en tillväxtökning och enräntedämpning, som får gynnsamma effekter påstatsfinanserna. Dessa bör givetvis inte motverkas genomskattehöjningar.4.2 PenningpolitikenRäntan på ett femårigt banklån ligger ca 10 procentöver aktuell inflationstakt. Risken är stor att det inte blirtillräcklig kraft i företagens investeringsplaner ochkonsumenternas efterfrågan med en så hög realränta. Dennakan ses som måttet på den misstro som råder mot denekonomiska politikens möjligheter att hålla tillbakainflationen och/eller minska det offentligaupplåningsbehovet.Inom penningpolitiken är trovärdighet beträffande måletatt hålla nere inflationen av avgörande betydelse. Före valetförekom det från socialdemokratiskt håll oroväckandeuttalanden om att sätta upp konkurrerande mål förRiksbanken. Möjligen var det tänkt som en lugnandeförsäkran, när det i regeringsförklaringen sades att ökadinflation inte under några omständigheter kunde accepteras''för att ta ned budgetunderskottet och statsskulden''. Menjust det citerade tillägget gjorde klargörandet poänglöst ochlite suspekt. Det finns ju ingen som på allvar tror att det i enöppen ekonomi med stor offentlig utlandsupplåning går attinflatera bort statsskulden. Misstanken kunde uppstå att ökadinflation kunde godtas utifrån andra bevekelsegrunder.Regeringen ansluter sig nu uttryckligen i prop. 25 tillRiksbankens uppställda inflationsmål på +/- 1procentenhet enligt KPI. Det är dessutom välkommet att mangör upp med tidigare rådande föreställningar och förklararatt det inte råder någon motsättning mellan prisstabilitet ochhög sysselsättning (s. 20). Tvärtom -- sägs det -- ärprisstabilitet en förutsättning för en långsiktigt hög tillväxtoch hög sysselsättning. Mot denna bakgrund borde det intekräva någon större självövervinnelse för socialdemokraternaatt fullfölja den omorientering som deras val av icke-politiker till Riksbanksfullmäktige gett prov på genom att vidden förestående översynen av ställning iriksbankslagen skriva in som mål för att denskall värna penningvärdet.Penningpolitiken måste för att lyckas få stöd av etteffektivt och trovärdigt regeringsprogram för sanering avstatsfinanserna. Det är då ofrånkomligt attutgiftsminskningar sänker räntan och inflationstakten,medan skattehöjningar driver på prisstegringen. Medlet attnå en rimlig realränta är alltså en stram finanspolitik, baseradpå utgiftsminskningar och inte på skattehöjningar. Detsaneringsprogam regeringen lagt fram svarar inte mot dettakrav.4.3 Budgetpolitiken 4.3.1 RiktlinjerDen borgerliga regeringen inledde redan från sitt tillträdeett omfattande arbete i avsikt att sanera de offentligafinanserna. framlades ett saneringsprogramsyftande till att stabilisera den offentliga skuldbördan somandel av BNP till 1998. Utvecklingen, såväl internationelltsom nationellt, gjorde att denna plan efter hand behövdeskärpas. ställde sig så sent som bakomförslag i den reviderade finansplanen om attsaneringsprogrammets ibudgetförstärkningar skulle utökas med ytterligare 20miljarder. fastställde också inom vilka områdenbudgetförstärkningarna skulle vidtas och hur stora de skullevara inom respektive område.Under valrörelsen konstaterade regeringspartierna att, omdet höga ränteläget skulle bestå , detsannolikt skulle bli nödvändigt att ytterligare förstärkasaneringsprogrammet. angav försin del att behovet av ytterligare budgetförstärkningar dåskulle kunna uppgå till mellan 10 och 20 miljarder kronorsamt anvisade en meny från vilken sådanabudgetförstärkningar skulle kunna tas. Vi konstateradesamtidigt att de tillkommande förstärkningarna i alltväsentligt måste ske i form av utgiftsminskningar.Den socialdemokratiska regeringen har med andra ord haftgoda förutsättningar för att få stöd för ett fortsattseriöst budgetsaneringsarbete. Regeringen har emellertidvalt att stödja sig på allianspartnern , vilkettydligt framgår av förslagen i prop. 1994/95:25. Regeringenredovisar nettobesparingar för /96 (tolvmånader) om . Då är väl att märka attav dessa utgörs av det avskaffadevårdnadsbidraget. Som