mot · GI02Fi6 · 1994-11-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:25 Vissa ekonomisk- politiska åtgärder, m.m. Inledning3 2.1 Socialdemokraternas tidigare misslyckanden3 2.2 Fyrpartiregeringens uppdrag3 3. Den ekonomiska utvecklingen4 3.1 Den internationella utvecklingen4 3.2 Den svenska ekonomin4 4. Kommentarer kring propositionen5 4.1 Socialdemokrater i opposition kontraregeringsställning5 4.2 Bristande strategi hotar en gynnsam ekonomiskutveckling7 4.3 Orättfärdig profil på vissa avbudgetförstärkningarna8 4.3.1 Pensionärerna8 4.3.2 Familjepolitiken8 4.3.3 Kommunsektorn9 5. alternativ9 5.1 Kristdemokratiska utgångspunkter för denekonomiska politiken9 5.1.1 Rättvis fördelning10 5.1.2 En ekologiskt hållbar utveckling10 5.2 Etikens betydelse för en långsiktigt god ekonomiskutveckling10 5.3 Ett gott företagsklimat skapar nya framtidsjobb11 5.4 Utveckla tjänstesektorn -- alla jobb är värdefulla12 5.5 Långsiktig utvecklingskraft ger varaktiga jobb13 5.6 Sanering av de offentliga finanserna --alternativ14 5.6.1 Krisen i de offentliga finanserna14 5.6.2 Principer vid saneringen av de offentligafinanserna14 5.6.3 Förstärkningar av den offentliga sektornsfinanser15 5.6.3.1 Nathalieplanen15 5.6.3.2 Ytterligare budgetförstärkningar16Besparingar utöver Nathalieplanen16Inkomstförstärkningar utöver Nathalieplanen18Fördelningspolitiska åtgärder18 6. SammanfattningI denna motion presenteras alternativtill ekonomisk politik med anledning av regeringensproposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder.Motionen inleds med en kort tillbakablick på dels den förrasocialdemokratiska regeringsperioden, dels den gångnamandatperioden. Under den förra mandatperioden ladesgrunden för en gynnsam ekonomisk utveckling och skapadesförutsättningar för att stabilisera statsskulden 1998.Den ekonomisk-politiska proposition som regeringenpresenterat präglas av en kombination av bristande strategi,kortsiktighet och plötsligt uppvaknande inför ekonomiskarealiteter. Resultatet blir ett hafsverk som det är svårt att taställning till i alla delar då flera av förslagen inte ärtillräckligt beredda. Bland annat är finansieringen av det s kinvesteringspaketet milt uttryckt oklar. På flera punkternärmar sig dock regeringen den förra regeringens politik,och propositionen visar att man nu accepterar en rad av debudgetförstärkningar som vidtogs under den förramandatperioden under massiva protester från den dåvarandeoppositionen -- indragningen från kommunsektorn,sänkningen av a-kasseersättningen, det nyabostadsfinansieringssystemet etc etc.I propositionen avslöjas också regeringens bristande insiktom betydelsen av goda villkor för företagande somförutsättning för en långsiktigt god ekonomisk utveckling.Flera av förslagen innebär att tillväxten i befintliga företagoch framväxten av nya företag försvåras.Dubbelbeskattningen återinförs på avkastningen påriskvilligt kapital som satsas i företag för investeringar ochnya jobb, kvittningsrätten för underskott i nystartade företagslopas, arbetsrätten återställs, skattekilarna höjs, vilkethämmar inte minst framväxten av nya arbeten itjänstesektorn etc. Sammantaget riskerar dessa förslag atthämma den ekonomiska utvecklingen och därmed även påsikt försvaga statsfinanserna, även om en del av förslagenkortsiktigt förbättrar budgetsaldot.De budgetförstärkningar som presenteras i propositionenär i vissa delar mycket tveksamma också urfördelningspolitisk synvinkel. Dels menar vi att deekonomiskt sämst ställda pensionärerna kompenseras för litevid de kraftiga besparingarna i pensionerna. Dels är flera avbesparingsförslagen på det familjepolitiska stödet ett hårtslag mot de familjer som har lägst disponibel inkomst. Attbåde göra kraftiga besparingar på flerbarnstillägget ochslopa vårdnadsbidraget minskar dramatiskt det ekonomiskautrymmet för tusentals barnfamiljer. Slopandet avvårdnadsbidraget är en rent ideologisk åtgärd riktad motfamiljernas valfrihet i valet av barnomsorgsform. Visserligenkan en kortsiktig besparing