mot · GH02So604 · 1994-01-25 00:00:00 — BakgrundUnder 1991 var 46 000 barn med om att föräldrarnaseparerade. Det är en uppgång sedan 1986.Separationsfrekvensen har ökat mest för familjer medbarn i förskoleåldern och är vanligast bland familjer medbarn . Detta är tragiska och skrämmande siffror.Orsakerna till separationer och skilsmässor är givetvismånga och ofta komplexa och det kan tyckas att samhälletinte kan göra särskilt mycket åt detta. Till viss del är detgivetvis sant, men det är ingen hemlighet att det nyföddabarnet innebär den kanske största förändring ettparförhållande kan utsättas för, och om det vill sig illa, enoerhörd påfrestning. Dessutom innebär den ökadearbetslösheten att många familjer hamnar i oväntadesociala situationer. För många blir dessa påfrestningar, somi regel är övergående, för mycket för äktenskapet. Man gerupp, trots att det kanske inte hade behövt gåså illa. beror detta på att föräldrarna vardåligt förberedda på det ansvar och den belastning manskulle klara, man blev överrumplad av oväntade problemoch konflikter.Familjerådgivningen i sin nuvarande form är förvisso enresurs och ett stöd, men alltför ofta är det för sent när manväl vänder sig dit. Det känns dessutom för mångasvårtillgängligt och det är ofta väntetider.Förstärk föräldrautbildningen med familjeterapeuterResurser måste sättas in i förebyggande syfte, redanunder graviditeten då föräldrarna regelbundet besökermödravårdscentralen och i regel går igenom en enklareförberedande utbildning. Denna utbildning bör förstärkasmed ett eller flera moment där familjeterapeuter involverasi syfte att på ett enkelt och öppet sätt tala om de problemsom kan komma. Barnmorskorna gör förvisso en del avdetta, men det behövs mycket mer. Att man verkligenklargör att det inte är särskilt ovanligt att hamna i olika slagskriser, att det inte alltid är så enkelt att få ett litet barn. Manbör förklara orsaker, underlätta förståelse ochkommunikation när kriser uppstår, ge råd ikonflikthantering och ge föräldrarna insikt i de storaskillnader som finns i manliga och kvinnliga reaktionerkring det nyfödda barnet. För många skulle det dessutomsäkert vara av stort värde att få insikten att det finns stöd iform av bl.a. familjerådgivningen att ta till om det behövs.Denna utbildning skulle senare kunna följas upp med ökatstöd vid barnavårdscentralerna, till vilka familjeterapeuterskulle kunna knytas.Denna typ av utbildning och extra stöd löser självfalletinte alla problem, men det skulle med största säkerhetbidraga till ökad insikt och förståelse hos många, vilket i sintur skulle kunna leda till att fler äktenskap överlever dessaövergående kriser, till gagn för barnen och familjerna, menockså samhället.Utred möjligheten att utöka föräldrautbildningenEn förstärkning av såväl mödravårds- sombarnavårdscentraler enligt beskrivningen ovan bör snarastutredas mot bakgrund av skilsmässostatistiken. Parallelltskulle pilotprojekt kunna genomföras på olika platser föratt så snabbt som möjligt få fram ett konkret, mätbartunderlag för framtida beslut.Att i detta skede göra kostnadsberäkningar för en ökadföräldrautbildning skulle vara mycket hypotetiskt, men denkostnadsökning det skulle medföra bör i resonemangetvägas mot de kostnader samhället får bära i samband medmånga skilsmässor -- kostnader som rättshjälp,bostadsbidrag, socialbidrag, bidragsförskott och i vissa fallför ungdomar med svåra problem. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utökadföräldrautbildning,2. att hos regeringen begär en utredning omförstärkt föräldrautbildning.