mot · GH02Sf632 · 1994-01-25 00:00:00 — Alla människors lika värde och rättigheter är grundenför politik. Individens fri- och rättigheter fårinskränkas endast av hänsyn till andra människors lika fri-och rättigheter.Ras, hudfärg, kön och religion får inte föranledaolikheter i värderingar och behandling av människor. Allamänniskor har rätt att leva i länder med demokratiskuppbyggnad, där de fritt kan uttrycka sina åsikter utan riskför förtryck eller förföljelse. Människor och folkgruppersom är politiskt, socialt eller ekonomiskt förtryckta måstefå stöd i sin kamp mot förtrycket.Alla människors lika värde och rättigheter är grundenför allt samhällsarbete. Det innebär att oavsett från vilketland en människa kommer ska hon i behandlas somen medmänniska på samma villkor som övriga svenskar.Ovanstående utgångspunkter, hämtade från centernspartiprogram, präglar också vår syn i flyktingfrågan.Människor på flykt undan förtryck och förföljelse på grundav ras, etnisk tillhörighet, kön, religion eller politiskuppfattning måste kunna få en i ett annat land.Sverige är och ska vara ett land där dessa människor kan fåen . ska även ha en öppen, generösoch human flyktingpolitik.Flyktingpolitik i ett vidgat perspektivFörebyggande insatserDet finns ett tydligt samband mellan underutvecklingoch flyktingproblematik. Växande klyftor mellan världensrika och fattiga länder gör att alltfler från den fattiga delensöker sig till den rike mannens bord. Ökat befolkningstrycki tredje världens länder medför starkare tryck på denodlingsbara marken. Politiskt förföljda, människor som flyrkrig liksom de som ger sig av för att få en bättre tillvaro iväst, kämpar för att få uppehållstillstånd i den rika världen.För att förhindra att människor bryter upp från sitt landav ekonomiska eller ekologiska skäl måste de få drägligalevnadsvillkor på plats. De måste få möjlighet att försörjasig och sina familjer, möjlighet till ett arbete, möjlighet attbedriva jordbruk eller annan verksamhet, tillgång tillutbildning, sjuk- och hälsovård, fungerande infrastrukturerm m.Katastrofbiståndets andel av det totala biståndet harunder senare år ökat. Det är emellertid viktigt attkatastrofhjälp inte sker på bekostnad av bistånd som syftartill att utveckla länder och regioner. Därför är det viktigt attvästvärlden och ger ökade resurser tillutvecklingsländer i öst och syd. Bistånd ska användas för attunderlätta i katastrofsituationer, men det är än viktigare attbistånd används för att förebygga katastrofer ochkonflikter. Därför är det angeläget att och andraländer ökar det totala biståndet.Utöver bistånd i mer traditionell bemärkelse måstepolitiken gentemot utvecklingsländer i öst och syd ocksåinnefatta såväl handelspolitik som åtgärder när det gällerkapitalrörelser, kunskaps- och teknikflöden. Dessa ländermåste ges möjlighet till utveckling på lika villkor.Vidare bör åtgärder sättas in för att förebyggapotentiella konfliktsituationer i ett så tidigt stadium sommöjligt. FN och regionala organisationer, som till exempelESK, bör få stärkta möjligheter att agera i preventivt ochkonfliktförebyggande syfte.Kompetensen hos frivilligorganisationer, som ärverksamma i eller har kontaktnät i ett land som står infören potentiell konflikt bör bättre tas tillvara. Dessaorganisationer bör i större utsträckning utnyttjas av FN ochregionala organisationer i det konfliktförebyggandearbetet.I händelse av krig eller naturkatastrofer är det viktigt attskapa förutsättningar för att ge människor möjligheter attstanna i sitt närområde, om de tvingas på flykt.Människor som flyr undan förtryck, som förföljs pågrund av etnisk tillhörighet, politisk uppfattning, ras ellerreligion måste alltid ha möjlighet att söka en i ettannat land. ska även fortsättningsvis ha en öppenoch generös flyktingpolitik. Om vi nekar människor dennamöjlighet bidrar vi till att berättiga och legitimeraförföljarnas syften.Samordning och harmonisering av regler i EuropaAlltför generösa regler i jämförelse medomkringliggande länder skulle med stor sannolikhet leda tillett kraftigt ökat asyltryck på det land som har mest generösasylpolitik. En ökad samordning i , byggd påGenève-konventionens regler, är därför nödvändig för attmöta och lösa flyktingproblematiken. bör aktivtverka för en harmonisering av reglerna, tillsammans med deländer i som av tradition har en generös syn påasylpolitiken. länder måste förändraflyktingpolitiken att bättre svara mot de krav somverkligheten ställer. Flyktingpolitiken