mot · GH02L413 · 1994-01-25 00:00:00 — SammanfattningI motionen föreslås att beslutar att i störstamöjliga utsträckning juridiskt likställa homosexuell ochheterosexuell samlevnad genom att bland annat stifta en lagom registrerat partnerskap. Vårt ställningstagande byggerpå tanken om alla människors lika värde och likhet införlagen. Det ankommer inte på samhället att ha synpunkterpå människors val av samlevnadsform. Samhällets uppgiftbör i stället vara att underlätta för människor att leva ienlighet med sina egna önskemål och sinpersonlighetsinriktning, under förutsättning att detta inteskadar andra.Vi vill tillgodose homosexuella pars önskemål om att fåtillgång till en värdefull ram för sina relationer som ett sättatt manifestera sin kärlek och tillgodose deras behov avekonomisk och juridisk trygghet i sina relationer. Vi villskapa en ökad medvetenhet om, förståelse för, ochöppenhet till homosexualitet och homosexuella relationer.Ett viktigt sätt att uppnå detta är att i största möjligautsträckning juridiskt likställa homosexuell ochheterosexuell samlevnad.Vi föreslår därför att antar två nya lagar; enlag om partnerskap och en lag om sambor av samma kön.Den sistnämnda lagen är tänkt att ersätta lagen (1987:813)om homosexuella sambor. Vi föreslår också att riksdagenantar vissa följdändringar i ochbrottsbalken. Det innebär att alla bestämmelser som gällerför makar också skall gälla även för partner med någraundantag. Det första undantaget är bestämmelser som gerupphov till gemensamt föräldraskap eller gemensamvårdnad av barn. Det andra undantaget är att bestämmelsersom gäller för makar vars tillämplighet uppenbarligen ärberoende av att makarna är av motsatt kön, i praktikenregler som ger särskilda ekonomiska förmåner åt giftakvinnor eller änkor. Det tredje undantaget är deinternationellt privaträttsliga bestämmelserna iförordningen (1931:429) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap, adoption ochförmynderskap. Vårt yrkande innebär att lagarna ochlagändringarna träder i kraft den 1 juli 1994.1. LagtextVi har följande förslag till lagtext.1.1 Förslag tillLag om partnerskapHärigenom föreskrivs följande.1 kap. Partnerskapets ingående och upplösningPartnerskap 1 § Partnerskap ingås mellan två personer av samma kön.De som har ingått partnerskap med varandra är partner.2 § Partnerskap upplöses genom den ena partnerns dödeller genom partnerskapsskillnad.Partnerskapshinder 3 § Partnerskap får ingås endast om en av personernaantingen är svensk medborgare med hemvist i ellerutländsk medborgare med hemvist här efter en bosättningsom har varat minst två år.4 § Partnerskap får inte ingås om det föreligger ett hindersom motsvarar något av dem som finns i 2 kap.äktenskapsbalken.Rätten att ingå partnerskap prövas enligt svensk lag.Prövning av partnerskapshinder 5 § Innan partnerskap ingås skall prövas om det finnsnågot hinder mot partnerskapet.6 § Vid prövningen tillämpas de bestämmelser i 3 kap.och 15 kap. som gäller för förfarandet vidprövning av äktenskapshinder.Partnerskapsregistrering 7 § Partnerskap ingås med registrering i närvaro avsläktingar eller andra vittnen.8 § Vid registreringen tillämpas bestämmelserna i 4 kap.2 § på motsvarande sätt.9 § Behörig att vara registreringsförrättare är lagfarendomare i tingsrätt eller den som har förordnat.10 § För partnerskapsregistrering gäller i övrigtbestämmelserna i 4 kap. 5, 7 och 8 §§ äktenskapsbalkensamt föreskrifter som meddelats av regeringen.Beslut om förrättande av partnerskapsregistreringöverklagas enligt bestämmelserna i 15 kap. 3 och 4 §§äktenskapsbalken.Beträffande internationella förhållanden rörandepartnerskapsregistrering gäller 1 kap. 4--9 §§ lagen (1904:26s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörandeäktenskap och förmynderskap.Partnerskapsskillnad m.m.11 § Bestämmelserna i 5 kap. gälleräven för partnerskapsskillnad.12 § Mål om partnerskapsskillnad och mål där talan försom fastställelse att ett partnerskap består eller inte består