avläsas i statsfinanserna, men förden samlade offentliga sektorn innebär det en renutgiftsökning, då ytterligare kostnader vältras över på denkommunala sektorn. Tillsammans med den slopadeinflationsuppräkningen av statsbidragen tillkommunsektorn, aviserade höjda arbetsgivaravgifter, enkrympande skattebas för kommunerna genom kraftigt höjdaegenavgifter kommer belastningen på kommunerna under denärmaste åren att bli synnerligen tung.I motionen redovisar vi också huvuddragen iKristdemokraternas ekonomiska politik. Vi visar behovet avsåväl en etisk förankring som miljöhänsyn i den ekonomiskapolitiken. Vikten av ett gynnsamt klimat för företag ochföretagare samt behovet av sänkta skattekilar för att främjatillväxten i den privata tjänstesektorn betonas. Vi redovisaräven vår bedömning av behovet av sanering i de offentligafinanserna. Vi tar avstamp i den s k Nathalieplanen på 81 (+20) miljarder kronor som fyrpartiregeringen tog fram.Utöver den ursprungliga planen på 81 miljarder redovisar vibudgetförstärkningar på närmare 40 miljarder, varavmerparten utgörs av besparingar. Sammantaget redovisar vibudgetförstärkningar med genomslag 1998 på drygt 118miljarder vilket överstiger regeringens saneringsprogrammed drygt 43 miljarder kronor.Trots det ansträngda statsfinansiella läget har vi skapatutrymme för angelägna rättvisereformer. Dels föreslår vi enhöjning av ersättningsnivån för långtidssjuka till , delsvill vi satsa 0,5 miljarder på förbättrade bostadstilläggoch/eller pensionstillskott för de ekonomiskt sämst ställdapensionärerna.2. Inledning 2.1 Socialdemokraternas tidigare misslyckandenEfter den förra socialdemokratiska regeringsperioden1982--1991 befann sig ekonomi i fritt fall. 1989/90vände de flesta kurvorna, och luften gick ur den svenskaekonomin. Återkommande kostnadskriser och en inflationsom låg flera procentenheter över våra viktigastekonkurrentländers medförde att tappademarknadsandelar. Industrins orderingång sjönk.Industriproduktionen rasade. förlorade 1 000 människor sina jobb.Sysselsättningen sjönk. Bankernaskreditförluster steg dramatiskt. Dessahemmagjorda strukturella problem i kombination med endjup internationell lågkonjunktur bidrog till den djupastekrisen i den svenska ekonomin sedan 1930-talet.Statens finanser var misskötta. Genomspekulationsekonomins uppblåsta skatteintäkter doldesbudgetsaldots verkliga utveckling. Hushåll och företaglånade pengar för konsumtion och investeringar somgenererade skatteintäkter men saknade täckning iverkligheten. Detta ledde till den finanskris somfyrpartiregeringen fick ärva och städa upp i.Transfereringssystemen byggdes upp utan hänsyn tillincitamentseffekter för hushållen och statsfinansiellstabilitet.Villkoren för små- och nyföretagande tillhörde de sämstai . Inga nya jobb netto skapades i den privata sektorn.Ett ständigt stegrande skattetryck fick i stället finansiera enallt större offentlig sektor.Välfärdssystemen byggdes upp utan respektför familjers och individers integritet, vilja och förmåga attsjälva forma och ta ansvar för sina liv. Bristen på valfrihet,inte minst inom familjepolitiken, utbildningen och vårdenvar påfallande.2.2 Fyrpartiregeringens uppdragDet var i detta dystra läge fyrpartiregeringen tillträdde. Idenna regerings strategi var en central del att åstadkommastrukturella förbättringar i ekonomins funktionssätt. Dethandlade om att bryta den ekonomiska stagnationen ochåterupprätta som en tillväxt- och företagarnationmed en stark och växande ekonomi. Tillkomsten av nya jobbi små och medelstora företag måste gynnas och nystart avföretag stimuleras.Saneringen av statsfinanserna var en central uppgift och enviktig förutsättning för varaktigt lägre räntor. I detta arbetevar det för oss kristdemokrater särskilt viktigt attbudgetförstärkningarna fick en så rättvis profil som möjligtdär exempelvis de sämst ställda pensionärerna fick extraresurstillskott och ett vårdnadsbidrag infördes som gick tillde familjer som tidigare stått utan samhällets stöd tillbarnomsorg. Avreglering