mot · GH02A241 · 1994-01-25 00:00:00 — InledningRegeringens satsning på arbetsmarknadspolitiken -- denstörsta i modern tid -- är ett riktigt grepp att hjälpamänniskor i en svår situation. Det har också under hösten1993 visat sig att satsningen burit frukt. Den öppnaarbetslösheten har sakta men säkert krypit neråt från entoppnotering . Dessutom visar alltfler tecken påatt den svenska ekonomin håller på att friskna till och detleder också till att fler jobb skapas. Vi står självfallet bakomde många förslagen i budgetpropositionen. Ändå finns detskäl att aktualisera vissa frågor ur liberalernassynvinkel.På väg upp ur lågkonjunkturenFlera tecken visar att den värsta lågkonjunkturen äröver. Räntorna sjunker, industriproduktionen ökar,bankkrisens värsta verkningar har gått över, antalet varselhar minskat drastiskt och antalet lediga platser ökar. Mentrots dessa ljusglimtar är det ändå många som är utanarbete. var 390 000 personer öppetarbetslösa. Arbetslöshet kan drabba oss alla och varjemänniska som tvingas ut i arbetslöshet är en förlust både församhället och för individen själv. Arbetslösheten måstealltid bekämpas. Det är ett högt prioriterat mål för enliberal politik.Folkpartiet liberalerna redovisar mot den bakgrunden idenna motion vår syn på arbetsmarknadspolitiken ocharbetslösheten. Vi diskuterar varför arbetslöshetuppkommer och vad den betyder för den enskildeindividen. Förslag till hur man kan bekämpa arbetslöshetoch passivitet genom aktiva åtgärder tas också upp.Varför uppstår arbetslöshet?Någon form av arbetslöshet finns i alla typer avsamhällen och arbetslösa individer finns oavsett om hög-eller lågkonjunktur råder. Det är viktigt att skilja mellanolika typer av arbetslöshet. Man kan vara arbetslös enkortare tid för att man vill det själv, man kanske precis harflyttat, gått ut skolan eller slutat ett arbete och skall omnågra veckor börja ett nytt och går då arbetslös imellanperioden. Men en för individen allvarligare form avarbetslöshet är att det helt enkelt inte finns några jobb attta. Det är denna sistnämnda form av arbetslöshet somtyvärr många drabbas av i under lågkonjunkturen.Att en lågkonjunktur uppstår beror på flera faktorer.Den internationella konjunkturen faller och då dras Sverigemed då vi för vårt välstånd är mycket beroende avinternationell handel. Det finns flera interna nationellafaktorer som bidrar till att har hamnat i enlågkonjunktur.Den främsta inhemska faktorn till attkonjunkturnedgången slog hårt i var att dendåvarande socialdemokratiska regeringen försattemöjligheten att behålla det goda kostnadsläget efterdevalveringarna . De grundläggandestrukturella obalanserna i ekonomin angreps inte alls ellerför sent. Transfereringarna fortsatte länge att öka ochfortsatt utbyggnad av offentlig sektor gjorde att resurserinte fördes över till den konkurrensutsatta sektorn.Vi i liberalerna fick slutligen genomslag förvårt envetna arbete för ett skattesystem som gynnar arbeteoch sparande. Men reformen kom . Närkreditmarknaden avreglerades fanns fortfarande det gamlaperversa systemet med höga marginalskatter ochgynnsamma avdragsmöjligheter. Det bidrog till en väldigkreditexpansion som drev upp fastighetspriserna och enhållningslös utlåningsverksamhet som varit mycket negativför den seriösa bankverksamheten.Ekonomin överhettades. Det bidrog i sin tur till en försnabb kostnadsstegring, som urgröpte svenskkonkurrenskraft. industri körde på i samma spårutan tillräckliga omstruktureringar och våra varor ochtjänster blev dyrare att köpa än motsvarande produkter iomvärlden.Resultatet fick vi alla svenskar betala dyrt i efterhand.Lågkonjunkturen blev djupare än på andra håll. Företagslogs ut och den offentliga sektorns problem förstärktes.Folk förlorade jobben, arbetslösheten steg. Vi levde övervåra tillgångar och det får vi betala dyrt för . Det gälleratt vi lär oss av misstagen både beslutsfattare och allmänhet.Regeringens strategi för att bekämpa arbetslöshetenDet viktigaste sättet att trygga jobben är att föra en godallmän ekonomisk politik som bevarar konkurrenskraft ochstimulerar tillväxt. Det är en sådan politik som regeringenhar fört under sina vid makten. Bl.a. harföretagsbeskattningen reformerats med syfte att företagenskall få det lättare att skapa nya arbetstillfällen. Beslutet