ärpartnerskapsmål. Bestämmelserna för äktenskapsmålgäller även för partnerskapsmål.13 § Partnerskapsmål får alltid tas upp av svensk domstolom partnerskapet ingåtts här.2 kap. Partnerskapets rättsverkningar 1 § Ett partnerskap har samma rättsverkningar som ettäktenskap med de undantag som anges i 2--4 §§.Bestämmelser med anknytning till äktenskap och makartillämpas på motsvarande sätt för partnerskap och partnerom inte undantagsreglerna i 2--4 §§ ger anledning till annat.2 § Partner får varken gemensamt eller ensamma antaadoptivbarn enligt 4 kap. . Inte heller fårpartner enligt 13 kap. 8 § utses att i egenskapav särskilt förordnade förmyndare gemensamt utövavårdnaden om en underårig.3 § Bestämmelser, som gäller för makar och varstillämplighet uppenbarligen är beroende av att makarna ärav motsatt kön, gäller inte för partner.4 § Bestämmelserna i förordningen (1931:429) om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap,adoption och förmynderskap gäller inte för partnerskap.1. Denna lag träder i kraft 1.2 Förslag tillLag om sambor av samma könHärigenom föreskrivs följande.1 § Vad som gäller i fråga om en man och en kvinna somlever tillsammans som sambor, skall tillämpas även på tvåmän eller två kvinnor som lever tillsammans undermotsvarande förhållanden med de undantag som anges i 2och 3 §§.2 § Bestämmelsen i 13 kap. 8 § omgemensamt utövande av vårdnad om underårig är intetillämplig på sambor av samma kön.3 § Bestämmelser vars tillämplighet uppenbarligen ärberoende av att samborna är av motsatt kön, är intetillämpliga.1. Denna lag träder i kraft 2. Genom lagen upphävs lagen (1987:813) omhomosexuella sambor 1.3 Förslag tillLag om ändring i äktenskapsbalkenHärigenom föreskrivs att 2 kap. 4 §, 3 kap. 3 § och 5 kap.5 § skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse 2 kap.4 § Den som är gift får inte ingå nytt äktenskap.3 kap.3 § Kvinnan och mannen skall vid hindersprövningenskriftligen försäkra på heder och samvete att de inte är släktmed varandra i rätt upp- och nedstigande led ellerhelsyskon. Har de inte tillstånd till äktenskapet enligt 2 kap.3 § andra stycket, skall deras försäkran också avse att de inteär halvsyskon.De som begär hindersprövning skall på heder ochsamvete skriftligen uppge om de har ingåttäktenskap. Den som har ingått äktenskap skallstyrka att äktenskapet blivit upplöst, om inte detta framgårav folkbokföringen eller av intyg från utländsk myndighet.5 kap.5 § Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släktmed varandra i rakt upp- och nedstigande led eller ärhelsyskon, har var och en av makarna rätt tilläktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsammagäller om äktenskapet har ingåtts trots att någon avmakarna redan var gift och det tidigare äktenskapet inte harblivit upplöst.Föreligger tvegifte, har var och en av makarna i dettidigare äktenskapet rätt att få detta upplöst genomäktenskapsskillnad utan föregående betänketid.I fall som avses i första stycket kan talan omäktenskapsskillnad föras även av allmän åklagare.Föreslagen lydelse 2 kap.4 § Den som är gift eller partner får inte ingå nyttäktenskap.3 kap.3 § Kvinnan och mannen skall vid hindersprövningenskriftligen försäkra på heder och samvete att de inte är släktmed varandra i rätt upp- och nedstigande led ellerhelsyskon. Har de inte tillstånd till äktenskapet enligt 2 kap.3 § andra stycket, skall deras försäkran också avse att de inteär halvsyskon.De som begär hindersprövning skall på heder ochsamvete skriftligen uppge om de har ingåttäktenskap eller partnerskap. Den som har ingåttäktenskap eller partnerskap skall styrka att äktenskapeteller partnerskapet har blivit upplöst, om inte detta framgårav folkbokföringen eller av intyg från utländsk myndighet.5 kap.5 § Om äktenskapet har ingåtts trots att makarna är släktmed varandra i rakt upp- och nedstigande led eller ärhelsyskon, har var och en av makarna rätt tilläktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Detsammagäller om äktenskapet har ingåtts