av offentliga monopol ochförbättrade konkurrensregler, borttagandet av skadligaskatter, reformering av transfereringssystem, omfattandesatsningar på forskning och utbildning, utbyggdinfrastruktur och förbättrad riskkapitalförsörjning ärexempel på viktiga strukturåtgärder som genomförts för attlägga en grund för en god ekonomisk utveckling.När Socialdemokraterna efter valet nu återigen fårregeringsansvaret är det i ett läge där ekonomin befinner sigi en kraftig uppgång. Sysselsättningen ökar ocharbetslösheten börjar sjunka. Exportindustrin går på högvarv.Grunden har lagts för att göra det möjligt att stabiliserastatsskulden till 1998.3. Den ekonomiska utvecklingen 3.1 Den internationella utvecklingenDet mesta tyder på att de senaste årens djupa lågkonjunkturinom OECD-området nu definitivt är passerad.Högkonjunkturen i har sannolikt nått sin kulmen, menBNP-tillväxten i och stiger. BNP-tillväxten i OECD-området beräknas bli , motendast . förutspås en BNP-tillväxt på 2,5 till 3 % i OECD-området.Hittills har konjunkturförbättringen skett utan att löne- ochinflationstakten har stigit i någon nämnvärd omfattning.Enligt flera bedömare kommer konsumentprisökningarnainom att stanna mellan 2,5 och såväl somnästa år.Arbetslösheten har sjunkit avsevärt i och börjat planaut i . En mer påtaglig nedgång i arbetslösheten iVästeuropa dröjer förmodligen till slutet av 1995.3.2 Den svenska ekonominEfter de senaste årens djupa lågkonjunktur harutvecklingen vänt. haruppgången varit koncentrerad till exportsektorn, men nubörjar även effekterna bli synliga på den inhemskaefterfrågan, framför allt på investeringssidan.Efter folkomröstningen som gav ett ja till Sverigesfullvärdiga deltagande i EU finns nu nödvändiga, men intetillräckliga förutsättningar för lägre räntor. alltförhöga realräntor -- inte minst jämfört med de flesta av våraviktigaste konkurrentländer -- kommer att kunna röra sigmarkant nedåt. En förutsättning är dock vår förmåga attsamtidigt vidta nödvändiga åtgärder för att sanerastatsfinanserna. Ett lägre ränteläge är den viktigasteförutsättningen för ökade investeringar och därmed ökadtillväxt.En lägre ränta kan även bidra till en ökning av den privatakonsumtionen, som efter att ha vänt uppåt och föll under andrakvartalet. Utvecklingen av den privata konsumtionen -- somväger mycket tungt i försörjningsbalansen -- löper dockenligt vår uppfattning stor risk att bli sämre än regeringensprognos. Prognosen förutsätter att sparkvoten ska sjunka.Samtidigt kommer regeringens förslag att reducera dedisponibla inkomsterna relativt kraftigt . Kraftigt höjdaegenavgifter, tillsammans med den aviserade höjningen avarbetsgivaravgifterna, kommer ytterligare att pressa nerreallöneutvecklingen. Därför är regeringens prognos i dennadel väl optimistisk.Den offentliga konsumtionen kommer att fortsätta falla iår och av allt att döma även kommande år. är det iden kommunala sektorn konsumtionen minskat, men kravenpå sanering av statens finanser kräver att även den statligakonsumtionen minskar. Anmärkningsvärt är dock attregeringen i sin prognos räknar med att den statligakonsumtionen ska öka nästa år.Konsumentprisindex väntas öka med under såväl1994 som 1995 och håller sig därmed inom det intervall på2 % +/- som har satt som mål för inflationen.Kostnadsläget är fortfarande gynnsamt för svenskexportindustri, varför vi kan räkna med en fortsatt snabbexporttillväxt . Även importvolymenökar om än i något långsammare takt än exporten. Totalt settger detta en positiv utveckling av bytesbalansen.Trots ökade investeringar och tillväxt kommergenomslaget på den totala arbetslösheten att bli relativtmåttligt. Detta beror bland annat på att många som lämnatarbetskraften under lågkonjunkturen kan förväntasåtervända och söka arbete nu i konjunkturuppgången.Flera svåra problem återstår att lösa i den svenskaekonomin. Höga budgetunderskott, en snabbt växandestatsskuld och inte minst den höga arbetslösheten kommeratt ställa stora krav på den ekonomiska politiken