omatt införa ett generellt anställningsstöd (GAS) är också ettexempel på åtgärder för att skapa nya jobb.Folkpartiet liberalernas syn på arbetsmarknaden ocharbetslöshetDen grundläggande tanken för oss liberaler är attarbetslöshet aldrig får vara ett medel i den ekonomiskapolitiken. Arbetslöshet är alltid slöseri med resurser,mänskliga såväl som ekonomiska. Det är en tragedi för denenskilde att drabbas av arbetslöshet, att inte kunna fåarbete fast man så gärna vill. Erfarenheter från andra ländervisar att det är svårt för långtidsarbetslösa att kommatillbaka till arbetsmarknaden. En hög långtidsarbetslöshetriskerar också att leda till att en större svart sektor växerfram. Hög öppen arbetslöshet riskerar då att bli beståendeäven av högkonjunktur. Därför måste kampenmot långtidsarbetslöshet ha särskild prioritet.Arbetsmarknadspolitiken är ett nödvändigtkomplement till den allmänna ekonomiska politiken. Desshuvuduppgift är att underlätta för de arbetssökande attsnabbt hitta och ta arbeten på den öppna arbetsmarknadensamt att hjälpa arbetsgivarna att fylla vakanserna.För att en individ ej skall hamna i den återvändsgrändsom långtidsarbetslöshet innebär måste alla aktivaarbetsmarknadspolitiska åtgärder prövas. Passivtkontantstöd får bara tillgripas som en sista utväg. Det ärdärför angeläget att varje person som blir arbetslös snabbtskall ges en chans att komma tillbaka till arbetslivet.Detta innebär att arbetslinjen måste hävdas. Samtidigtär det angeläget att den reguljära arbetsmarknaden inte slåssönder. Men det skall också löna sig att ta ett reguljärtarbete framför att stanna kvar i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder.Öka rörligheten på arbetsmarknaden!För att arbetslinjen skall kunna fungera måsterörligheten på arbetsmarknaden bli bättre.Utbildningsinsatser bör härvid vara det lämpligasteinstrumentet för att öka den yrkesmässiga rörligheten.Satsningar bör göras på systematiska utbildningar somhöjer arbetskraftens kvalitet så att dess kunskaper passarbättre in i morgondagens näringsliv.Även den geografiska rörligheten måste förbättras. Meddetta menar vi att en person som är arbetslös skallstimuleras att flytta till en ort där det finns jobb. Men detär viktigt att även arbetstillfällena bör vara rörliga i ökadutsträckning. Arbetstillfällena måste anpassas tillarbetstagarnas geografiska belägenhet liksom deraskompetens, önskemål om arbetstid, arbetsinnehåll m.m.UngdomsarbetslöshetenUngdomar utan arbetslivserfarenhet har svårt att fåfotfäste på arbetsmarknaden oberoende av konjunkturen. lågkonjunktur är det därför oerhört svårt för ungdomaratt få ett arbete, och stora insatser måste sättas in för attskapa sysselsättning åt ungdomar. Risk finns annars för attvåra ungdomar slås ut för från den öppnaarbetsmarknaden.Folkpartiet liberalerna var med och utformade den nyaungdomspraktiken som tillämpas från den 1 juli 1992.Ungdomspraktik har visat sig vara ett mycket brainstrument i kampen mot ungdomsarbetslösheten. Mångaungdomar som annars skulle varit sysslolösa får nu enmöjlighet till ett halvårs praktik. En praktik som sedan kanleda till ett fastare fotfäste på arbetsmarknaden för denunge. Med det finansieringsbidrag som skall tas ut avpraktikanordnaren är förhoppningen den att de problemsom funnits tidigare med ungdomspraktiken nu skallundanröjas. Det är viktigt att ungdomspraktiken ses som ensista åtgärd när alla andra möjligheter för att få den unge isysselsättning har uttömts. Det är meningen attungdomspraktiken skall avvecklas när en högkonjunkturkommer.Ungdomar skall också kunna erbjudas plats i olikaformer av utbildning för att de på så sätt skall kunna få envettig sysselsättning som kunskaper inhämtas såatt den unge kan konkurrera bättre på den öppnaarbetsmarknaden.KvinnoarbetslöshetenI en lågkonjunktur där kampen om jobben blir hårdarebrukar kvinnorna drabbas hårdare än män av arbetslöshet.I innevarande lågkonjunktur har detta inte helt varit bilden.Männen har drabbats hårdare än kvinnorna avarbetslöshet. Men i takt med att neddragningar genomförtsi offentliga sektorn har även fler kvinnor blivit arbetslösa.Risken är stor att det blir svårt att snabbt skapa nyaarbetstillfällen för kvinnor då de tecken påkonjunkturuppgång som kan skönjas främst påverkarexportindustrin