får inte bli endagsländepolitik utan måste utformas så att den blir hållbaröver tiden.Förändra och utlänningslagenFN:s flyktingkonvention är i vissa avseenden föråldradoch täcker inte fullt ut dagens förhållanden. Försök hargjorts att modernisera konventionen för att få den meraheltäckande. Tyvärr har det internationella arbetet inomdetta område ännu inte varit framgångsrikt. börfortsätta att aktivt arbeta för en modernisering av FN:sflyktingkonvention.Den svenska utlänningslagen bör också förändras för attbättre överensstämma med dagens verklighet. En tydligarelagstiftning bidrar dessutom till ökad förståelse och bredareacceptans för svensk flyktingpolitik.Till exempel har uppdelningen mellankonventionsflyktingar och den olyckliga formuleringen i defacto-paragrafen (''den som inte är flykting'' som det står i 3kap 1 § punkt 3) skapat missuppfattningar. Detta har ocksåutnyttjats av flyktingfientliga grupper som ett bevis på attSverige tar emot personer som inte är flyktingar.En lösning är att formulera en gemensam asylparagraf iutlänningslagen. Skälen för asyl bör formuleras medutgångspunkt från individens behov av skydd i ,undan förföljelse och förhållanden i hemlandet, vilkaomöjliggör för individen att stanna kvar i sitt hemland.Det innebär i praktiken att de nuvarande definitionernaav flyktingbegreppet enligt FN:s konvention sammanförsmed de utvidgningar som i praktiken tillämpat.Mycket av det som tillämpats i praxis bör ingå, så att lagenstänkta tillämpning klart framgår för allmänheten. Med entydligt formulerad utlänningslag kan man också undvika atttillämpning och praxis förändras över tiden.Det bör också tydligt framgå i utlänningslagen att rättentill asyl kan gå förlorad på grund av brottslighet,undanhållande av dokument eller om den asylsökandelämnat vilseledande eller felaktiga uppgifter. Det är viktigtatt förhindra det missbruk av asylrätten som kanförekomma. Åtgärder har t ex redan vidtagits för att skärpastraffen vid människosmuggling i vinstsyfte.Nu pågående utredning bör inriktas på vad som anförtsovan om flyktingpolitik i ett vidgat perspektiv.Förkortade handläggningstider av asylärenden måsteprioriterasEn asylansökan skall som mest ta tre månaderEn förskjutning har skett bland beviljadeasylansökningar från de tre huvudgruppernakonventionsflykting, krigsvägrare och de facto-flykting tillgruppen som beviljas asyl av humanitära skäl. Under de tresenaste åren har mer än hälften av beviljadeuppehållstillstånd gjorts av humanitära skäl. Den vanligasteorsaken är att man väntat på beslut i sitt ärende. Dettahar lett till att asylsökande med svaga skäl kunnat få stannapå grund av den långa väntan medan andra, med kortareväntetid och tyngre skäl, avvisats. Detta förhållande gerfelaktiga signaler till omvärlden och ger näring åt debattenom att fel flyktingar får stanna i . De långahandläggningstiderna i asylärenden är orsak till flera av deproblem och missförhållanden som finns i den svenskaflyktingpolitiken.Kortare handläggningstider är angeläget utifrån ettmänskligt perspektiv. Lång väntan på besked om asylskapar oro och psykiskt lidande hos de asylsökande.Kostnaderna kan härmed också minskas väsentligt.Målet är att en asylansökan, från tidpunkten när enperson begär asyl i landet till beslut om uppehållstillståndeller avvisning av , ska ta maximalt . Förnärvarande är handläggningstiden i ett grundärende cirka 9till 10 månader och i ett överklagningsärende ytterligare 7till 8 månader. Detta är för långa handläggningstider. Demåste göras kortare.Den kraftiga ökningen av antalet asylsökande de senasteåren är en anledning till de långa handläggningstiderna mendet finns också andra orsaker. En prioritering för att kortahandläggningstiderna är väsentlig i svensk flyktingpolitikäven om inströmningen av asylsökande minskat underandra . Nedan anger vi förslag till åtgärderinom de områden som bidrar till att förkorta ett ärendeshandläggning.Aktivare regeringsroll i asylpolitikenEtt lands politiska ledning spelar en viktig roll iasylpolitiken. Regeringen kan bland annat styrareseströmmar genom att besluta om viseringskrav.Viseringskrav begränsar möjligheterna för människor attlämna sitt hemland. Det är viktigt att främst potentiellaekonomiska flyktingar får rätt signaler och information omatt möjligheterna att bygga en ny tillvaro t ex i ärbegränsade. Regeringen bör få ett utökat ansvar för att rättinformation når ut till människor i utsatta områden så dessainte ger sig ut