åtskilliga årframöver. (Källor: , )4. Kommentarer kring propositionenHela propositionen präglas av en kombination av hafsverkoch plötsligt uppvaknande inför ekonomiska realiteter. Fleraav förslagen har tillkommit utan tillräcklig beredning. Detgäller inte minst inom arbetsmarknads- ochutbildningsområdet. Profilen på budgetförstärkningarna ärdelvis orättfärdig -- de ekonomiskt sämst ställdapensionärerna och barnfamiljerna får dra ettoproportionerligt stort lass.4.1 Socialdemokrater i opposition kontraregeringsställning -- dubbla budskapAvståndet mellan den politik socialdemokraterna bedrivit iopposition kontra den man bedriver i regeringsställning visasmed all önskvärd tydlighet i förelagda proposition. I dettaavsnitt ger vi ett axplock av några påfallande skillnader.Sakligt sett innebär omsvängningarna ofta ett närmande tillden politik som vi kristdemokrater stått bakom under vår tidi regeringen.I regeringsställning accepteras nu påfallande stora delar avden ekonomiska politik som bedrevs av fyrpartiregeringenunder föregående mandatperiod, men som då avSocialdemokraterna ansågs ''inte hållbar'', ''passiv'' och''fördjupa krisen''.Man ställer nu upp på målen att stabilisera statsskuldensandel av BNP till och att öka sysselsättningenutan att äventyra prisstabiliteten. Att Socialdemokraternaefter valet anammat en ny ekonomisk doktrin framgår avformuleringen: ''Det råder därför ingen motsättning mellanprisstabilitet och hög sysselsättning. Tvärtom är prisstabiliteten förutsättning för en långsiktigt hög tillväxt och högsysselsättning. ''Uppenbarligen ställer sig också Socialdemokraternabakom en mängd beslut om besparingar som tagits under denföregående mandatperioden och som då hårt kritiserades avsamma parti -- det nya bostadsfinansieringssystemet, deminskade statsbidragen till kommunsektorn, den sänktaersättningsnivån i a-kassan etc etc.En fråga som inställer sig är vart löftet om de 90 000 nyajobben tagit vägen. Av det investerings- ochutbildningspaket på ca 15 miljarder som Socialdemokraternapresenterade i samband med behandlingen av vårenskompletteringsproposition och hänvisade till undervalrörelsen ''bidde en tumme''. De 4,7 miljarder som anvisasför dessa ändamål ska tas från reservationsanslag förarbetsmarknadspolitik och indragningar från statliga bolagoch affärsverk. På vilket sätt dessa indragningar ska ske ärinte preciserat i propositionen. Flera av de förslag till ROT-åtgärder som presenteras kan i och för sig anses riktiga, menvi kristdemokrater kan inte se någon fördel i att ersätta detnuvarande ROT-avdraget för bostäder med ett 15-procentigtbidrag, vars utformning inte heller framgår av propositionen.Vi förordar att det befintliga ROT-avdraget förlängsytterligare och eventuellt utökas för att främjatillkomsten av nya jobb i framför allt byggsektorn.I ekonomiska motioner och äveni sitt valmanifest föreslog Socialdemokraterna direktavdragmed för investeringar i maskiner och inventarier. Dettahar nu plötsligt ersatts med ett avdrag på påbyggnadsinvesteringar (dock ej bostäder). Tydligen har denkritik som framförts mot det tidigare förslaget nu -- eftervalet -- nått fram till Socialdemokraterna.Av det kraftfulla arbetsmarknadspolitiska paket som skullegenomföras enligt Socialdemokraternas valmanifest,huvudsakligen symboliserat av 100-dagarsgarantin förungdomar, redovisas nu något som knappast ens kan ansesvara kosmetiska förändringar jämfört med denarbetsmarknadspolitik som fyrpartiregeringen stod bakom.Den i valrörelsen så kraftfullt marknadsförda s kungdomsgarantin finns inte ens med i föreliggande förslag.I stället presenteras en rad åtgärder som inte tycks ha fåttnågon djupare beredning och som därför är svåra att taställning till i alla delar.Akademikerpraktik ska slopas enligt propositionen. Det ärsynnerligen tveksamt med tanke på det besvärliga läge somflera årskullar akademiker fortfarande befinner sig i påarbetsmarknaden.Starthjälpen på är ytterligare ett tveksamt inslag.Det kommer förmodligen endast att innebära