mot · GH02Ju805 · 1994-01-25 00:00:00 — I ett långsiktigt perspektiv påverkas kriminalitetenmindre av vad vi gör med lagbrytarna än hur vi organiserardet vardagliga sociala livet. Förekomsten av lagbrottminskas endast tillfälligt av att lagbrytarna stoppas för en tidgenom inlåsning.Det är därför väsentligt att kriminalpolitiken har etthelhetsperspektiv som förenar ett generelltsamhällsperspektiv och speciella insikter i orsakerna tilllagbrott.En human kriminalpolitik måste ha sin utgångspunkt ien noggrann analys av de sociala villkor människor leveroch växer upp i. Kriminalpolitiken är därigenom närakopplad till eller en del av rådande socialpolitik och deeffekter den har för olika grupper i samhället.En annan viktig kriminalpolitisk uppgift är att stödja ettforsknings- och utvecklingsarbete som på grundval averfarenheter och analyser av olika brottsförebyggandeverksamheter kan bidra till utvecklingen av arbetsmetoderom hur man förebygger kriminalitet.Kriminalpolitiken kan därigenom få sin koppling tillbeslutsfattare, administratörer, fältanknuten personal ochde grupper som berörs av genomförandet ochverkställandet av välfärdspolitiska frågor på lokal nivå.BRÅ:s uppdragsforskning angående utfall av gjordalagändringar och försöksverksamhet behövs, men forskningbehövs initieras och genomföras även av andra instanser. Vitror att basen för denna forskning skall finnas viduniversiteten och högskolorna. Vi föreslår därför enneddragning av medlen till BRÅ med 10 000 000 kronor.Den svenska välfärdspolitiken har gett upphov till enlagstiftning och en offentlig verksamhet som i stora delarhar att beakta och hantera marknadskrafternas negativakonsekvenser och den sociala utslagningen. Den politiksom den borgerliga regeringen sedan 1991 års val har fört,har inneburit dels stora skador på välfärdssamhället, dels enlagstiftning i påföljdssystemet som skapar ökade kostnaderoch ökad utslagning.Segregeringen i skolan förstärker sociala skillnadermellan elever vilket påverkar deras chanser senare i livet.Segregeringen på bostadsmarknaden bidrar till framväxtenav boendemiljöer med sociala problem.Antalet barnfamiljer som har otillräckligt stöd för attklara sitt och sina barns behov ökar i arbetslöshetens spår.Den ökande arbetslösheten är ett stort gissel som gergrogrund för missbruk av olika slag, kriminalitet, ohälsa ochpsykiskt lidande för den enskilde.Kriminalpolitikens genomförandeVår nuvarande justitieminister har gett ut en skrift somheter ''Att renovera en förfallen kriminalpolitik''. Därredogör hon för regeringens allmänna syn på brottslighetenoch vilka åtgärder som beslutats eller planeras. Regeringenskriminalpolitik bygger helt på strafftänkandet. ''Straffet utmäts i samhällets -- inte brottslingens --intresse och är avsett att tillfoga brottslingen ett obehag somstår i proportion till det brott för vilket han dömts.'' Vidareanser justitieministern att genom att straffa brottslingen såger man brottsoffret upprättelse.Vänsterpartiet anser att vad som är viktigt och isamhällets intresse är att minska brottsligheten. Detviktigaste vad gäller brottsprevention är detbrottsförebyggande arbetet i skolor, på ungdomsgårdar,genom föreningar, ute på gator och torg o.s.v. Viktigt i detbrottsförebyggande arbetet är också att på olika sätt minskamöjligheter och tillfällen till brottslig verksamhet.Från brottspreventiv synpunkt måste det sedan vara isamhällets intresse att minska återfall i brottsligverksamhet. Man vet att fängelsestraff skaparåterfallsförbrytare och en fängelseplats på en sluten anstaltkostar nästan per år.Vi frågar oss därför oroligt hur mycket behovet avvedergällning skall få kosta i ett land som säger sig vara iekonomisk kris, innan en majoritet i stoppar dennuvarande utvecklingen mot fler och längre fängelsestraff.Landets fängelser är överfulla och med denändrade politiken mot fler och längre fängelsestraffkommer situationen att bli helt ohållbar.Vänsterpartiet anser att en återgång tillhalvtidsfrigivningen måste ske, att fler får alternativ påföljdsom samhällstjänst eller kontraktsvård och att frivårdentillförs resurser. Vi avslår därför regeringens förslag tillmedelstilldelning under anslaget E 2 med 400 miljonerkronor.Det är viktigt att samhället vidtar åtgärder för