tidigare konstaterats, kommer deminskade statliga utgifter som följer av detta sannolikt merän väl att uppvägas av ökade kommunala utgifter förbarnomsorgen. För den konsoliderade offentliga sektorn blirsåledes slutresultatet negativt. Av nettobesparingen på 10,1miljarder kronor utgörs 2 miljarder av minskad statligkonsumtion. Hur denna skall åstadkommas redovisas intealls. Med tanke på att försörjningsbalansen (tabell 2.2, s. 14)redovisar en ökad statlig konsumtion med 2,3 procentför 1995, är detta föga förvånande. Bägge uppgifterna tordeinte kunna vara sanna samtidigt.Regeringen föreslår ökade utgifter påsammantaget ca . Det faktum att dessarent tekniskt föreslås hamna på /95 somreservationsanslag förändrar inte det faktum attupplåningsbehovet faktiskt påverkas först närreservationsanslagen utnyttjas. Sammantaget innebär dettaatt regeringens förslag till ökade och minskade utgifter förden offentliga sektorn i praktiken tar ut varandra /96. Därmed återstår endast förslagen tillskattehöjningar. Dessa uppgår till nästan 20 miljarder kronor.Skulle ställa sig bakom regeringens förslag,kommer detta att allvarligt försvåra möjligheterna attstabilisera skuldbördan till 1998. Ökade skatter på företag,företagande och individer leder inte till den tillväxt som ärnödvändig för att stabiliseringsmålet skall kunna uppnåsutan riskerar i stället att omintetgöra den uppgång iekonomin som den borgerliga regeringen lagt grunden till.Regeringens förslag är av samma karaktär.Förslagen om utgiftsminskningar är nästan inte allspreciserade och förefaller i vissa fall mer vara uttryck förfromma förhoppningar, medan skattehöjningsförslagen ärdesto mer omfattande och preciserade. Regeringen uppgernettobesparingarna till ochskattehöjningarna till . Besparingarnaförefaller emellertid vara angivna med en miljard för mycketvad gäller anslaget för säkerhet. Vi kan för vår del konstateraatt budgetförstärkningarna har såväl för liten omfattning somfel inriktning för att det uppsatta målet om stabiliseradskuldbörda 1998 skulle kunna nås.Moderata Samlingspartiet står fast vid det avriksdagen fattade beslutet om det förstärktasaneringsprogrammet. Detta bör därutöver kompletterasmed ytterligare budgetförstärkande åtgärder på drygt 20miljarder kronor. Av det ursprungliga saneringsprogrammets81 miljarder kronor återstår ca 42 miljarder. Till dettakommer den av beslutade förstärkningen om 20miljarder kronor och den av oss nu föreslagna ytterligareförstärkningen. Budgetförstärkningarna bör i allt väsentligtutgöras av utgiftsminskningar. Vi föreslår nedansammantaget ca i budgetförstärkandeåtgärder. Av dessa är ca 72 miljarder utgiftsminskningar.Samtliga regeringens förslag, utöver de som har markeratsi tabell 4.1, avvisas.Med Moderata Samlingspartiets förslag finns godaförutsättningar för att den offentliga skuldbördan skallstabiliseras . Våra förslag kommenteras kortfattatnedan. Regeringen bör senast i budgetpropositionen 1995återkomma med förslag om den lagstiftning m.m. som kanbehövas för att förslagen skall kunna träda i kraft. Ett flertalav dem bör kunna förverkligas fr.o.m. /96.4.3.2 Realt oförändrade offentliga utgifterEn förutsättning för att saneringen av de offentligafinanserna skall kunna lyckas är att kostnaderna för denoffentliga konsumtionen inte ökar. Den s.k. angav därför som mål att kostnaderna för denoffentliga konsumtionen skulle hållas realt oförändradeunder en följd av år. Enligt vår mening måste detta gällaresten av . har också tidigare ställt sigbakom detta krav.De flesta kommuner har under den senastemandatperioden inlett ett omfattande moderniserings- ochrationaliseringsarbete. Kostnaderna för den offentligakonsumtionen har därmed kunnat minska även i reala termer.Ett fortsatt moderniserings- och rationaliseringsarbete gergoda förutsättningar för kommunerna att klara av detuppsatta målet, som de ökade insatser somkommer att behövas till följd av bland annat demografiskaförändringar, t.ex. inom åldringsvården, kan tillgodoses.Statsmakternas möjligheter