där en majoritet av de anställda är män.Kvinnornas sårbarhet är ett av den svenskaarbetsmarknadens stora problem. Dess grundorsak är attkvinnorna är spridda på färre yrken än män.För kvinnor kan arbetslösheten bli extra besvärlig ochinnebära ekonomiska svårigheter om man är ensamståendemed barn. För gifta/sammanboende kvinnor kanarbetslösheten betyda att om man inte får något nytt jobboch inte tror att man ska kunna få så försvinnerman in i den ''dolda arbetskraften'', kanske genom att manblir ofrivilligt hemmafru eller skaffar barn.Det är viktigt att en arsenal av aktivaarbetsmarknadspolitiska åtgärder finns för att mötaarbetslösheten bland kvinnorna. Arbetslinjen måste hävdasäven för kvinnor.Av tradition i har de flestaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna riktat sig mot sektorerdär många män har sin sysselsättning. Så har t.ex. AMU-kurser inriktats på tillverkningsindustrin, och de storainfrastrukturprojekt som dras igång runt om i landet germest sysselsättning i branscher där män jobbar. Regeringenhar visserligen öppnat dörren för otraditionella greppgenom ungdomspraktik och lokal arbetslivsutveckling. Mendet räcker inte. En större andel av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör riktas mot kvinnor.Exempel på åtgärder för att minskakvinnoarbetslösheten kan vara utbildningsvikariat sominriktas på kvinnor, starta eget-kurser kombinerat med stödtill kvinnligt nyföretagande, beredskapsarbeten och projekti branscher där många kvinnor arbetar m.m. Det senasteåret har regeringen glädjande nog gett i uppdragatt i samarbete med utvecklingsfonder, länsstyrelser ochandra offentliga och privata organ genomföra åtgärder föratt främja kvinnors företagande.Utbildning är ett viktigt instrument i kampen motkvinnoarbetslösheten. En högre utbildningsnivå ger störrechans att stanna kvar på arbetsplatsen i samband medstrukturförändringar eller att få annat arbete.Utbildningsinsatser som förmår kvinnor att satsa påotraditionella yrkesområden inom t.ex. teknikindustrin böruppmärksammas speciellt. Sådana särskilda stödinsatser förpersoner som genomgår för sitt kön otraditionellarbetsmarknadsutbildning har satts in. De medel somavsätts till otraditionella projekt måste utnyttjas till fullooch på ett effektivt sätt.Det gäller också att förmå flickor redan vid valet tillgymnasiet att välja otraditionellt. Som ett exempel på dettaär Teknikstugan i där man har försökt att få flickorpå att intressera sig för teknik med lyckatresultat. Andelen tjejer på teknisk linje har där de senasteåren ökat från till 26 %.Utsatta grupper på arbetsmarknadenDet finns grupper på arbetsmarknaden som har svårareän andra att få ett arbete oberoende av om det är hög- ellerlågkonjunktur. Dessa grupper är i behov av insatser som ärmer permanenta som komplement till de vanligaarbetsmarknadspolitiska insatserna. Därför är det extraangeläget att det finns arbetsmarknadspolitiska instrumentför dem så att deras möjligheter till deltagande påarbetsmarknaden ökar.HandikappadeTrots att högkonjunktur rådde såskedde ingen markant nedgång av antalet handikappadesom var arbetslösa. I den situation som vi har med högarbetslöshet drabbas de handikappade först. Därför är detviktigt att ansträngningarna intensifieras för att gehandikappade arbete.Flera utredningar har uttalat sig omarbetets värde som en produktiv resurs för samhället. Trotsambitionen i sådana uttalanden och trots tillkomsten avmånga arbetsmarknadspolitiska åtgärder saknar mångamänniskor med handikapp en plats på arbetsmarknaden.Det gäller särskilt människor med omfattandefunktionshinder. De statliga åtgärderna för att fåhandikappade i arbete är därvidlag oerhört viktiga och börvara ett prioriterat område i alla konjunkturlägen.Ansträngningarna för att ge handikappade tillträde tillarbetsmarknaden måste intensifieras inom flera områden.Information måste ges till arbetsgivare så att skepsis mot attanställa handikappade övervinns. Många kanske tror att detär en stor anställning att ta emot t.ex. en funktionshindradpå sitt företag. kan eventuella problem och hinderundanröjas med enkla grepp.Arbetsförmedlingarna bör också följa upp hurhandikappade ungdomar som avslutat studier kan vinnainträde på arbetsmarknaden på ett bra sätt.Förtidspensionering får ej