mot · GH02Bo520 · 1994-01-25 00:00:00 — BakgrundGenom den omfattande vattenkraftsutbyggnaden under1900talet har livsmiljöerna för bl.a. fisk som lever och lekeri strömmande vatten minskat kraftigt. Det har bl.a. drabbatden naturlekande laxen och andra besläktade laxfiskar.Möjligheterna att förbättra situationen för strömlevandefisk ligger bl.a. i att vid den omprövning av gamlavattenkraftsdomar som är förestående, få till ståndskadeförebyggande åtgärder i form av nya vandringsvägaroch restaurering av lekbiotoper.I en skrivelse, daterad , frånKammarkollegiet till Regeringen, föreslog kollegiet enändring i lagen (1983:292) om införande av vattenlagen(1983:291) (VLP) beträffande reglerna om ersättning tilltillståndshavare vid omprövning till förmån för allmännaintressen. Kollegiet föreslog en ändring i VLP så atttillståndshavaren skulle få bekosta de skadeförebyggandeoch skadekompenserande åtgärder som meddelats isamband med omprövning av tillstånd givna enligt äldrevattenlagen (1918:523) (ÄVL). Därmed skulleersättningsreglerna bättre överensstämma med deersättningsregler i vattenlagen (1983:291) (VL) som gällervid omprövning av tillstånd som meddelats med stöd av denlagen.Nuvarande reglerTillstånd som lämnats med stöd av VL eller ÄVL kanomprövas till förmån för allmänna intressen.Omprövningen sker med stöd av bestämmelser i . Förtillstånd givna enligt äldre vattenrätt gäller då särskildaregler som anges i VLP. Enligt de reglerna fårtillståndsinnehavaren inte någon ersättning för den förlustav vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att regleravattnets avrinning som föranletts av nya tillståndsvillkor, tillden del av värdet av detta bortfall som inte överstiger entjugondel av produktionsvärdet vid anläggningenrespektive värdet av den vattenmängd, fallhöjd ellermagasinvolym som omfattas av tillståndet.Vid omprövning av tillstånd som meddelats med stöd avVL gäller dessutom att tillståndshavaren kan åläggas attutföra skadeförebyggande åtgärder (t.ex. fisktrappor ochbiotopvård) eller skadekompenserande åtgärder (t.ex.fiskutsättning) utan rätt till ersättning. Sådana åtgärder kandäremot inte krävas vid omprövning av ett tillstånd givetenligt äldre vattenrätt utan att den som ansökt omomprövning, dvs staten, utger ersättning. Detta är i självaverket en kraftig försvagning av allmänintresset vad gällerde tillstånd enligt äldre lag som omfattades av det s.k.nyprövningsinstitutet. Vid nyprövning kundetillståndshavaren få tåla skadeförebyggande ochskadekompenserande åtgärder utan ersättning upp till enfjärdedel av värdet av vattenkraften. Den äldrevattenlagstiftningen var dock komplicerad och mångaföretag omfattades inte av nyprövningsinstitutet.I de omprövningsmål som är förestående kommerönskvärda förändringar i första hand att vara utsättning avfisk eller biotopåtgärder och byggande av fisktrappor, dvsskadekompenserande och skadeförebyggande åtgärder.Den större delen av vattenkraftutbyggnaden har skett medstöd av äldre lag. En av de viktigaste nyheterna i VL -- deutvidgade omprövningsmöjligheterna -- kommer således attha begränsad betydelse såvida inte Kammarkollegiet tillförsresurser för att bekosta skadekompenserande ochskadeförebyggande åtgärder. Dessutom -- och detta är ettproblem i sig -- kommer den omprövningsmöjlighet somfinns att, med hänsyn till ersättningsreglerna, inriktas pååtgärder som medför förluster av elproduktion. Frånenergipolitisk synpunkt är detta inte ändamålsenligt.