trots att någon avmakarna redan var gift eller partner och det tidigareäktenskapet eller partnerskapet inte har blivit upplöst.Var någon av makarna gift eller partner vid äktenskapetsingående, har var och en av makarna eller partnerna i dettidigare äktenskapet eller partnerskapet rätt att få dettaupplöst genom äktenskapsskillnad ellerpartnerskapsskillnad utan föregående betänketid.I fall som avses i första stycket kan talan omäktenskapsskillnad föras även av allmän åklagare.1. Denna lag träder i kraft 1.4 Förslag tillLag om ändring i brottsbalkenHärigenom föreskrivs att 7 kap. 1 § skall haföljande lydelse.Nuvarande lydelse 7 kap.1 § Ingår den är gift nytt äktenskap eller ingår ogiftäktenskap med den som är gift, dömes för tvegifte till bötereller fängelse i högst två år.Föreslagen lydelse 7 kap.1 § Ingår den är gift eller partner nytt äktenskap ellerpartnerskap, dömes för obehörigt ingående av äktenskapeller partnerskap till böter eller fängelse i högst två år.Detsamma gäller annan, som ingår äktenskap ellerpartnerskap med den som är gift eller partner.1. Denna lag träder i kraft 2. Bakgrund 2.1 InledningHomosexualitet är inget som låter sig entydigtdefinieras. Delvis av denna anledning är det svårt attuppskatta hur många personer som är homosexuella. Det ärviktigt att poängtera att homosexualitet inte bara är en rentsexuell dragning till personer av samma kön. Den omfattaräven andra känslor än rent sexuella såsom kärlek, omtanke,vänskap, lojalitet och omsorg. Den tar sikte inte bara påden rent fysiska attraktionen utan även den psykiska. Ävenfast det numera kan tyckas självklart för de flesta ärhomosexualitet inte någon sjukdom, en uppfattning somtidigare var vanlig. På forskningens nuvarande ståndpunktgår det inte att säga varför en del blir heterosexuella ochandra homosexuella. De som har forskat i dessa frågor ärdock överens om att sexuell läggning grundläggs under detidiga barnåren.Homosexualitet har sannolikt funnits i alla samhällenoch . Under vissa perioder och i vissa samhällenhar homosexualitet varit tillåtet och under andra perioderoch samhällen har homosexualitet varit förbjudet eller i vartfall tabubelagt. Det finns länder där homosexuallarelationer är straffbara, i vissa fall belagda med dödsstraff.2.2 Utvecklingen i 2.2.1 Homosexualitet legaliseras och accepterasFram var sexuella relationer mellan tvåpersoner av samma kön, såväl mellan män som kvinnor,förbjudna enligt svensk lag. När detta förbud upphävdes,ersattes det med en minimiålder för frivilliga homosexuellarelationer. Denna åldersgräns var dock högre än den somgällde för motsvarande heterosexuella förbindelser. År1978 ändrades bestämmelser så att sammanedre åldersgräns kom att gälla för såväl heterosexuella somhomosexuella förbindelser.Frågan om homosexuellas rättigheter behandlades förförsta gången mera ingående av den svenska år1973. I detta sammanhang godtog ett uttalandeav lagutskottet att samlevnad mellan två personer av sammakön var från samhällets synpunkt en fullt acceptabelsamlevnadsform (bet. LU 1973:20 s. 16).2.2.2 Betänkandet ''Homosexuella och samhället''tillsattes en kommitté med uppgift attbland annat sammanställa och redovisa tillgängligdokumentation om homosexualitet och föreslå åtgärdersom syftade till att undanröja kvarvarande diskrimineringav homosexuella. Kommittén överlämnade sittslutbetänkande , ''Homosexuella ochsamhället'' (SOU 1984:63).I betänkandet avvisade utredningen tanken påäktenskap mellan homosexuella. Man hänvisade till degrundmurade värderingar som fanns i samhället omäktenskapet som en mellanman och kvinna. Som ett alternativ diskuterades att införaen möjlighet för homosexuella att anmäla eller registrerasitt förhållande. Till denna registrering kunde knytasrättsverkningar motsvarande dem som gäller för äktenskap.Man avvisade dock denna tanke med motiveringen att etttillskapande av ett nytt institut som bara hänför sig tillhomosexuella framstår som ett onödigt utpekande av engrupp människor i samhället. Man