att mildrade skador som brottsligheten orsakar. Viktigt för brottsofferär att skuldfrågan fastställs samt ett eventuellt skadestånd.Den som varit utsatt för brott är säkert också angelägen omatt förövaren inte skall upprepa sitt brott.Vi tror inte att brottsoffer känner upprättelse av att vetaatt förövaren kostar samhällets skattebetalare kanskemångmiljonbelopp och efter strafftiden kommer ut ännufarligare. Alternativa straffpåföljder, vård ochrehabilitering är av intresse både för samhället och förbrottsoffren.Brottsofferjourer har visat sig fylla en mycket viktigfunktion för att hjälpa och bistå människor som utsatts förbrott. Det är därför med tillfredsställelse vi bifaller denmedelstilldelning som regeringen föreslår.Brottens offer har under de senaste årenuppmärksammats och kan nu på ett annat sätt än tidigare fåstöd, hjälp och ersättning för sitt lidande. Detta gällerenskilda individer som drabbas av fysisk, psykisk ellerekonomisk skada. Däremot kan grupper avsamhällsmedborgare som drabbas av skador till följd avekonomiska, miljö- eller andra brott inte få den hjälp ellerersättning som de borde få, främst beroende på att det integår att föra talan i domstol för grupper av människor.Vi förväntar oss att utredningen om grupptalan i domstolskall komma med förslag som löser det problemet.Att känna trygghet är en viktig livskvalitet. Deofferundersökningar som görs visar att människorsrädsla för brott inte står i proportion till de faktiska riskernaatt utsättas för brott. Det anmälda våldet har ökat kraftigtunder de senaste decennierna.Men det faktiska våldet har däremot inte ökat på sammasätt. Våldsbrotten utgörs till av gatuvåld främst istorstäderna och till övervägande delen av våld mellan ungamän och i anslutning till nöjeslivet och dess lokaler.Omkring 30 % av våldet sker i lägenheter och är till störstadelen våld mot kvinnor. Resterande av våldsbrottensker främst på arbetsplatserna.Dessa undersökningar visar även att de som är mesträdda för brott är de som löper den minsta risken att utsättasför brott. Som upplysning kan nämnas att motsvarandeundersökningar i våra grannländer visar att det i Sverigeråder minst samstämmighet mellan rädsla och risker.Den slutsats man kan dra av dessa undersökningar är attallmänheten i inte har en adekvat uppfattning ombrottslighetens omfattning och risken att utsättas för brott.Troligen spelar massmedierna här den största rollen, bl.a.genom sina utdragna skildringar av otypiska händelser.Men även politiska partier och enskilda politiker harmedverkat till att skapa denna bild. Det är politikers ansvaratt värna om människornas livskvalitet, och därför är detmycket allvarligt när politiska utspel, krav och politiskabeslut baseras på denna felaktiga bild och därmedförstärker den.Sverige var länge internationellt känt som ettföregångsland i sina strävanden att humaniserakriminalvården och att söka alternativ tillfrihetsberövanden. Samhällstjänst och kontraktsvård är dealternativ som införts, men som bör utvecklas ytterligareoch användas i större utsträckning.Arbetet med att ta fram även andra alternativ måsteintensifieras. Försöksverksamheten med elektroniskövervakning blir därför intressant om den samtidigtkombineras med frivårdsinsatser. vill därförge ytterligare till frivårdssatsningar.En ny och växande grupp av de fängelsedömda är depsykiskt sjuka. är troligen det enda land i världendär psykiskt sjuka personer kan straffas för brottsligahandlingar, och anser att detta är fel.Psykiskt sjuka måste få vård.Konsekvenserna av den lagförändring som beslutadesvåren om en striktare definition av begreppet psykiskstörning medför att antalet psykiskt störda som får avtjänaett fängelsestraff ökar. Att antalet psykiskt störda som blirföremål för kriminalvård ökar är delvis ett resultat av denofullständiga reform som avvecklingen av institutionernaför psykiskt sjuka inneburit -- ofullständig därför att maninte gett dessa människor förutsättningar för att klara ettvärdigt liv ute i samhället.Att antalet psykiskt störda ökar innebär en störrepåfrestning på kriminalvården både vad gäller utbildning avpersonal och utveckling av vård och behandling. Somexempel kan nämnas att en undersökning av McLellan ombehandlingsmetoder för intagna med