mot · GH02Ub74 · 1994-04-18 00:00:00 — Förslaget är nästan identiskt med demotionskrav som framfördes av vid fleratillfällen , förslag som av centernkritiserades under den nedlåtande beteckningen''collegeskolor''. har tydligen givit upp sittmotstånd och är beredd att acceptera ett förslag som om detgenomförs innebär att möjligheterna att erhålla enkvalitativt god utbildning i hela landet undergrävs.Vi avvisar denna kategoriklyvning av landets högskolor,som vi ansluter oss till regeringens uppfattning bör undvika att skapa alltför stora universitet ochhögskolor. I den internationella högskolelitteraturendiskuteras ofta vad som skall anses vara den optimalastorleken för en högskola med uppgifter både inomgrundutbildning och forskning. Slutsatsen blir i allmänhetatt mellan 10 000 och 12 000 studenter är en lämplighögskolestorlek. Flera svenska universitet har somframhålls i propositionen betydligt fler studenter och dessauniversitet bör, enligt regeringens uppfattning, inte i någonbetydande utsträckning expandera ytterligare. Vi delar denuppfattningen.Till skillnad från regeringen anser vi att den fortsattaexpansionen av den högre utbildningen i huvudsak bör skevid de redan etablerade mindre och medelstorahögskolorna och att dessa högskolor måste ha möjlighet attupprätthålla ett med universiteten kvalitativt jämbördigtutbud av utbildningar. Det är inte rimligt att ungdomarnaute i landet endast skall ha tillgång till kortarehögskoleutbildningar som ungdomarna iuniversitetsstäderna kommer att sakna tillgång på sådanautbildningar.Vi anser att forskningen behöver byggas ut vid de nyahögskolorna. Vi har därför i en motion till årets riksdagföreslagit ett ökat anslag i forskningsstöd med 33 miljonerkronor. Dessutom har vi i en annan motion denna dagföreslagit att en särskild forskningsfond som en av sina treuppgifter har att stödja de mindre och medelstorahögskolornas forskningsuppbyggnad. Till denna gruppräknar vi också högskolan i av de mindre och medelstora högskolorna är indragna i ett omfattande samarbete med universitetoch högskolor i andra länder. I denna samverkan ingår oftaflera välkända universitet med gott rykte som har bedömtatt samverkan med de mindre och medelstora högskolornai är värdefullt. Det har naturligtvis berott på attutbildningen vid dessa högskolor bedöms som intressantoch av god kvalitet. Med regeringens förslag kommer demindre och medelstora högskolornas möjligheter tillinternationell samverkan att försvåras och kanske till ochmed omöjliggöras.Slutsatsen av det vi anfört är att vi bestämt motsätter ossalla tendenser till kategoriklyvning mellan å ena sidanuniversitet och fackhögskolor och å andra sidan mindre ochmedelstora högskolor. Vi värnar en likvärdighögskoleutbildning inom hela högskoleväsendet. Någontyngdpunktsförskjutning i enlighet med vad regeringenförutsätter bör således, enligt vår mening, inte komma tillstånd. Detta bör ges regeringen till känna.Naturvetenskaplig och teknisk kompetensVi har , senast , uttrycktbehovet av en fortsatt satsning på naturvetenskaplig ochteknisk högskoleutbildning. Vi har framhållitnödvändigheten av att bredda och förstärkarekryteringsunderlaget för denna utbildning. Regeringenföreslår nu också att en utökning av denna utbildning skallkomma till stånd. Därvid koncentrerar sig regeringen på enutbyggnad vid de lärosäten som har naturvetenskapligutbildning på lägst magisternivå och/ellercivilingenjörsutbildning och annan teknisk utbildning påmotsvarande nivå.I konsekvens med det vi tidigare givit uttryck föransluter vi oss självfallet också nu till tanken på en fortsattsatsning på naturvetenskaplig och teknisk utbildning. Vianser det emellertid orimligt att begränsa denna utbyggnadtill de lärosäten regeringen föreslår. En betydande andel avfrämst den tekniska utbildningen ges vid de mindre ochmedelstora högskolorna. Utbildningen där är emellertid tillstor del koncentrerad till ingenjörsutbildning på 80 eller 120poäng. Dessa mindre högskolor skulle med regeringensförslag i huvudsak gå miste om den av regeringen förordadesatsningen. Av propositionens inriktning skulle t.o.m.slutsatsen kunna dras att det etablerade och ständigtväxande samarbetet omkring civilingenjörsutbildningmellan vissa mindre högskolor å ena sidan ochuniversitet/tekniska högskolor å andra sidan