mot · GH02So216 · 1994-01-25 00:00:00 — finns det ca 35 000 svenskar som kommit från andraländer till som adoptivbarn och det är fortfarandeårligen drygt 1 000 utländska barn som adopteras av svenskafamiljer. Våra myndigheter och adoptionsorganisationerhar etablerat ett fint samarbete med de många ländervarifrån barnen kommit och kommer.Haagkonferensen för internationell privaträtt antog den29 en konvention om internationell adoption.Sverige har arbetat för att konventionenskulle komma till stånd. En svensk delegation har deltagitsåväl i den specialkommission som tagit fram förslaget som iden session som den 10--utarbetade den slutligatexten. Arbetet med adoptioner över gränserna fordrarförutom social, psykologisk och juridisk sakkunskap ocksåen klart uttalad policy från berörda länder när det gäller etikoch moral. är därför mycket viktig. Denär resultatet av ett samarbete mellan ursprungsländer ochmottagarländer för att få till stånd regler och rutiner somgör att barnets bästa tas till vara i varje adoptionsärende.Många länder, såväl ursprungsländer som mottagarländer,arbetar nu med att anpassa sin verksamhet tillkonventionens krav, och ratificeringar kan väntas underåret. nuvarande organisation på det här områdetmed en central myndighet -- förinternationella adoptionsfrågor, -- och auktoriseradeorganisationer som får ge internationell adoptionshjälpsammanfaller väl med konventionens krav. Det är ett avskälen till att enligt min uppfattning bör vara blandde första länderna som ratificerar konventionen. En snarratificering skulle också gynna kontakterna med barnensursprungsländer. tar emot jämförelsevis mångabarn och har ett uppskattat samarbete med ett stort antalländer. Ett dröjsmål från svensk sida kan uppfattas som attvi tar mindre allvarligt på konventionen. Det kan förväntasatt ursprungsländer som själva ratificerat konventionenkommer att ställa krav på att även mottagarlandet gjort det.FN har proklamerat 1994 som familjeår. Som framgår avstatistiken är familjebildning genom adoption en relativtvanlig företeelse i . Många föräldrar har vittnat omglädjen över att på detta sätt få bilda familj. Det äruppenbart att de allra flesta adoptivfamiljer fungerar väloch har förmått ge sina barn förutsättningar som deknappast kunnat få i sin biologiska familj eller i sittursprungsland. vet vi att adoptivfamiljen kanutsättas för speciella påfrestningar. Alla adoptivbarn hartidigt i livet varit med om minst en separation ochdärigenom fråntagits möjligheten att knyta an till någonvuxen person. Enligt all barnexpertis är en sådanvuxenkontakt viktig för att barnet skall utvecklas till enharmonisk människa. Många barn har även andratraumatiska upplevelser bakom sig och den nya familjenställs alltså inför uppgiften att överbrygga och kompenserabarnets ofta svåra utgångsläge. Det krävs mycket av såvälföräldrar som barn för att man skall växa samman ochutveckla de bindningar som kännetecknar en välfungerande föräldrar--barn-relation. Det är inte barajuridiskt utan även socialt och känslomässigt man skall blien familj.Sverige jämställer adoptivfamiljer med andra familjer,juridiskt har de samma rättigheter och skyldigheter. Vi harockså ett system för att utreda och informera den som skallfå adoptera. Ingen får ta emot ett utländskt barn föradoption utan socialnämndens medgivande. Men oftaupphör kontakten med myndigheterna helt sedanadoptionen är juridiskt klar. Adoptivfamiljen harnaturligtvis möjlighet att anlita de olika institutioner somgenerellt står till barnfamiljers förfogande men det är intealltid som deras personal har den kunskap som krävs för despeciella problem som kan uppstå i en adoptivfamilj. Detkan också vara svårt att identifiera vad som är ''normala''problem och när det krävs särskild kunskap. Det är ocksåförståeligt om adoptivföräldrar som genomgått enutredning och blivit ''godkända'' har en känsla av att ''dethär förväntas vi klara av själva''. Adoptivfamiljensutgångsläge gör att samhället har ett säskilt ansvar för attfamiljen får den hjälp och det stöd den behöver. Dettaunderstryker behovet av att får möjlighet attkontinuerligt erbjuda hjälp även sedan adoptionen ärjuridiskt klar. Också detta ligger väl i linje medHaagkonventionen som föreskriver att myndigheterna imottagarländerna ska främja utvecklingen av ''post-adoption service'' i sina adoptionsfrågor hadeunder åren 1987--1990 ett projekt som gällde rådgivning tillutländska adoptivbarn och deras familjer. Arbetet bedrevsmed medel från allmänna arvsfonden. Inom projektetframkom ett stort behov av information och utbildning avolika yrkesgrupper när det gäller hur man på bästa sättstöttar familjer med utländska adoptivbarn. hardärefter arbetat med att till olika samhällsorgan föra ut deerfarenheter och den kunskap om adoptivbarnens speciellabehov som projektet gav. Ett problem är att det inte i lageller förordning är fastslaget vem som har det primäraansvaret för att adoptivfamiljen ska få det stöd den behöver.Det finns anledning att notera att för barnetsrättigheter har rekommenderat att vidta åtgärder''för att närmare övervaka situationen för utländska barn iadoptivfamiljer i ''.Det är således en viktig förebyggande barnavårdandeåtgärd att medverka till att adoptivbarnens psykologiskaintegrering i familjen kommer till stånd. Utan en sådananknytning är det stor risk för problem i tonåren och äveni de adopterades vuxenliv. Det är också viktigt för vårtförtroende i barnens ursprungsländer att allt görs för attadoptivfamiljerna skall få den hjälp som behövs. Till NIAkommer regelbundet frågor från företrädarna för barnen ideras ursprungsländer om hur svenska myndigheter följerupp barnens situation i sina nya familjer. Ett sådantuppföljningsansvar för även efter det att enadoption är juridiskt klar borde kunna regleras genom enkomplettering av socialtjänstlagen ochsocialtjänstförordningen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en snabb ratificering avHaagkonventionen om internationella adoptioner,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stödet till adoptivfamiljer dennärmaste tiden efter ankomsten av ett adoptivbarn,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av attuppföljningsansvaret när det gäller adoptivbarn regleras.