drog- ochalkoholproblem visar att ett behandlingsprogram somvisade sig bra för majoriteten av narkotikamissbrukare intebara var verkningslöst utan försämrade tillståndet för demsom även hade en djup psykisk störning.Normalitetsbegreppet, att intagna skall få frivilligpsykiatrisk hjälp inom den allmänna sjukvården, anser viinte vara realistiskt. Kriminalvården måste få de resursersom den behöver för att själv klara behandling och vård avde psykiskt störda på sina anstalter.Genom den statistik som finns över brottsutvecklingenkan man se att av våldsbrotten utförs av personer iåldrarna 18--; trots det ökar antalet ungdomar under18 år som döms till fängelsestraff. Unga lagöverträdare om hand av på ett professionellt sätt.Vi har gedigen kunskap baserad på vetenskapligforskning om de bakomliggande orsakerna till de brott sombarn och ungdom utför eller drabbas av. Trots dessakunskaper finns aspekten förebyggande brottslighet mycketsällan med när man konkret diskuterar och planerarbarnomsorg, skola, fritidsverksamhet och familjepolitik.Samhällets kostnader för ungdomars brottslighet blirstörst om man inte lyckas med att bryta en ogynnsamutveckling. Barn och unga söker sin identitet och man måstedärför vara mycket vaksam för att inte samhällets reaktionpå lagöverträdelser skall medföra att den unge får ensjälvuppfattning som varande en brottsling.Vid misstanke om brott, avvisning av asylsökande elleri samband med transport till behandlingshem inomsocialtjänsten sätts även barn i polisarrest ochhäkten.Någon tillgänglig statistik över hur många som totaltdrabbas av dessa frihetsberövanden finns inte. År 1985anhölls 1 100 personer som var , dvs. En anpassning av svensklagstiftning till internationella överenskommelser sombarnkonventionen krävs.Den största dolda brottsligheten är våldet motkvinnor. Det anmälda våldet har ökat kraftigt och ansesbero på den debatt och upplysning som finns omkvinnomisshandel. I genomsnitt misshandlas 39 kvinnordagligen. registrerades 15 827 anmälningar omkvinnomisshandel. Men här liksom vad gäller andra brottfinns det en uppskattning som inkluderar även mörkertalet.Enligt kriminologen kan den verkligasiffran av misshandelstillfällen vara 300 000 per år.Om det antagandet stämmer så skulle det innebära enmisshandel . Nästan var tredje kvinna, somlever ensam med barn , har under enettårsperiod utsatts för våld, oftast i det egna hemmet. Denstatistikuppgiften ger en uppfattning om problemet attskydda kvinnor från fortsatt våld. Ett ökat samarbete måstetill mellan myndigheter inom rättsväsendet, ,hälsooch sjukvården och frivilligorganisationer somkvinnojouren och brottsofferjouren.Det finns 128 kvinnojourer, vilket betyder att detinte finns kvinnojourer i alla landets kommuner. ärdet även önskvärt och nödvändigt för misshandlade kvinnoratt söka sin tillflykt en bit från hemmet för att inte kunnaspåras av misshandlaren.Detta skapar problem för många jourer när kvinnansöker socialbidrag i en annan kommun än hemkommunen.Enklaste sättet att lösa det problemet är att samma regelinförs som gäller sjukhusvård, nämligen attvistelsekommunen betalar ut hjälpen som sedan debiterashemkommunen.Kvinnomisshandel, våldtäkt och sexuella trakasserierkan inte behandlas som ett relationsproblem mellan tvåenskilda parter utan måste ses som ett strukturellt problemi samhället gällande maktförhållanden och maktutövning.Och om kvinnors möjligheter och rättigheter att fritt levaoch arbeta i samhället på lika villkor som män.Alla är överens om vilken påverkan reklam utövarnär det gäller synen på alkohol, narkotika och tobakframför allt på unga människor. Därför är vi i Sverigerestriktiva med sådan reklam. Att kvinnor framställs somförbrukningsvaror för män, som sker i pornografin,påverkar synen på kvinnan på ett förödande sätt. Därförmåste olika vägar prövas för att begränsapornografiutbudet.En annan grupp som löper stor risk att utsättas för brottmen som även själv begår många brott är missbrukare.Sambandet mellan alkohol och våld är väl belagt liksomnarkotikans brottsalstrande effekter. I undersökningar avvåldsbrott rapporteras ofta att gärningsmännen och en stordel av offren varit alkoholpåverkade vid brottstillfället.Många våldsbrott begås efter alkoholkonsumtion, men detbör i detta