skulle kunnahämmas. Detta vore utomordentligt olyckligt.Vi menar att en fortsatt satsning på naturvetenskapligoch teknisk utbildning bör komma till stånd. Satsningen böravse alla nivåer av utbildningen och i princip omfattasamtliga relevanta högskolor. Detta bör ges regeringentillkänna.En ny teknisk högskolaBehovet av en ökad examination av civilingenjörer ärväldokumenterat. Vi har i tidigare motioner framhållit attvi bedömer att det snabbaste sättet att på kort siktåstadkomma denna ökade examination är att bygga påbefintliga lärosäten med examinationsrätt avseendecivilingenjörer och därutöver på ett utvecklat samarbetemellan sådana lärosäten och ett antal av de mindre ochmedelstora högskolorna. anser vi att frågan omen långsiktig lösning av civilingenjörsutbildningensdimensionering behöver belysas. Vi menar såledesfortfarande att behovet av en ny teknisk högskolaskyndsamt behöver utredas. Därvid måste ocksårekryteringsunderlaget till naturvetenskaplig och tekniskhögskoleutbildning beaktas. Regeringen bör ges dettauppdrag.Högre utbildning i StockholmFrågan om särskilt den högre utbildningens lokaliseringmen också dimensionering inom harmed anledning av motioner behandlats av vid enrad tillfällen . Regeringen tar nu upp frågani propositionen och föreslår att den fortsatta expansionen avhögre utbildning i skall ske inomramen för en ny universitetsstruktur. Regeringen förordardärvid en inriktning som särskilt skall främja enförstärkning av de kulturella och ekonomiska bandenmellan och i övrigt. Isammanhanget aktualiseras också förutsättningarna förutbildning och forskning inom vårdområdet. Vidare tasfrågan upp om möjligheterna till en samlokalisering avkonstnärliga högskolor i Stockholm.Den nya universitetsstrukturen skall som regeringenuttrycker det lokaliseras till södra . Avsikten äratt styrelsen för skall få ansvaret föratt vid sidan av nuvarande verksamhet iFrescati leda en ny Söderstruktur.Regeringen vill tillsätta en organisationskommitté meduppgift att ta fram ytterligare planerings- ochbeslutsunderlag för att förbereda etableringen av den nyauniversitetsstrukturen inklusive vissa andralokalförsörjningsfrågor bl.a. för de konstnärligahögskolorna. För samordning av lokalförsörjningsfrågornavill regeringen ha rätt att använda sig av en särskildbeslutsordning innebärande avsteg från gängse principer.Omfattning, inriktning och lokalisering avhögskoleutbildning på är en fråga som längeengagerat socialdemokraterna i, inte minst,. Frågan behöver få en samordnad ochlångsiktig lösning. Vi socialdemokrater anser emellertid attärendet på grund av dess komplexa natur och stora räckviddmåste beredas på sedvanligt sätt. Vi avvisar således tankenpå att nu enbart tillsätta en organisationskommitté. I ställetförordar vi att en utredning för att analysera frågan om nyhögskolestruktur i tillsätts.Utredningen skall vara mera förutsättningslös ilokaliserings- och organisationsfrågor än vad regeringenförordar men självfallet inriktas på högskoleutbildning påSödertörn. Med det vida utredningsuppdrag vi förordarkrävs att utredningen får en bred sammansättning medparlamentariskt inslag från regionen men också medföreträdare för nationella intressen och intressenter från deolika berörda högskoleenheterna. Denna utredning kanockså bereda frågor rörande möjligheter till samlokaliseringav konstnärliga högskolor i , om det bedömslämpligt av berörda högskolor. Ansvaret för befintligverksamhet och dess lokalisering ligger i huvudsak hosberörda högskolor.När utredningen fullgjort sitt uppdrag bör dessbetänkande remissbehandlas i sedvanlig ordning. Därefterbör regeringen återkomma till med förslag iärendet. Av det vi nu sagt följer att vi också avvisarregeringens förslag om en särskild beslutsordning församordning av vissa lokalförsörjningsfrågor iStockholmsområdet.VårdutbildningAlltsedan de s.k. medellånga vårdutbildningarnainordnades i högskolesystemet har frågan omhuvudmannaskapet för desamma diskuterats och därtillutretts. Vid övergången förblev berördautbildningar i huvudsak under landstingskommunalthuvudmannaskap. begärde en ny utredning ihuvudmannaskapsfrågan vid . Medanledning av denna utredning återkommer regeringen nu idenna proposition med förslag i frågan.Arrangemangen omkring vårdutbildningarna harutvecklats på en rad olika