vara den enda möjligheten för enung handikappad efter avslutad utbildning. Vialönebidragsanställningar och arbete inom kanen ung handikappad få in en fot på arbetsmarknaden.Steget ut till den öppna arbetsmarknaden blir sedan lättareatt ta.Invandrare och flyktingarArbetslösheten är högre bland invandrare och flyktingarän hos genomsnittssvensken. När arbetslösheten ökar sådrabbas denna grupp ännu hårdare trots att de ofta har engod utbildning i grunden. Det är ett enormt slöseri att inteta tillvara den resurs som välutbildade flyktingar ochinvandrare utgör. Ett arbete kan vara det som gör att eninvandrare snabbare kommer in i det svenska samhället.Man lär sig språket snabbare och får en kontakt medarbetsmarknaden samt knyter kontakter med svenskar. Alltdetta är värdefullt både för invandraren och svensken.Invandrare bör därför inomarbetsmarknadsutbildningen erbjudas fler påbyggnads- ochkomplementutbildningar, gärna med tonvikt påspråkhantering. Även för de invandrare som har gåttigenom grundläggande svenskutbildning kan bristandespråkkunskaper inom det egna yrkesområdet göra detsvårare att få arbete.Invandrarkvinnornas situation bör uppmärksammas änmer i fråga om skola och vidareutbildning. En stor gruppinvandrarkvinnor kommer ej ut i arbetslivet över huvudtaget, fast de gärna skulle vilja det. Bristandespråkkunskaper och brist på arbetstillfällen sätter stopp fördetta. De som har haft arbete i har oftast varithänvisade till okvalificerade arbeten som inte heller ställtkrav på kunskaper i svenska språket. Om dessa kvinnorskall ha en möjlighet att åter få arbete när konjunkturenvänder så bör samhället ge dem möjlighet att under tidenhöja sin kompetens framför allt när det gäller svenskaspråket. Annars finns stor risk för att de fastnar i ettsocialbidragsberoende och alltmer isoleras från samhället.Folkhögskolor är en möjlig resurs i detta sammanhang.Kvinnofolkhögskolan i har t.ex. erfarenheter somär av betydelse och borde tas tillvara.En aktiv arbetsmarknadspolitikAtt vi skall bedriva en aktiv arbetsmarknadspolitik iSverige i syfte att hävda arbetslinjen råder det stor politisksamstämmighet om. Regeringen har vidmakten satsat enorma summor på arbetsmarknadspolitiskaåtgärder i syfte att pressa ner den öppna arbetslösheten.Det är ingen överdrift att påstå att regeringen har satsat merresurser på att bekämpa arbetslösheten än någon regeringtidigare. I årets budgetproposition föreslårarbetsmarknadsministern ytterligare 28,6 miljarder till denaktiva arbetsmarknadspolitiken. liberalernaställer givetvis upp helt bakom dessa satsningar frånregeringen.Det är alltid angeläget att få valuta för skattepengarna.Varje skattekrona måste användas på effektivast möjligasätt för medborgarnas bästa. När en verksamhet under korttid växer så snabbt som arbetsmarknadspolitiken har gjortär det speciellt angeläget att bevaka effektiviteten.Arbetet på att förbättra resursutnyttjandet bör få högstaprioritet. Alltmer av arbetsmarknadsutbildning skall köpasupp i konkurrens. Mer konkurrens är något vi liberalervälkomnar. Men myndigheternas förmåga att vara effektivaupphandlare blir då av avgörande betydelse för att få utbästa möjliga kvalitet till lägsta möjliga kostnad förskattebetalarna. Uppföljning och utvärdering avgenomförda kurser och andra åtgärder blir än mer viktigametoder inför nya uppköp och satsningar. I sådanasammanhang är inte minst kursdeltagarnas egnaerfarenheter ett viktigt underlag. Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder måste allmänt ha gott rykte, annars finns risk för''stigmatisering'' på arbetsmarknaden av dem som deltar.Den ''nya'' arbetslöshetenI innevarande lågkonjunktur har nya mönster förarbetslösheten uppstått. Fler män än kvinnor drabbades tillatt börja med av arbetslösheten. Tjänstemän, akademiker,offentligt anställda har drabbats hårdare av arbetslöshet äni tidigare konjunkturnedgångar. Nytt är också attarbetslösheten drabbat storstadsområdena hårdare.Den ''nya'' arbetslösheten ställer nya krav påarbetsmarknadspolitiken. Åtgärder anpassade för bl.a.tjänstemän och storstadsbor måste utvecklas för att denaktiva arbetsmarknadspolitiken fullt ut skall komma dessagrupper till del. Arbetstagare som historiskt i praktikenaldrig varit arbetslösa är ofta ''neutralt sköra'' och