sammanhang även påpekas att denöverväldigande delen av alkoholkonsumtionstillfällena interesulterar i brott. Vi har i en särskild motion tagit uppalkoholproblematik och alkoholpolitik.Bekämpning av narkotika har varit ettprioriterat område i kriminalpolitiken. Detta har även letttill att stora resurser tillförts rättsväsendet. Med hjälp avuppgifter i Rättsstatistisk årsbok (1989 s. 122--124) kankonstateras att polisen fått ca 500 tjänster enbart förnarkotikabekämpning på langarnivån. Stora resurser haräven tillförts kriminalvården.Därtill kommer ytterligare kontrollkostnader eftersomkampen mot narkotikan även har lett till en uppluckring avrättsstatliga principer. Narkotikabrotten är värda avsky,men straffmätningen vid narkotikabrott har blivit ensymbolfråga, som inte har med genomtänkt kriminalpolitikatt göra. Ungdomar döms efter tabeller där ger ,två osv., men så mäter man ju inte ut straff videxempelvis rån. vill verka för en merenhetlig drogpolitik där även alkoholen som orsak ibrottssammanhang beaktas.Sexualbrott mot barnSexuella övergrepp mot barn är ingen ny typ av brott.Och det är bra att man nu uppmärksammat och försöker attåtgärda problemen. Samhällets tidigare agerande har varitatt på olika sätt blunda för verkligheten. Sexuella övergrepppå barn väcker obehag, äckel, förvirring ochavståndstagande. Genom den forskning som finns ochgenom de vittnesmål av vuxna vilka själva som barn varitutsatta för sexuella övergrepp vet vi att förövarna finns i allasamhällsklasser. Vi vet även att mer än hälften av anmäldaövergrepp görs av en förövare i familjekretsen. Att nästanalla som utpekas som misstänkta förövare är män.Övergreppen sker inte alltid i hemmet av en person ifamiljekretsen utan övergrepp sker också av personer somyrkesmässigt arbetar med barn.Åtgärder för att upptäcka och anmäla övergrepp samtåtgärder för att öka kunskaper hos och upprätta samarbetemellan de instanser som skall handlägga utredningarbehövs. Det behövs även för barnens skullbehandlingsalternativ för gärningsmännen.Vi välkomnar det initiativ som konstitutionsutskottetaviserat om att förbjuda innehav av barnpornografi.Häkten och polisarresterHäkten och polisarrester är lika överfulla somlandets fängelser. Väntan på en fängelseplats kan för mångadömda handla , ibland mer, ja, somliga får avtjänahela sin strafftid i häktet. Situationen kommer att bli änvärre när lagen om upphävande av halvtidsfrigivningen slårigenom fullt ut.Då kommer köerna till fängelseplatser att ökaytterligare trots att man kommer att bygga för fler platser.Detta förhållande är inte acceptabelt och måste åtgärdas.Trots denna brist på häktesplatser används även häkten ochpolisarrester för förvarstagande av asylsökande som skallutvisas.UtlandstransporterAtt antalet personer som skall avvisas och utvisas urlandet har ökat, och kommer att öka i fortsättningen, är inteen godtagbar motivering för att anslaget skall öka.En orsak till de stora kostnaderna är den fördaflyktingpolitiken med kostnaden för specialchartrade planoch sjukvårdspersonal vid avvisningar. En annan ärbristande samarbetsvilja från myndighetens sida med densom skall avvisas vilket innebär att minst två eskorteraretvingas följa den avvisade till hemlandet.Dessutom är vi övertygade om att man med en bättreplanering och samordning av transporter kan pressakostnaderna.Vänsterpartiet föreslår därför att anslaget under E 3.Utlandstransporter minskas med till124 . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen avkriminalpolitiken,2. att till /95 anslår mindre än vadregeringen anslagit enligt vad i motionen anförts omforskning vid universitet och högskolor,3. att till Kriminalvården för budgetåret1994/95 anslår mindre än vad regeringenanslagit enligt vad i motionen anförts om halvtidsfrigivningoch kriminalvårdens inriktning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheter till grupptalan idomstol,5. att till Frivården för /95anslår utöver vad regeringen föreslagit enligtvad i motionen anförts om att utveckla alternativkriminalvård,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en enhetlig drogpolitik,17. att till Utlandstransporter för budgetåret1994/95 anslår mindre än vad regeringenanslagit enligt vad i motionen anförts om humanareavvisningsmetoder.