sätt på olika håll i landet.Landsting och högskolor har funnit varierandesamverkansformer. Regeringen förordar nu alternativasamarbets- och huvudmannaskapsformer förvårdutbildningarna. Landstingen skall som kunnabedriva utbildning vid kommunala vårdhögskolor. Därtillskall olika samverkansformer mellan stat och landstingbaserade på avtal kunna förekomma.Vi menar att det är värdefullt atthuvudmannaskapsfrågor för vårdutbildningarna kan lösaspå ett flexibelt sätt och att vunna erfarenheter i olikasamarbetsarrangemang mellan stat och landsting kan tastillvara. Vi har därför i princip ingenting att invända motregeringens förslag i detta avseende.Eftersom kvaliteten i vårdutbildningen är lika viktig somi annan högskoleutbildning är det självklart attutvärderingar genom kanslerns försorg skall kunna görasoch kopplas till examensrätten för de olika enheterna.Det vi emellertid finner stötande i propositionens avsnittom vårdutbildning är dess brist på studentperspektiv. Helaavsnittet ger sken av att vårdutbildningarna enbart är enaffär mellan landstingen och staten.Vårdutbildningshuvudmännen bör ha samma krav på sigsom övrig högskoleutbildning att ge studenterna utrymmeför inflytande och att skapa studiemiljöer som är positivaför studenterna. Det bör vara ett förstahandsintresse förhuvudmännen att vårda sig om studenterna och på alla sättsöka uppmuntra dem att fullfölja utbildningen med gottresultat.Under en särskild rubrik behandlar regeringen ipropositionen frågan om ledningen av kommunalavårdhögskolor. Regeringen avser att införa en skyldighetför landstingen att inrätta styrelser med största möjligaparallellitet till de statliga universitetens och högskolornasstyrelser. Avsikten är att genom detta stadgande ge rektor,lärare och studenter ett starkare inflytande i styrelserna.Regeringen menar att sådana bestämmelser kan utfärdasinom ramen för det bemyndigande regeringen har enligt 5kap. 5 § högskolelagen.Landstingens verksamheter leds normalt av politiskttillsatta nämnder. Detta garanterar demokrati ochöppenhet. Vi anser att det vore olyckligt om regeringenskulle utfärda särskilda bestämmelser om beslutsordningenför en viss verksamhet i landstingen. Det bör vara upp tilllandstingen själva att i enlighet med kommunallagenutforma sin ledningsorganisation. Däremot borderegeringen ge uttryck för ett allmänt önskemål riktat tilllandstingen om ökat studentinflytande. Rektor har i deflesta fall en mycket central roll vid vårdhögskolorna.Dennes inflytande behöver inte ytterligare garanteras ellerformaliseras. Det vi nu uttalat bör ges regeringen till känna.Kvalitetsdelen i resurstilldelningssystemetRedan vid införandet av det nyaresurstilldelningssystemet framförde vi kritik över att denförutskickade kvalitetsdelen i systemet inte närmare hadepreciserats. hade inte fått ett tillräckligtbeslutsunderlag i frågan. När vi nu ser det förslagregeringen presenterar besannas våra farhågor.Kammarkollegiet skall enligt propositionen av anslagen till den grundläggandehögskoleutbildningen. För varje lärosäte skall för varjebudgetår avsättas ett maximalt kvalitetsbeloppmotsvarande av anslaget till grundutbildningexklusive särskilda åtaganden. Kanslern skall sedanbedöma varje högskolas kvalitetsarbete avseende entreårsperiod och avgöra om lärosätet har rätt till hela, halvaeller ingen del av detta belopp. Lärosätena skall såledeserhålla kvalitetsbeloppen i efterhand som en belöning, enkvalitetspremie.Vi anser det oerhört angeläget att högskolorna ständigtär uppmärksamma på utvecklingen av kvaliteten iutbildningen. Genomarbetade kvalitetsprogram för varjehögskola med beaktande av en rad olika aspekter iutbildningen kan vara ett gott redskap i detta sammanhang.Kanslern har en viktig roll i kvalitetsgranskningen. Enfruktbar dialog mellan den enskilda högskolan och kanslernbör stimuleras. Vi anser emellertid inte att vare sig detinterna kvalitetsarbetet eller den fruktbara dialogen medkanslern tjänar på att vara kopplad till en resurstilldelning.Kvalitetsarbetet bör enligt vår mening inte åsättas enprislapp.Vi tillåter oss ifrågasätta om det är en rimlig uppgift förkanslern att betygsätta lärosätena i en tregradig skala ochutdela därefter. Om ett lärosäte t.ex. skulle åsättaslägsta betyg, dvs. inte få någon del av kvalitetspremien,skulle det leda