behöversärskilt stöd i en sådan situation.Nya greppTraditionellt har beredskapsarbeten och AMU-utbildningar fått bära huvudbördan somarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Under det senaste årethar nya grepp tagits i arbetsmarknadspolitiken i syfte attråda bot på dagens extrema situation. Ungdomspraktikenoch den Lokala arbetslivsutvecklingen (''Seniorpraktiken'')är exempel på detta. har ävenakademikerpraktiken kommit som ett nyttarbetsmarknadspolitiskt instrument, riktat mot unganyexaminerade akademiker.Nya grepp har tagits för att om möjligt kunna anpassaarbetsmarknadspolitiken till den enskildes kompetens ochmöjligheter ännu mer. Tekniskt intresserade och utbildadehar startat ''uppfinnarverkstäder'' och utvecklar nyaprodukter som sedan kan användas i en kommandehögkonjunktur. Ungdomar driver café på en skola inomramen för ungdomspraktik osv. Det viktigaste är att denarbetslöse får en vettig sysselsättning och formen försysselsättningen bör ej detaljregleras för mycket förutomatt verksamheten skall vara kompetensutvecklande ochsyftande till att på snabbast möjliga sätt möjliggöra denarbetslöses återinträdande på den öppna arbetsmarknaden.Sysselsättningen bör ej heller vara upprepande. att harman genomgått en viss utbildning eller åtgärd så känns detkonstigt och meningslöst för den arbetslöse att gå igenomen likartad åtgärd ännu en gång.Kostnaderna för arbetslöshetenKampen mot arbetslöshet måste kosta pengar. Dockfinns det skäl att se över finansieringssystemet och göraeffektiviseringar.Riksdagen har genom sitt beslut om en allmän ochobligatorisk arbetslöshetsförsäkring tagit ett steg i rättriktning. Förutom att vi får ett system som alla är med ochbetalar till och som alla får nytta av vid en eventuellarbetslöshet, kan vi äntligen genom en något höjdegenavgift till A-kassan börja bromsa upp underskottet iarbetsmarknadsfonden. A-kassereformen är dock ensamtinte den enda lösningen till att komma i balans mellankostnader och utgifter.Naturligtvis minskar kostnaderna för arbetslösheten närhögkonjunkturen kommer och då kommer systemen mer ibalans. Vi får dock ej göra om samma misstag som under1980-talets högkonjunktur. Enligt vår mening måstekostnaderna för A-kassan balanseras över enkonjunkturcykel. A-kassan får ej gå med underskott bådeunder hög- och lågkonjunkturer.Det går inte att göra som man gjorde under 1980-taletdå karensdagar i A-kassan togs bort underhögkonjunkturen varvid nu regeringen tvingats återinföradem under lågkonjunktur. I en högkonjunktur är färremänniskor arbetslösa och de är arbetslösa under en kortaretid. Därför är det vettigt att man sparar på A-kassan ihögkonjunktur i syfte att bygga upp en reserv iarbetsmarknadsfonden som sedan kan användas i enlågkonjunktur då människor är arbetslösa under längre tidoch kan behöva mer ekonomiskt stöd. Under 80-taletshögkonjunktur delade också den socialdemokratiskaregeringen ut ca två miljarder av arbetsmarknadsfondensmedel till fackföreningsrörelsen. Två miljarder som skullevara bra att ha i dagens situation som stöd till de arbetslösa.Krav bör också ställas på att upphandling avarbetsmarknadsutbildning o.dyl. sker på ett effektivare sättså att tilldelade resurser räcker längre och inte har tecknatsin vid budgetårets början. En ökad utvärdering avarbetsmarknadsutbildningen bör också ske. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsmarknadspolitikensallmänna inriktning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att arbetslinjen konsekvent skallhävdas,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att intensifiera ansträngningar attge handikappade ett eget arbete,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnoarbetslösheten,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att smidigare former skalleftersträvas för invandrares och flyktingars medverkan iarbetslivet,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att rörlighet på arbetsmarknadenpositivt främjas,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att prioritera en förbättradupphandling och utvärdering av arbetsmarknadsutbildningi avsikt att effektivisera utbildningen och pressakostnaderna,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett system för att få balans ia-kassesystemet över en konjunkturcykel skapas.