en bonus tillden som ändå skulle ha flyttat. Ur regionalpolitisk synvinkelkan man fråga sig om detta stöd inte rentav ärkontraproduktivt.Vi kristdemokrater ser positivt på satsningar påutbildningsområdet. Det ger individen en möjlighet tillutveckling och innebär också en kompetenshöjning som kanunderlätta omställning på arbetsmarknaden. I propositionensaknas dock varje form av långsiktig strategi för desatsningar som föreslås. Regeringen konstaterar mycketriktigt att det finns tecken på en begynnande ingenjörs- ochteknikerbrist. Trots detta föreslår man att utbyggnaden påhögskoleområdet främst bör ske inom humanistiska,samhällsvetenskapliga och juridiska utbildningar. Underföregående mandatperiod planerades en ökning av antaletplatser inom olika områden vid högskolorna framtill och med 1995/96. För att möjliggöra en långsiktigplanering vid våra universitet och högskolor bör denna planfullföljas och ytterligare ev dimensioneringsökningargenomföras utifrån en långsiktig strategi. Den föreslagnaökningen med 4 000 platser skapar många frågetecken.Kommer de som påbörjar sina studier att fåfortsätta även ? Vi anser att den som påbörjarhögskolestudier också måste ges möjlighet att avsluta en helutbildning, dvs ges tillfälle att läsa åtminstone två--tre år.Den föreslagna utbyggnaden skulle i så fall motsvara endimensionsökning motsvarande , vilketnaturligtvis kräver noggrann planering i samråd meduniversitet och högskolor.Även när det gäller utökningen av antalet platser påkomvux saknas en långsiktig strategi. För att kommunernaska klara av stora dimensioneringsökningar krävs att de fårbesked om hur stor del av ökningen som är permanent.Många kommuner klarar inte av en expansion i befintligalokaler och med befintlig personal. Det är självfallet ocksåett anständighetskrav att eleverna får veta om de kommer attfå möjlighet att läsa klart, innan de börjar.Förslaget om införande av en skatteadministrativ avgift påkyrkokommunernas skatteintäkter utan föregåendeutredning och i strid mot väl etablerad praxis i pågåendebudgetprocesser förstärker bilden av propositionen som etthafsverk.4.2 Bristande strategi hotar en gynnsam ekonomiskutvecklingDen socialdemokratiska politik som presenteraskännetecknas av bristen på en strategi för att komma till rättamed ekonomins grundläggande problem och lägga grundenför en långsiktigt god tillväxt och välfärd. Tvärtom föreslåsen rad åtgärder som försämrar de förutsättningar somfyrpartiregeringen lagt fast för en långsiktigt god ekonomiskutveckling.Möjligheterna att starta nya företag, möjligheterna för småoch medelstora företag att expandera, tillväxten itjänstesektorn, kort sagt möjligheterna att få fram nyalångsiktiga jobb försvåras genom flera av förslagen:Möjligheterna att kvitta underskott i nystartadnäringsverksamhet mot inkomst av tjänst slopas.Självagrunden för förekomsten av jobb -- byten av varor ochtjänster -- försvåras genom skärpt beskattning av arbete.Skattekilarna drivs upp genom höjda egenavgifter, höjdstatlig inkomstskatt, höjda arbetsgivaravgifter (för attfinansiera EU-medlemsavgiften), slopad indexering avskatteskalan. Till detta ska läggas de höjningar avkommunalskatten i många av landets kommuner som nugenomförs sedan Socialdemokraterna fått majoritet i dessa.I propositionen konstateras att ''en enskild kommuns beslutatt höja kommunalskatten bidrar till att skärpa den samladebeskattningen av arbete, vilket innebär betydande nackdelarur samhällsekonomisk synvinkel''. Anmärkningsvärt är attregeringen alltså ändå så förbehållslöst genomför denna radav skatte- och avgiftshöjningar.Kapitalbeskattningenskärps. Dubbelbeskattningen återinförs på avkastningen påkapital som satsas i företag för att åstadkomma nya jobb.De förändringar i arbetsrätten som genomförts med avsiktatt underlätta nyanställningar i de mindre företagen rivs upp.Tiden för visstids- och provanställningar halveras.Det vetenskapliga stödet får anses starkt för attutformningen av den ekonomiska strategi som presenteras ipropositionen