pekade också på riskenatt ett sådant system skulle kunna befästa rådandefördomar. Däremot borde enligt utredningen homosexuellsamlevnad från rättslig synpunkt jämställas med vad sominom lagstiftningen kallas äktenskapsliknande förhållandeeller motsvarande uttryck.Betänkandet blev föremål för en omfattanderemissbehandling och i prop. 1986/87:124 anslöt sigföredragande statsrådet i huvudsak till utredningensbedömning och föreslog att den då föreslagna lagen(1987:232) om sambors gemensamma hem skulle görastillämplig även på homosexuella förhållanden. Vidriksdagsbehandlingen tillstyrktes detta förslag ochresulterade i lagen (1987:813) omhomosexuella sambor, den s.k. homosexlagen.2.2.3 Lagen om homosexuella samborLagen (1987:813) om homosexuella sambor(homosexlagen) trädde i kraft . Lagenmedför att sambor av samma och motsatt kön likställs ivissa, men ej i alla, avseenden.Lagen består bara av en enda bestämmelse enligt vilkenvad som gäller för sambor, enligt vissa uppräknade lagar ochbestämmelser, skall tillämpas även på två personer som bortillsammans i ett homosexuellt förhållande. Om någon avde uppräknade lagarna eller bestämmelserna förutsätter attsamborna skall vara ogifta, gäller detta krav också dehomosexuella samborna.Den viktigaste delen är hänvisningen till lagen(1987:232) om sambors gemensamma hem, den så kalladesambolagen. Den innehåller bestämmelser om vissainskränkningar i rätten att förfoga över det gemensammahemmet, regler om övertagande av den gemensammabostaden när samboförhållandet upphör och regler ombodelning. Bodelningsreglerna är dispositiva, dvs. de kanavtalas bort. En annan viktig hänvisning sker tillärvdabalken vilket innebär att efterlevande sambo i etthomosexuellt förhållande är dödsbodelägare i sammautsträckning som en efterlevande sambo i ett heterosexuelltförhållande.Riksdagen gjorde (rskr. 1992/93:365) etttillkännagivande om att bostadsbidrag också skall kunnautgå till personer av samma kön utan beaktande avsamlevnadsform. kommer regeringen attlägga fram förslag om nya regler för bostadsbidrag.Det finns också bestämmelser där sambor av samma ochmotsatt kön inte är jämställda i lagstiftningen. En grupputgör de två lagar som reglerar konstlad befruktning,nämligen lagen (1984:1140) om insemination och lagen(1988:711) om befruktning utanför kroppen. Inseminationoch befruktning utanför kroppen får endast utföras omkvinnan är gift eller bor tillsammans med en man underäktenskapsliknande förhållanden.En annan grupp är bestämmelser med jävsliknandekaraktär som omfattar sambor i den mening begreppetanvänts i lagstiftningen men inte uttryckligen personer avsamma kön som sammanlever under motsvarandeförhållanden. Bestämmelserna skall förhindra att personerpå ett otillbörligt sätt gynnar närstående eller attovidkommande hänsyn påverkar beslutsförfarandet. Vianser att även två personer av samma kön kan leva underäktenskapsliknande förhållanden och därför bör betraktassom närstående. Därför ser vi bristerna i bestämmelsernamed jävsliknande karaktär som olycksfall i arbetet.Ett exempel på detta finns i lagen (1987:464) om vissariktade emissioner i aktiebolag m.m. I denna lag föreskrivsatt beslut om exempelvis nyemissioner av aktier i ettaktiemarknadsbolag (börsbolag eller OTC-bolag) skallfattas på visst kvalificerat sätt om företrädesrätt till teckningskall ges till bl.a. styrelseledamöter och anställda i bolaget.Med styrelseledamöter jämställs bland andra make ochsambo till en sådan person. 