mot · GH02K36 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:160 Ny myndighetsorganisation på radio- och TV-området I regeringens proposition 1993/94:160 om nymyndighetsorganisation på radio- och TV-området föreslåsatt två nya myndigheter ska ersätta de fyra nuvarande.Förutom ett särskilt verk som främst ska ansvara förtillståndsgivningen på radio- och TV-området ska och TV som utses avregeringen med uppgift att ha tillsyn över efterlevnaden avreglerna för sändningarnas innehåll.I ett demokratiskt samhälle är det självklarheter attmediaetik ska vara ledstjärnan för publicering i press, radiooch TV och att ansvar för övertramp som drabbatmediaoffer ska utkrävas av media. Vår svenskaansvarsmodell som bygger på självsanering inom mediautan statlig inblandning har i princip fungerattillfredsställande, om än med vissa beklagliga undantag.De etiska ansvarsmodellerna har dock varierandeutformning. På pressmediasidan finns () och () som får anses ha fungerat framgångsrikt medundantag för den tid då PO-tjänsten var vakant efter vissintern turbulens. tycks även viss skärpningha skett av saneringsverksamhetens praxis. Inometermediaområdet föreslås nu ovan angivna nämnd i statligmyndighetsform. En sådan lösning kan starkt ifrågasättas.I stället borde tillskapas ett granskningsorgan avmotsvarande utformning som på pressområdet för attgranska etiken i etermedia och beivra övertramp. Detta ärsärskilt naturligt i en situation då det statligaetermediamonopolet upphävts och allt fler privata radio-och etableras på marknaden. I de fall detuppkommer brott mot avtal med staten av sådan art ochomfattning att hävning av avtalet ifrågasätts bör sådanatvister lämpligen särbehandlas.Det mest rationella är att låta medias övertramp --oavsett i vilken mediatyp de förekommit -- behandlas i ettoch samma organ. Därför är det lämpligt att medutgångspunkt från PO:s och PON:s roll och verksamhetutreda förutsättningarna för etablering av enMediaombudsman (MO) och (). Dessa organ ska då granska etiska övertrampbeträffande främst text och bild. Vid denna prövning gällersom vanligt att avväga allmänintresse mot personintegritetmed det dubbla syftet att uppnå både reparation alltsåersättning och upprättelse för mediaoffret samt repressiondvs. varnande rättesnören för framtida publiceringar.Denna gemensamma självsaneringsmodell utan statliginblandning är förknippad med flera fördelar. Statligetikreglering, med risk för att ''smitta över'' till pressmedia,undviks på etermediaområdet. Det blir ett samlat grepp påmediaetiken med en enhetlig etikpraxis. En sådan modell äri högsta grad angelägen särskilt ur mediaoffrets synpunkt,eftersom det naturligtvis är likgiltigt vilken mediatyp somgjort övertrampet.En alternativ självsaneringsmodell kan -- omsammanslagningsproblemen anses oöverkomliga -- vara attskapa ett särskilt granskningsorgan för etermedia vid sidanom pressens organ. Dessa två parallella organ förpressmedia respektive etermedia skulle dock med fördelkunna ha gemensam kanslifunktion.Samtidigt måste kraftigt understrykas, att om tilläventyrs självsaneringsmodellen inte skulle fungera sååterstår endast lagstiftningsvägen.Emellertid skulle en fungerande svensksjälvsaneringsmodell på det samlade mediaområdet kunnabli ett europeiskt föredöme i då man i övriga Europahar problem med åtskilliga publicistiska övertramp ochdärför nu ropar på statligt reglerad etik.Avslutningsvis torde det vara ofrånkomligt atttillfälligtvis inrätta den nu föreslagna iavvaktan på etablering av en bättre granskningsverksamhetgenom MO och MON. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om etablering av enMediaombudsman (MO) och ().