försämrar ekonomins funktionssätt och på siktkan permanenta sysselsättningskrisen och budgetproblemen.Huruvida detta kan uppvägas av propositionens positivasida -- att budgeten förstärks kortsiktigt -- är enligt vårbedömning mycket tveksamt. Den positiva ekonomiskautvecklingen kommer att försvagas och riskerar att brytas iförtid då förutsättningarna för investeringar, nya jobb ochtillväxt försämras när skattekilarna drivs upp på det sätt somanges i propositionen. kan alltså deföreslagna skattehöjningarna visa sig kontraproduktiva äveni budgetsaneringssyfte.4.3 Orättfärdig profil på vissa av budgetförstärkningarnaFlera av de budgetförstärkningar som föreslås ipropositionen visar att regeringen inte lever upp till devackra orden om en rättvis fördelning av bördorna.4.3.1 PensionärernaRegeringen föreslår kraftiga besparingar på pensionärerna.Vi har tidigare framfört kritik mot den modell medavindexering som används, bland annat därför attkonstruktionen innebär att besparingarna blir större ju högreinflationen är, och att pensionerna riskerar atturholkas kraftigt även vid en god reallönetillväxt. Vikristdemokrater noterar att Socialdemokraterna använder sigav den modell för kompensation till de sämst ställdapensionärerna som vi redovisade när vi tidigt i somraspresenterade vårt program för sanering av de offentligafinanserna. Enligt vår uppfattning är dock regeringensförslag om höjt anslag till SKBT otillräckligt.4.3.2 FamiljepolitikenInom familjepolitikens område förnekar sig inte densocialdemokratiska regeringen. Visserligen har man äveninom detta område använt sig av det förslag vikristdemokrater förespråkade i vårt saneringsprogram,nämligen att tillsätta en utredning som får göra en översynav det samlade familjepolitiska stödet och föreslåfördelningspolitiskt rättvisa besparingar. Men samtidigtriktas två dråpslag mot de familjer som har de lägstadisponibla inkomsterna. Dels skärs kraftigt iflerbarnstilläggen, dels föreslås att vårdnadsbidraget skaavskaffas. Avskaffandet av vårdnadsbidraget är en rentideologisk åtgärd. De första stegen för en ökad valfrihet försmåbarnsföräldrar när det gäller valet av barnomsorgsformraderas ut. Visserligen kan en kortsiktig besparing redovisasi statsbudgeten, men för den samlade offentliga sektorninnebär det ingen besparing. I stället kommer, som vi tidigareskrivit, ytterligare kostnader för barnomsorg att falla påkommunsektorn, som redan är utomordentligt hårt belastad.4.3.3 KommunsektornNär det gäller kommunsektorn inte bara accepteras tidigarebesparingar i statsbidraget, utan flera förslag leder till attkommunerna kommer att belastas med åtskilliga miljarderytterligare , vilket riskerar attmedföra försämringar inom vården och omsorgen.Höjningar av arbetsgivaravgiften har aviserats som om ingaundantag görs kommer att slå igenom även på denkommunala ekonomin. Till följd av kraftigt höjdaegenavgifter kommer kommunernasskattebas successivt att krympa. Effekterna av detta kommerinte att täckas av den s k finansieringsprincipen. Slopandetav vårdnadsbidraget medför att tusentals familjer kommer attefterfråga mer barnomsorg, vilket ytterligarebelastar den kommunala ekonomin. Slutligen föreslås attinflationsjusteringen av statsbidraget slopas, vilketsuccessivt urholkar bidraget.5. alternativ 5.1 Kristdemokratiska utgångspunkter för den ekonomiskapolitikenEtt välfärdssamhälle kräver en samhällsekonomi i balans.En förutsättning för en god välfärd är en effektiv ochansvarsfull marknadsekonomi. Det visar den historiskaerfarenheten. Marknadsekonomin bygger på att människorenskilt eller i olika former av samverkan fritt kan äga,förvärva och förvalta egendom och företag. Den germänniskan valfrihet och utlopp för sin kreativitet.Därigenom skapas grunden för ökat välstånd och för ensolidarisk välfärdspolitik.En väl fungerande marknadsekonomi bygger på ettsamhälle med en grundläggande etisk samsyn.Marknadsekonomins civilrättsliga grundval är frivilliga, oftainformella, avtal mellan självständiga aktörer.