1986/87:76 påpekas attordet sambo har den betydelsen det har i allmäntspråkbruk, dvs. man och kvinna som lever tillsammansunder äktenskapsliknande förhållanden.I bankrörelselagen (1987:617) finns ett förbud för enbank att på andra villkor än sådana som banken normaltställer upp lämna kredit till eller ikläda siggarantiförbindelse för vissa personer i ledande ställninginom banken, vissa aktieägare och revisorer. Detta förbudgäller även för make eller sambo till sådan person (2 kap.17 och 18 §§). I lagens förarbeten framgår att med uttrycketsambo avses endast sambor av motsatt kön.I lagen (1986:436) om näringsförbud avses med uttrycket''under äktenskapsliknande former'' endast sambor avmotsatt kön. Lagens 7 § förbjuder den som har meddelatsnäringsförbud att vara anställd i en verksamhet som drivsav hans make eller den som lever under äktenskapsliknandeförhållanden.Lagen har inte tillämpats i någon störreutsträckning vid domstolar och myndigheter. Det finns dockanledning att anta att redan existensen av den innebär attkonflikter kan förebyggas eller lösas innan de kommer tilldomstolars eller myndigheters kännedom.2.2.4 Frågan om partnerskapRiksdagen behandlade ett flertalmotioner om att införa en lag om s.k. registreratpartnerskap. En sådan lag skulle möjliggöra för tvåhomosexuella att registrera sitt förhållande och därigenomåstadkomma att flertalet av äktenskapets rättsverkningarblir tillämpliga på förhållandet. avslog dockmotionerna.Socialstyrelsen fick ett övergripandeansvar för samordningen av insatser för homosexuella.Inom ramen för sitt uppdrag presenterade Socialstyrelsenför regeringen ett förslag till lagstiftning omregistrerat partnerskap.I mars 1991 tillsattes som fick iuppdrag att göra en utvärdering av lagen (1987:813) omhomosexuella sambor och att inom ramen för dennautvärdering även överväga behovet av en lagstiftning oms.k. som kommitténhar arbetat har ytterligare motioner framlagts i riksdagenom införande av en lag om registrerat partnerskap.Riksdagen har dock avslagit dessa motioner med hänvisningtill det pågående kommittéarbetet (bl.a. bet.1992/93:LU36).2.2.5 betänkandeI presenterade Partnerskapskommitténsitt betänkande ''Partnerskap'' (SOU 1993:98). Kommitténföreslog att det skall införas två nya lagar; en lag ompartnerskap och en lag om sambor av samma kön. Densistnämnda är tänkt att ersätta lagen (1987:813) omhomosexuella sambor. Kommittén föreslog också vissaföljdändringar i och brottsbalken.Här skall poängteras att motionens ochPartnerskapskommitténs lagförslag är identiska. Vidare ärförslagen till specialmotiveringar i principöverensstämmande med varandra. Stora delar avmotionens bakgrunds- och motivtext är också hämtade frånPartnerskapskommitténs betänkande. Därför tycker vi inteatt det finns anledning att redovisa närmare detaljer kringbetänkandet.2.3 Homosexuella och barnDet är känt att det finns barn som växer upp ihomosexuella familjebildningar. Många homosexuella har,innan de blivit medvetna om eller accepterat sinhomosexualitet, haft heterosexuella förhållanden och harbarn från dessa förhållanden.Det förekommer också att personer i homosexuellaförhållanden skaffar barn med avsikt att barnet skall växaupp i det homosexuella förhållandet, i praktiken somparternas gemensamma barn. Detta kan ske genom att denena parten eller båda parterna i ett förhållande har enförbindelse med någon av motsatt kön och ensam adopterareller låter sig insemineras.Parterna i förhållandet har dock inte möjlighet adopteragemensamt. För att någon skall få adoptera krävs att rättenlämnar tillstånd till adoptionen. Sådant tillstånd får, enligt4 kap. 6 § FB, ges endast om adoptionen är till fördel förbarnet och sökanden har uppfostrar barnet eller villuppfostra det eller annars om det med hänsyn till detpersonliga förhållandet mellan sökanden och barnet finnssärskild anledning till adoptionen. Homosexualitet är etthinder för adoption. Det fastslog regeringsrätten idecember 1993 när den som sista instans nekade enhomosexuell man adoption av ett utländskt barn. Mannenlever tillsammans med en annan man. Motiveringen var attsamhällets sociala ''förbud'' mot homosexualitet kan utgöraen särskild påfrestning för barnet. Barn som växer upp i etthem med ett homosexuellt föräldrapar konfronterasdagligen med negativa attityder från omgivningen.Rätten till konstlad befruktning begränsas genom lagen(1984:1140) om insemination och lagen (1988:711) ominsemination till kvinnor som lever i äktenskap ellersammanbor med en man. I