på en asylresa.Invandrarverket kan överlämna asylärenden tillregeringen för regeringens bedömning, vilket sker medjämna mellanrum. Exempel på detta är ärenden frånBosnien, och . Regeringens beslut i dessaärenden blir sedan vägledande för övriga beslut från dettaland. Regeringens roll i övrig praxisbildning (dvstillämpning av lagstiftningen) minskades vid inrättandet avutlänningsnämnden som är sista instans iöverklagandeärenden.Det är viktigt att regeringen ges en allmänt tydligare ochaktivare roll i asylpolitiken. Regeringen kan och ska gesignaler både till omvärlden och om hurman ser på situationen i olika länder. Dessa vägledandebedömningar och uttalanden bör sedan ligga till grund förbeslut i asylärenden vid utredningsslussar, vilket kan bidratill kortare handläggningstider.Asylbyråerna bör också fortlöpande få aktuellinformation om regeringens bedömning av förhållandena iolika flyktingländer. Handläggarna kan då koncentrera sinbehandling på om den asylsökande har inviduella skäl somkan påverka utgången i ärendet utöver de allmännaförhållandena. Även i fortsättningen ska Invandrarverketkunna överlämna enskilda ärenden till regeringen förvägledande beslut om nya länder eller nya flyktingskäl.Regeringen måste dock fatta beslut snabbare än vad somvarit fallet för att undvika att ett stort antal ärenden hopashos Invandrarverket.Genom ett stärkt samband mellan bistånd,flyktingfrågor och mänskliga rättigheter bör dessa frågorpolicymässigt hanteras gemensamt. Ansvaret för svenskasylpolitik och svenskt flyktingmottagande bör därför förassamman med biståndsfrågor och frågor om mänskligarättigheter.Också med hänsyn till närmande till EG/EU:sinre marknad, genom och ökade möjlighetertill arbetskraftsinvandring, bör flykting- ochinvandringspolitiken kunna skiljas åt.Förenkla asylprocessenEn bidragande orsak till de långa handläggningstidernaär formerna för hur en asylansökan behandlas. Mycket tidgår åt till formella beslut och kommunikation mellanparterna beroende på att man inte vistas på samma ort.I syfte att förkorta handläggningen av ett asylärende börasylbyråerna vid utredningsslussarna kraftigt förstärkas.Mycket tid kan vinnas genom att alla inblandade aktörerfinns samlade, dvs utöver den asylsökande ochhandläggaren på också advokater och tolkar. Det börinrättas fasta fristående advokatjourer vidutredningsslussarna i sådan omfattning att i stort sett allrättshjälp till asylsökande kan ges genom dessa enheter.Tolkresurserna måste också kraftigt förstärkas för attminska väntetiderna på översättningar.Målet med förslaget är att korta handläggningstiden i deflesta fall i ett grundärende . Den enskildeasylsökande kan ibland vara i så dåligt psykiskt skick atthan/hon inte kan föra sin talan genom att avge en skriftliguttömmande redogörelse för skälen till sin flykt. Denasylsökande måste därför ha möjlighet till att lämnakompletterande upplysningar. Detta bör regleras inomramen för anvisningar eller i lagtext.Inom 14 dagar bör den asylsökande således delges besluti ärendet och i samband med detta informeras om sin rättatt överklaga.Omprövningen av beslut sker vid muntlig handläggning.Asylsökande och dennes ombud ges möjligheter attframföra kompletterande uppgifter och skäl inför tvåerfarna handläggare. Vid behov ska särskild expertis kallastill denna handläggning. Beslutar de två handläggarna attinte ändra på avslagsbeslutet översändes omgåendeöverklagandet till utlänningsnämnden.I ett överklagandeärende bör beslut ha fattats iutlänningsnämnden efter den asylsökandesankomst till . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flyktingpolitik i ett vidgatperspektiv vad gäller inriktningen av den pågåendeutredningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om målsättningen att en asylansökansom mest skall ta ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regeringens roll i asylpolitikenvad avser ansvar för information och praxisbildning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ansvaret för svensk asylpolitikoch svenskt flyktingmottagande bör föras samman medbiståndsfrågor och frågor om mänskliga rättigheter,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkningar av asylbyråerna,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fasta fristående advokatjourer,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkta tolkresurser,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagreglerad rätt för enasylsökande att lämna kompletterande upplysningar.