mot · GH02N217 · 1994-01-25 00:00:00 — Hur är det egentligen med kunskaperna hos de såkallade experter och koordineringsförmågan hos deansvariga politiker som skall bereda väg för svensk industrii det framtida samarbetet inom EG? När de, med alla tillbuds stående medel, borde mobilisera och uppmuntrasvensk exportindustri med sikte på det föreståendeEuropasamarbetet, så skapar de istället ett företagsklimatsom raserar alla förhoppningar om och möjligheter till enutvidgad exportmarknad.Enmansutredningar och skrivbordskonstruktioner utanförankring i verkligheten bildar basen för en mängdnyordningar och orealistiska regelverk, som i sin tur ledertill fullständig stagnation i flera viktiga näringar. Hur kanvår regering stillatigande sitta och se på att den enabasnäringen efter den andra avvecklas, går i konkurs, läggsi malpåse mm, när det gäller att överleva och behållaslagkraften på en marknad som blir 50 gånger större än densvenska? Det är verkligen paradoxalt att, med i vissa kretsar försöker heja fram vinnarlag till den nyaoch mäktiga ''Europaligan'', så motarbetar andragrupperingar all möjlighet till överlevnad.Jag vill här peka på en mycket viktig basnäring. Ennäring som har präglat utveckling och bidragit imycket hög grad till den välfärd som vi, trots allt och än sålänge, upplever som bra. Jag tänker närmast påförädlingsbranschen. Jag skall inte trötta ut er med siffroroch statistik. Det som redan har skett med denna branschhär i är tillräckligt övertygande utan attbelägga tragedin med ytterligare sifferkonstruktioner. tragedi utspelas nu i denna för viktiga näring iskuggan av den allt snabbare utslagningsprocess som vi allaupplever i form av utslagna människor, arbetslösa,utstämplingsoffer, kronofogdegisslan, skilsmässor mm.Låt mig i alla fall ge några illustrationer av den marknadsom kunde ge liv åt denna äkta ''blågula'' basnäring meddjupa traditioner långt in i ''kärnvirket''. Några siffror ärdock viktiga för att ge en förenklad presentation av enrelativt komplicerad och sammansatt yrkeskårsmöjligheter.Bostadsbyggandet synes inte förändras nämnvärt under90-talets första år. Minskningar i och Frankrikekompenseras med ökningar i och efter 1992/93sannolikt också i . Ca 1,4 miljoner bostäderförväntas påbörjas i 1993, ca hälften i småhus.Byggbehovet vad gäller bostäder och anläggningar i östraTyskland är mycket stort och vi har också settatt investeringsviljan från västra är stor i dettaavseende.Sverige hade, till för bara , mestmoderna småhusfabriker, som genom sin flexibilitet lärdesig att ställa om sin produktion mycket snabbt. Det skulledärför inte ha uppstått problem för husfabrikerna med attomställa sin produktion till ''European look'' med nyamaterialdeklarationer, om branschen hade fått den minstachans till att fortsätta. Det tog endast att fullständigtrasera denna näring. Banker och myndigheter satte närmasthelt stopp för all byggverksamhet i och även om enmängd fabriker hade påbörjat ''euro-friseringen'' avbefintliga husmodeller och satsat stora belopp påmarknadsundersökningar och närmat sig utländskabyggnormer mm, så fick ingen den nödvändiga tidsfristenoch därmed den vinst som skulle brukas på penetreringenav nya marknader.Om vi skulle vara riktigt moderata i vår tro på förmåganatt erövra marknadsandelar inom det nya europeiskasamarbetsområdet, kan jag nämna att skullefylla samtliga svenska husfabriker med arbete. Det skullebetyda att vi skulle kunna bibehålla det svenskaträkunnandet, behålla våra tillverkningsmaskiner samt gefull sysselsättning framåt. Dessutom kan vi byggaupp beredskapen till en hög kvalitetsnivå för nästainhemska ''bygg boom'', som förväntas komma 1996--1997.Den senare tidens byggnadspolitik har tyvärr totalt raseratdenna möjlighet. Ett 20-tal husfabriker och sågverk harunder 1992 gått i konkurs, lagts ned eller inställtbetalningarna och tyvärr väntas flera hamna i sammasituation 1994!Branschen kommer troligen inte att besitta varkenkompetens eller kapacitet när vi ånyo har enhemmamarknad för småhus. Däremot kommer attbli ett lätt byte för utländska hustillverkare ochentreprenörer och vi får ett stort antallyckosökare inom byggnadsindustrin, som enbartefterlämnar sig en lång rad med fuskbyggen och andraaffärsmässiga tråkigheter. Vi har erfarit den senarevarianten tidigare. Det förde till mögelangrepp, fuktskadoroch andra problem som vi fortfarande reparerar och betalardyrt för.Redan nu så översvämmas av så kallade''maskingamar'' -- agenter som köper upp husfabrikernasoch sågverkens tillverkningsmaskiner. De söker upp företagsom har gått i konkurs och exporterar utrustningarna tillforna , , östra m fl. Denna vidrigakapitalförstörelse, som är ett resultat av en kortsyntbostadspolitik, får vi betala . I tillägg mycket hög arbetslöshet bland byggnadsarbetarkåren --prognoserna pekar på -- går ''rötanhelt in i kärnan'', om branschuttrycket tillåts. I stället för attmed olika stimuli bibehålla och förbereda industrin för denförestående stormarknaden, krossas alla möjligheter ochförhoppningar om delaktighet i den nya utmaningen.Jag har här skisserat endast en bransch, men jag vet attdet finns många andra näringar som upplever liknandeåderlåtning. Meningen med en gemensam marknad är ju attdär skall man sälja, köpa och byta varor och tjänster. Jagundrar verkligen om vi snart har något att sälja när portarnaslås upp på vid gavel. En del branscher och företag kommersäkert att klara sig hjälpligt, men ingen bransch är såhelsvensk som just träförädlingsbranschen. , ,, , ABB m fl klarar sig säkert lång tidframåt. Det får vi ju verkligen hoppas, men närprodukterna från dessa företag lämnar , innehållerde importerade komponenter från 20--. Detta talar jusitt eget klara språk när vi är knutna till en stadigtsjunkande krona.Regeringens ovilja till att sätta sig in i realiteterna kringdenna urgamla och viktiga näring, för att kunna sätta ettstopp för den pågående raseringen, kan man lättast utläsagenom det faktum att nu leds av enperson som både fungerar som kulturminister ochinvandrarminister !! De ansvariga tycker tydligenatt det är tillräckligt bra att hela denna närings öde läggs ihänderna på en enmansutredare, som dessutom tycks varahelt utan känsla och förståelse för branschens verkligaproblem å den ena sidan och branschens enorma betydelsepå en gemensam ekonomisk marknad, å den andra sidan.Jag tror bestämt, att med den inriktning politiken har fått,så går all kompetens och byggnadskapacitet i gravensamtidigt med öppnandet av Europamarknaden.Av nämnda skäl erfordras omgående en utredning inomregeringskansliet i saken. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om träförädlingsindustrin i .