mot · GH02T74 · 1994-04-28 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:213 Godkännande av grundläggande principer för avtal rörande Att internationella storflygplats skallanslutas till järnvägsnätet är en angelägeninfrastrukturåtgärd. Såväl rena transportskäl som miljöskältalar för detta. Det borde därför ligga i allas intresse att utanandra sidomotiv så skyndsamt som möjligt förverkligaArlandabanan.Arlandabanan är så mycket mer än en enkelflygplatspendel som enbart skall forsla flygresenärer frånStockholms city till flygplatsen. En anknytning av Arlandatill det svenska stomjärnvägsnätet är en självklarhet.Resenärer från norra och skall utanomvägen till kunna angöra flygplatsen med tåg.Arlanda är utöver en flygterminal en stor arbetsplats -- cirka14 000 människor eller dygn har sin sysselsättningdär. Därför måste trafikförsörjning av ingå i ettintegrerat system för arbetspendling i hela Mälardalen.Detta har trafikhuvudmännen i de fyra Mälardalslänenoch insett. har de i ettgemensamt utredningsbolag -- Tåg i --utrett just detta; ett integrerat regionaltågssystem inklusiveArlandabanan. I detta utredningsarbete har det klartframgått att det inte går -- i vart fall är det inte rationellt --att särskilja Arlandatrafiken från resten. Uppsalapendelntill är väl det mest tydliga exemplet på entrafikrelation som är av stor vikt att leda via . visas dessutom att även tågen frånNyköping, och med fördel bör gådirekt till utan omstigningar på StockholmsCentral.Det är alltså klart belyst i TIM:s utredning att enintegrerad trafik är den mest lönsamma -- alternativt minstolönsamma -- såväl företagsekonomiskt somsamhällsekonomiskt.Det kan för övrigt vara skäl att diskutera ochomprioritera de totala satsningarna på infrastrukturen. Vikan nu se hur nya järnvägar växer fram bl.a. runt Mälaren.Det är bra. Besluten om dessa investeringar har fattatsutifrån kalkyler som är samhällsekonomiska.När de lokala och regionala trafikhuvudmännen skall börjakalkylera på vad trafikeringen på de nya järnvägarna kostarfinner de att det är dyrt företagsekonomiskt sett. Man kanuttrycka det så att det blir trafikhuvudmännen som fårbetala ''mellanskillnaden'' mellan samhällsekonomi ochföretagsekonomi. Följden kan bli att dessa tvekar införökade skattesubventioner till kollektivtrafik, ochinfrastrukturinvesteringen blir inte optimalt utnyttjad. Detkan alltså enligt vår mening vara skäl att av den totalasatsningen på ny infrastruktur också avdela en del i stöd tillsjälva trafikeringen. Detta kan exempelvis utformas som ettstöd till anskaffning av nya snabbtåg.Enligt vår mening är -- som vi vid tidigare behandling iriksdagen framfört -- den rationella lösningen attBanverket, som för övrig järnvägstrafik, får uppdraget attfärdigställa och att regeringen uppdrar tillsin förhandlingsman att förhandla medtrafikhuvudmännen bakom för att hitta deneffektivaste trafikeringslösningen. Den redovisning som nuges i propositionen visar med all önskvärd tydlighet atthuvudsyftet är en privatisering för dess egen skull. Dennaprivatisering sker till priset av stora subventioner ochbygger på att entreprenören får ett minst 45-årigt monopolpå driften av trafiken!Mälarbanan och , som byggs för fullt,kan börja trafikeras med nya tåg och högre hastighetsuccessivt . För att dettaskall vara möjligt måste dock redan nu -- helst borde detredan vara gjort -- nytt rullande material beställas. Innanbesked kan erhållas om kan sådana beslutinte tas. Anvaret för denna försening faller tungt påKommunikationsdepartementet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1993/94:213 omgodkännande av grundläggande principer för avtal rörandeArlandabanan,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att uppdrag bör ges tillBanverket att färdigställa ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förhandlingar bör upptas medtrafikhuvudmännen i för att lösa trafikeringenav bl.a. .