till svåra följder för lärosätet i den framtidastudentrekryteringen. Det skulle också slå hårt motstudenter som avlagt sina examina där. Vidare skulle lågkvalitet medföra sänkta anslag och därmed ökadesvårigheter att åtgärda brister i kvaliteten. En sådanutveckling skulle vara nära nog omöjlig för statsmakternaatt acceptera, vilket förmodligen skulle leda till beslut omsärskilt stöd för att förbättra situationen.Vi kan också se att en kvalitetspremie av det slagregeringen föreslår skulle kunna hämma högskolornas lustatt vidta genomgripande förändringar och initieralångsiktiga projekt i syfte att öka kvaliteten. Nyordningarinnebär alltid ett risktagande.Vi avvisar således de av regeringen förordadeprinciperna för en kvalitetsdel i resurstilldelningssystemet.Vad beträffar resurstilldelningssystemet i övrigt avstår vinu från att lägga ytterligare förslag i avvaktan på denutvärdering som pågår. Vi känner dock en fortsatt oro föratt t.ex. distansutbildning och deltidsstudier missgynnas avdet nya systemet.Principer för tilldelning av resurser till konstnärliga ochidrottsliga högskoleutbildningarVi godtar de principer för tilldelning avresurser till konstnärlig och idrottslig högskoleutbildningsom regeringen föreslår, dock med ett viktigt undantag.Analogt med vad vi ovan uttryckt avvisar vi förslaget om enkvalitetsdel i resurstilldelningssystemet.Resultatbaserade fakultetsanslagRegeringens förslag beträffande resultatbaseradefakultetsanslag uppvisar betydande fördelar jämfört medresursberedningens ursprungliga förslag. Vi godtarförslaget även om vi känner viss osäkerhet om hur dettakommer att påverka olika gruppers möjlighet att fågenomföra sina doktorandstudier. Vi utgår från att systemetnoga följs upp och utvärderas kontinuerligt.Studiefinansiering inom forskarutbildningenI vår motion Forskning för utveckling och tillväxt medanledning av regeringens proposition om forskning våren1993 föreslog vi att utöver regeringensförslag borde avsättas för forskarutbildning till de olikafakultetsanslagen för en omvandling från utbildningsbidragtill doktorandtjänster. Vi betonade även att det samladeantalet studiestöd för doktorander inte får minska.Vi får nu i propositionen ett erkännande från regeringenatt de medel som anvisats för omvandling varit otillräckliga.Regeringen överväger nu att låta universitet och högskolorfå frihet att skapa en ''studiefinansieringstrappa'', därdoktoranden successivt får bättre ekonomiska villkorallteftersom studierna framskrider men även får tillfälle attöverväga andra möjligheter.Vi anser att det borde vara möjligt att inom ramen förett system med doktorandtjänster låta doktoranden från enmer anspråkslös början successivt få såväl bättreekonomiska villkor som förbättrade arbetsvillkor i övrigt.Systemet med doktorandtjänster har en rad fördelar, varfördetta inte får överges.KårobligatorietDen borgerliga riksdagsmajoriteten beslutade i juni 1993att avveckla kårobligatoriet från den 1 juli 1995.Socialdemokraterna reserverade sig mot beslutet medmotiveringen att först borde få ta ställning till enkonkret plan på hur en avveckling praktiskt skulle kunnarealiseras. En sådan plan borde enligt vår uppfattning bl.a.innehålla förslag till hur de studerande på rättvisa ochjämlika grunder skall vara representerade inom olika organinom högskolan och hur val till dessa organ skall förrättas.Vi menade vidare att formerna för den fortsatta driften avstudentbostäder och samlingslokaler noggrant bordeanalyseras och att en ekonomisk kalkyl för kårobligatorietsavveckling skulle presenteras för innan definitivtbeslut fattades i frågan. Sålunda ansåg vi att regeringenmåste redovisa hur stor del av den beräknade kostnadenstaten är beredd att svara för vad gäller studentfacklig ochstudiesocial verksamhet liksom lokalförsörjning etc.Slutligen fann vi det väsentligt att studenterna blevrepresenterade i det fortsatta beredningsarbetet.Utbildningsutskottet betonade i bet. 1992/93:UbU14 detangelägna i att en kontinuerlig dialog äger rum medstudenternas representanter och med företrädare föruniversitet och högskolor i syfte att hos dem förankraförslag till lösningar. Utskottet förutsatte attregeringen, när klarhet vunnits i frågan, informerarriksdagen om de ekonomiska konsekvenserna förstudentkårerna m.fl. Om särskilda statliga