de fall som homosexuella parskaffar barn genom konstlad befruktning sker detta såledesutomlands eller på privat väg.Det finns inte någon undersökning som pekar pånågra skillnader mellan å ena sidan barn som växer upp medhomosexuella föräldrar eller med en homosexuell förälderoch dennes partner och å andra sidan barn som växer uppmed en eller två heterosexuella föräldrar eller med enheterosexuell förälder och dennes partner. betänkande (SOU 1993:98) del B''Homosexuella parrelationer och homosexuella föräldrar''finns en ingående redogörelse för forskning omhomosexuella och barn. Denna forskning har dock av en delkritiserats som otillförlitlig främst för att den inte ärrepresentativ.3 Överväganden och förslag 3.1 Vårt förslag -- lag om partnerskap för homosexuella 3.1.1 Vår grundinställningVårt ställningstagande har en ideologisk grund. Detbygger på tanken om alla människors lika värde och likhetinför lagen. Vi erkänner den homosexuella kärleken somlikvärdig med den heterosexuella. Utifrån detta synsättanser vi att det inte ankommer på samhället att hasynpunkter på människors val av samlevnadsform.Samhällets uppgift bör i stället vara att underlätta -- inteförhindra -- för människor att leva i enlighet med sina egnaönskemål och personlighetsinriktning, under förutsättningatt detta inte skadar andra.Vi vill tillgodose homosexuella pars önskemål om att fåtillgång till en värdefull ram för sina relationer som ett sättatt manifestera sin kärlek. Vi vill också tillgodosehomosexuella pars behov av ekonomisk och juridisktrygghet i sina relationer. Vi vill skapa en ökad medvetenhetom, förståelse för och öppenhet till homosexualitet ochhomosexuella relationer. Vi anser att ett viktigt sätt attuppnå detta är att i största möjliga utsträckning juridisktlikställa homosexuell och heterosexuell samlevnad. Viföreslår därför att det införs en möjlighet för homosexuellapar att ingå partnerskap med varandra.3.1.2 Känslomässig trygghetDen enda säkra skillnaden mellan homosexuella ochheterosexuella är att homosexuella känslomässigt dras tillpersoner av samma kön. Ett parförhållande mellan tvåkvinnor eller mellan två män företer typiskt sett storalikheter med ett parförhållande mellan en man och enkvinna. I dessa förhållanden finns samma känslor av kärlek,omtanke, ömhet, vänskap, lojalitet och omsorg. Personersom lever i homosexuella parförhållanden har sammakänslomässiga behov av att såväl sig emellan som utåt visadessa känslor och sin önskan att leva tillsammans i ettvaraktigt och ömsesidigt förpliktande förhållande sompersoner som lever i heterosexuella parförhållanden. Ävenom begrepp som kärlek och känslomässig trygghet ärvanskligt att diskutera i förnuftsmässiga temer tror vi att detskulle öka den känslomässiga tryggheten för mångahomosexuella par om de får möjlighet att i ett officiellt ochlite mer högtidligt sammanhang förklara sin ömsesidigakärlek och visa hur djup och betydelsefull deras relation äroch att den måste tas på allvar.3.1.3 Juridisk och ekonomisk trygghetFlera av de regler som gäller för äktenskapet hartillkommit för att skapa ekonomisk och juridisk trygghet förmakarna. De är en följd av att makar ofta har en tättsammanvävd ekonomi och behov av regler till skydd ochhjälp för konfliktlösning. Vi menar att parterna i etthomosexuellt förhållande har samma behov av ekonomiskoch juridisk trygghet. Vi anser att det är angeläget atttillgodose detta behov.Det har anförts att detta kan tillgodoses på andra sätt ängenom en lagstiftning om partnerskap.För sambor av samma kön, vad som kallashomosexuella sambor, finns en lagreglering som delvismotsvarar den som gäller för sambor av motsatt kön. Dengrundläggande lagregleringen, nämligen lagen (1987:232)om sambors gemensamma hem, omfattar båda dessagrupper. Denna lag ger sambor en viss grundtrygghet.Sambor har -- oavsett om de är av samma eller motsattkön -- möjlighet att avtalsvis och genom testamentariskaförordnanden ytterligare reglera de juridiska ramarna försin samlevnad.