att tillse att kostnaderna förden offentliga konsumtionen hålls realt oförändrade ärsjälvfallet goda när det gäller den offentliga verksamhet somriksdag och regering direkt rår över. När det gäller denkommunala konsumtionen förhåller det sig någotannorlunda. Skulle kommunerna, trots vad som ovan anförts,inte klara av att hålla kostnaderna för sin konsumtion realtoförändrade, måste statsmakterna enligt vår meningomedelbart tvinga fram en bättre hushållning med dekommunala offentliga medlen. Detta kan ske genom attstatsbidragen till kommunerna minskas och/eller genom attkommunerna lagstiftningsvägen tvingas att leva upp tillnormen.Kommunsektorn har utvecklats på ettfrån samhällsekonomisk utgångspunkt gynnsamt sätt.Kommunernas finansiella överskott var 1992 16 miljarderkronor, 1993 22 miljarder och beräknas bli 9miljarder. Även för förväntaskommunerna uppvisa betydande finansiella överskott.Just nu förbereds emellertid ett stort antal skattehöjningar isocialdemokratiskt styrda kommuner och landsting. I lokalavalrörelser har också många löften om kommunalakonsumtionsökningar utställts. Det förefaller osannolikt attkommunerna skulle använda de ökade intäkter somskattehöjningarna initialt leder till för att ytterligare förstärkasitt finansiella sparande. Allt talar för att merparten kommeratt användas för att öka den kommunala konsumtionen. Dettastår, som anförts ovan, i strid med de krav samhällsekonominställer. Det strider också mot de prognoser regeringen göröver den kommunala konsumtionen under de år somkommer.Statsbidragen till kommunerna skall ligga kvarpå nominellt oförändrad nivå enligt beslut. Deplanerade kommunala skattehöjningarna gör det, enligt vårmening, dock nödvändigt att komplettera detta beslut. Viföreslår därför att för de kommuner och landsting som höjerskatten skall reduktionsbeloppet per invånare(enligt de särskilda bestämmelserna om utbetalning avskattemedel ) ökas med ett belopp som motsvarar 55procent av de ökade skatteintäkter som en beslutadskattehöjning ger i förhållande till vad oförändradskatt skulle ha inneburit.Vi föreslår att finansutskottet detaljutformar bestämmelsengenom motsvarande ändring av lagen (1994:961).4.3.3 PensionerI enlighet med den borgerliga regeringenssaneringsprogram måste ytterligare insatser göras för attförstärka rehabiliteringsarbetet för dem som drabbas avsjukdom, arbetsskada m.m. Insatserna bör kunna leda till attden faktiska pensionsåldern höjs med . Det börockså övervägas om den nominella pensionsåldern skallhöjas med till 66. Besparingseffekten uppgår till ca 6miljarder kronor.Reglerna för dem som förtidspensioneras bör ändras så attförtidspension ges samma regler som vidförtida uttag av pension. Regeländringen bör gälla dem somförtidspensioneras . Besparingen uppgår till ca8 miljarder kronor vid fullt genomslag.Delpensionen bör nu slutgiltigt avskaffas förnytillträdande pensionärer. Besparingen blir 0,5 miljarderkronor.4.3.4 Arbetslöshets- och sjukförsäkringarna m.m.Som framgår av annan motion avvisar vi regeringensförslag vad gäller återställande av de gamla reglerna förarbetslöshetsförsäkringen. Enligt vår mening skall det bl.a.inte vara möjligt att röra sig i en ständig rundgång medersättning från försäkringen och ersättning från placering iarbetsmarknadspolitiska åtgärder av skilda slag.Incitamenten för den enskilde att så snabbt som möjligt finnaoch acceptera erbjudande om ett nytt arbete måste förbättras.Inkomstbegreppet inom arbetslöshets- ochsjukförsäkringarna bör ändras så att det blir mer rättvisande.Sjukpenning och dagpenning vid arbetslöshet kan, såsomföreslagits i om social försäkring (Ds Fi1994:81), baseras på medelvärdet av de senaste 24månadernas inkomster.Det arbete som den borgerliga regeringen inledde med attmotverka fusk med bidragssystemen måste fullföljas medkraft. Vi räknar med att detta skall leda till icke obetydligakostnadsminskningar för det offentliga.Tandvårdsförsäkringen bör reformeras ytterligare så attden i princip endast omfattar ett skydd mot höga