medel behövs förstuderandesammanslutningarnas fortsatta verksamhet ellerför andra kostnader till följd av obligatoriets avveckling,borde enligt utskottets uppfattning regeringen framläggaförslag härom.Kommittén för avveckling av kårobligatoriet (KAK) hardärefter utrett konsekvenserna av en sådan åtgärd. Det kani sammanhanget konstateras att utredningens direktiv ärklart snävare än vad som förutsattes i uttalandei frågan. Medan utbildningsutskottet sålunda framhöllbetydelsen av de studentfackliga och studiesociala frågornahar KAK:s uppdrag enbart omfattat frågan omutbildningsbevakning i snäv bemärkelse samt val avstudentrepresentation. Detta är synnerligen märkligt ocksåmot den bakgrunden att utbildningsministern själv i prop.1992/93:169 framhöll betydelsen av att en avveckling avkårobligatoriet inte får medföra en försämring inom detstudiesociala området.Utredaren är också på flera punkter klart skeptisk tillmöjligheterna att klara den för studenterna grundläggandeutbildningsbevakningen efter en avveckling av obligatoriet. ''I princip är det endast den obligatoriska avgiften som gerkårer och nationer ekonomisk rörelsefrihet och möjlighetatt finansiera sådant som utbildningsbevakning och socialainsatser'', är sålunda utredningens slutsats.KAK konstaterar också att avgörande förstudentsammanslutningarnas ställning efter obligatorietsavveckling är medlems- och inkomstutvecklingen. I bådaavseendena finner man anledning till pessimism.Erfarenheterna från utländska universitet, t.ex.Köpenhamns universitet, tyder också på att utanobligatorisk anslutning får studentföreningarna dåligmedlemsanslutning och svag ekonomi.En massiv studentopinion har liksom praktiskt taget allauniversitets- och högskolerektorer avrått från ettavskaffande av kårobligatoriet. Också TCO och SACOställer sig bakom ett upprivande av tidigareavvecklingsbeslut.Enligt vad utbildningsutskottet erfarit har regeringeninte för avsikt att framlägga förslag till underinnevarande om avvecklingen av kårobligatoriet.I stället kommer man genom skrivelse att informerariksdagen om de åtgärder som regeringen vidtagit ochämnar vidtaga i frågan. Skrivelsen kommer av allt att dömaatt framläggas så sent under innevarande att detinte blir möjligt att väcka motioner i frågan föresommaruppehållet. Detta innebär att inte fårmöjlighet att ta ställning till det material utredningenlevererat och inte heller till studentkårernas synpunkter ochinformation.Denna handläggning strider klart mot såväl riksdagenssom utbildningsministerns tidigare uttalanden i frågan. Dåkonsekvenserna av en avveckling av obligatoriet härigenominte heller låter sig överblickas av berörda studenter skapasen stor osäkerhet och oro beträffande följderna vilket ärägnat att försvåra verksamheten vid studentkårer ochnationer. Detta finner vi ur såväl konstitutionell somdemokratisk synpunkt helt oacceptabelt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utredning avseende en nystruktur för kvalificerad, eftergymnasial utbildning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utbyggd eftergymnasialutbildning inom ramen för ökad dimensionering inombefintliga utbildningsstrukturer,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en likvärdig högskoleutbildninginom hela högskoleväsendet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fortsatt satsning pånaturvetenskaplig och teknisk utbildning,5. att hos regeringen begär attförutsättningarna för etablering av en ny teknisk högskolaskall utredas,6. att avslår regeringens förslag om en nyuniversitetsstruktur för södra ,7. att avslår regeringens förslag om en särskildbeslutsordning för samordning av vissalokalförsörjningsfrågor i ,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en mer förutsättningslösutredning m.m. om högskoleutbildning på ochmöjligheterna till samlokalisering av konstnärligahögskolor i ,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ledningen av kommunalavårdhögskolor och om ökat studentinflytande,10. att avslår regeringens förslag omprinciperna för utformningen av kvalitetsdelen iresurstilldelningssystemet för grundläggandehögskoleutbildning,11. att avslår regeringens förslag omprinciperna för utformningen av kvalitetsdelen i systemetför tilldelning av resurser till konstnärliga och idrottsligahögskoleutbildningar.