Överväganden och förslagGenom bestämmelserna i och VLP slås fast atttillstånd givna enligt äldre vattenrätt kan omprövas tillförmån för allmänna intressen. Vid omprövning ärtillståndshavarna skyldiga att utan ersättning tåla skada somutgörs av förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkningi rätten att reglera vattnets avrinning upp till en tjugondelav vattenföretagets produktionsvärde eller värde avvattenmängd, fallhöjd eller magasinsvolym.Kammarkollegiet har föreslagit att VLP ändras så att ävenskadeförebyggande och skadekompenserande åtgärder somföreskrivs vid omprövning av äldre tillstånd skall bekostasav tillståndshavaren. Kollegiets förslag innebär atttillståndshavare kommer att lida intrång i nu skyddaderättigheter eftersom de utöver förlusten av vatten mm ocksåskall få bekosta i en omprövningsdom föreskrivnaskadeförebyggande och skadekompenserande åtgärder.Det är ändå angeläget från naturvårds- ochfiskesynpunkt att omprövningarna av gamla vattenföretagkommer till stånd och att genomförandet avskadeförebyggande och skadekompenserande åtgärder intehindras av bristande statliga resurser.Från rättssäkerhetssynpunkt är det tveksamt att utannärmare utredning ålägga tillståndshavarna att helt bekostade skadeförebyggande och skadekompenserande åtgärdersom föreskrivs i en omprövningsdom. Genom de nuvarandebestämmelserna kan dock tillståndshavaren åläggas att upptill ett särskilt belopp -- en tjugondel avproduktionsvärdet -- stå för skadan som omprövningeninnebär.Vi föreslår därför en ändring i VLP som innebär atttillståndshavaren i stället för sådan inskränkning sommedför produktionsbortfall, upp till samma belopp, fårbekosta i omprövningsdomen föreskrivnaskadeförebyggande och skadekompenserande åtgärder.Det förslaget innebär inte att kreditvärdigheten minskar förföretaget och det är energipolitiskt fördelaktigt eftersomelproduktionsförluster undviks. Enligt vår meningtillgodoses rättssäkerhetsaspekterna. En sådan lagändringskulle kunna göras utan ytterligare utredning.Riksdagen bör besluta om en lagändring i enlighet medvad som här föreslås.Förslag tillLag om ändring i lagen (1983:292) om införande avvattenlagen (1983:291)Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:292) ominförande av vattenlagen (1983:291) att 12 § skall haföljande lydelse.Nuvarande lydelse 12 §Om skada som avses i 11 § första stycket utgörs av förlustav vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att regleravattnets avrinning och omprövningen sker till förmån fördet allmänna fiskeintresset, allmän farled, allmän hamn,allmän flottled eller hälsovården eller, vid omprövningenligt 15 kap. 3 § eller 9 § första meningen nya vattenlagen,till förmån för den allmänna miljövården, ärtillståndshavaren skyldig att utan ersättning tåla skadan tillså stor del som, jämte vad han tidigare efter den nya lagensikraftträdande har avstått enligt denna paragraf eller 14 §,motsvarar en tjugondel av det produktionsvärde eller detvärde av vattenmängd, fallhöjd eller magasinsvolym somavses i 9 kap. 14 § andra stycket nya vattenlagen.Föreslagen lydelse 12 §Om skada som avses i 11 § första stycket utgörs av förlustav vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att regleravattnets avrinning eller kostnader för ålagdaskadeförebyggande eller skadekompenserande åtgärderoch omprövningen sker till förmån för det allmännafiskeintresset, allmän farled, allmän hamn, allmän flottledeller hälsovården eller, vid omprövning enligt 15 kap. 3 §eller 9 § första meningen nya vattenlagen, till förmån förden allmänna miljövården, är tillståndshavaren skyldig attutan ersättning tåla skadan till så stor del som, jämte vadhan tidigare efter den nya lagens ikraftträdande har avståttenligt denna paragraf eller 14 §, motsvarar en tjugondel avdet produktionsvärde eller det värde av vattenmängd,fallhöjd eller magasinsvolym som avses i 9 kap. 14 § andrastycket nya vattenlagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om ändring i lagen (1983:292) ominförande av vattenlagen (1983:291) i enlighet med vad somanförts i motionen.