kostnader.Normala tandläkarräkningar skall belasta patienterna.Läkemedelsförsäkringen bör reformeras i huvudsak ienlighet med förslaget i utredningen ''Omsorg ochkonkurrens'' (SOU 1994:110), vilket bl.a. innebär att en nyform av högkostnadsskydd införs.Sammantaget torde de ovan redovisade förändringarnainnebära en besparing på ca 7 miljarder kronor.4.3.5 FamiljestödRegeringen aviserar tillsättandet av en utredning som skalllägga förslag om minskningar av familjestödet med 3miljarder kronor netto. Enligt vår mening börbesparingsmålet sättas något högre, nämligen 4 miljarderkronor. Det bör i sammanhanget noteras att vi samtidigtavvisar regeringens förslag om att avskaffa vårdnadsbidragetmed den därtill knutna avdragsrätten för styrktabarntillsynskostnader. Den utökade valfrihet för föräldrarnasom vårdnadsbidraget och avdragsrätten medför innebär i sigockså minskade offentliga utgiftsåtaganden.4.3.6 Bostadsbidrag och räntebidragDet är enligt vår mening inte rimligt att hushåll utan barninte skall kunna leva på sin lön och inom ramen för dennaklara av att betala hyran för en rimligt stor lägenhet.Bostadsbidragen för denna kategori bör därför avskaffas.Samtidigt bör en marginell uppjustering av den nedrehyresgränsen i det generella bostadsbidragssystemetgenomföras. Sammantaget bör detta leda till en besparingom minst en miljard kronor.Vi avvisar regeringens förslag att skall riva uppdet tidigare beslutet om nedtrappning av räntebidragen underde kommande två åren.4.3.7 Bistånd m.m.Vi accepterar regeringens förslag vad gällerutgiftsminskningar på biståndsanslagen m.m. I enlighet medvad som tidigare anförts anser vi det däremot inte varamöjligt att nu föregripa kommande försvarsbeslut ochavvisar således regeringens avisering om minskade anslagtill försvaret. Den totala besparingsvolymen bör trots dettakunna uppgå till 3 miljarder kronor.4.3.8 Organisationsbidrag m.m.Statens bidrag till organisationer av skilda slag uppgår tillöver . I ett besvärligt ekonomisktläge måste alla bidra till budgetsaneringen. Anslagen tillpresstöd, partistöd, stöd till studiecirklar m.m. börsammantaget kunna minskas med ca 1,5 miljarder kronor.4.3.9 PrivatiseringarInkomster från privatiseringar av statliga företag är iformell mening av engångskaraktär. Det hindrar emellertidinte att de kan utgöra en väsentlig del av en budgetsanering.Staten har fortfarande mycket stora tillgångar i företag somt.ex. , , , , ,och . Den av den tidigare regeringen inleddaprivatiseringsverksamheten bör fortsätta. Undermandatperioden torde åtminstone Nordbanken, , TV2och kunna privatiseras helt eller delvis. Viberäknar att staten på detta sätt kan tillgodogöra sig intäkterom . Därmed kan de beståenderänteintäkterna av försäljningarna uppskattas till 5 miljarderkronor . Därutöver bidrar försäljningsintäkterna till ensnabbare minskning av den offentliga skulden.4.3.10 SkatteförändringarI den förra regeringens saneringsprogram anges attåtgärder för att åstadkomma en effektivare skatteindrivningskall kunna öka statens intäkter med ytterligare 2 miljarderkronor utöver vad som redan åstadkommits. Förslag om enbreddad momsbas och återstående del av förslagen rörandemiljö- och punktskatter (realt oförändrat skatteuttag vadgäller bensin ) bidrar också med 2miljarder kronor för respektive område.I samband med en översyn av beskattningen avspelverksamhet bör uttaget från denna sektor kunna ökasmed 0,5 miljarder kronor.Verksamhet som är momspliktig bör normalt vara dettautan undantag. Det är således inte rimligt att kommunernaåtnjuter generell avdragsrätt för all ingående mervärdesskattoavsett om verksamheten medför skattskyldighet eller ej.Detta riskerar att snedvrida konkurrensen med motsvarandeverksamhet bedriven i privat eller annan regi. Avdragsrättenbör därför avskaffas, vilket regeringen också föreslår i ensärskild proposition. Till skillnad från regeringen anser vi attåterbetalning av den ingående skatten inte heller skall ske påannat sätt. Vi beräknar att detta tillför statskassan ca 4,5miljarder kronor. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att antar de riktlinjer för den ekonomiskapolitiken som förordas i motionen,2. att godtar de riktlinjer för budgetpolitiken ochgodkänner inriktningen och omfattningen av deutgiftsminskningar och inkomstförstärkningar som förordasi motionen,3. att beslutar att för kommuner och landstingsom höjer skatten reduktionsbeloppet per invånareskall ökas med ett belopp som motsvarar av de ökadeintäkter skattehöjningen ger i enlighet med vad som anförtsi motionen,4. att avslår regeringens förslag till lag omändring i lagen (1994:000) om ändring i lagen (1981:691)om socialavgifter och lag om ändring i lagen (1994:000) omallmänna egenavgifter,5. att avslår vad regeringen förordat omförbättring av det särskilda bostadbidraget för pensionärer ienlighet med vad som anförts i motionen,6. att avslår vad regeringen förordar om uttagetav allmänna egenavgifter åren 1996--1998 i enlighet medvad som anförts i motionen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bidragsförskottet ochunderhållsbidragen,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de förslag som redovisats i Ds1994:91 om förtidspensioner bör träda i kraft ,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om omprövningar avförtidspensioner,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sjukbidrag i stället förförtidspensioner,11. att avslår proposition 1994/95:25 vad avseromläggning av allmänna egenavgifter ocharbetsgivaravgifter,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte höja uttaget av allmännaegenavgifter till sjukförsäkringen per år1996 till 1998,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avgiftsfriheten vad gällersocialavgifter för vissa vinstandelsstiftelser bör bibehållas,14. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjd skattesats på kapitalinkomster från ,15. att avslår proposition 1994/95:25 vad avseråterinförd dubbelbeskattning på utdelningar och kvarhållnavinster i aktiebolag,16. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserändrade skatteregler för värdepappersfonder ochinvestmentföretag,17. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjd skatt på avkastning på pensionsförsäkringar ochpensionssparkonton,18. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjd avkastningsskatt för avkastning på kapitalförsäkringar,19. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserreglerna om att svenska aktier m.m. skattas upp till viss delav värdet vid bestämmande av underlaget föravkastningsskatt,20. att avslår proposition 1994/95:25 vad avsernya skatteregler för sparande i allemansfond,21. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserinförande av förmögenhetsskatt ,22. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjning av procentsatsen för spärrbeloppet ibegränsningsregeln,23. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserdirektavdrag för bygginvesteringar,24. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserskärpt beskattning vid upplösning avskatteutjämningsreserv,25. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserslopad rätt att kvitta underskott av nystartadnäringsverksamhet på inkomst av tjänst,26. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjd statlig inkomstskatt från ,27. att avslår proposition 1994/95:25 vad avsergrundavdraget till statlig inkomstskatt,28. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserförsämrade regler för inflationsskyddet vidinkomstbeskattningen,29. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjning av särskild löneskatt och premieskatt förgrupplivförsäkringar,30. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserhöjd fastighetsskatt från 1,5 till ,31. att avslår proposition 1994/95:25 vad avserförslaget om att inte genomföra den extra höjningen avgaranterad ränta 1995 och 1996,32. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införande avnuvärdesavskrivning,33. att avslår regeringens förslag till lag(1994:000) om praktik för ungdomar iungdomsintroduktion,34.