mot · GH02K612 · 1994-01-25 00:00:00 — Kunskapsöverföring och kompetensutveckling har högprioritet i det svenska biståndet till . Framför alltgäller detta utveckling av demokratiska institutioner och enfungerande marknadsekonomi samt förbättring av miljön.Samarbete ifråga om forskning och högre utbildning ärockså en viktig uppgift. Vid sidan av dessa övergripandeprioriteringar tror vi att det är viktigt att man med delar avbiståndsmedlen under tredje huvudtiteln, G 1. Samarbetemed (prop. 1993/94:100) stödjerden mångfald av studieutbyten som sker mellan ochde baltiska länderna inom olika samhällsområden.Merparten av de pengar som fördelas av BITS inom G-anslaget är avsedda för avgränsade, större projekt.Däremot saknas medel av ''ad hoc''-karaktär, som kan få enfriare användning för att stödja enskilda eller grupper avbaltiska medborgare som vill studera svenska företag ochinstitutioner av olika slag, eller svenskar som vill dela medsig av sina kunskaper i Baltikum.Kalmar län har genom sitt geografiska läge och ävenhistoriskt många band med . Vänortsutbytet ärrikt och många balter har varit i vårtlän för att studera demokrati, politiskt arbete, föreningslivoch samhällsservice av olika slag. Dessutom bedrivervänortsföreningarna ett förtjänstfullt arbete. I länet harbildats en med bred representation frånolika samhällssektorer. Dess syfte är att på ett obyråkratisktsätt samordna och stödja de många olika insatser som skeri länet gentemot Baltikum.Merparten av kostnaderna för länets kontakter medBaltikum har kunnat finansieras med kommunala ochlandstingskommunala medel, ofta vid sidan om ordinariebudget. Med nuvarande lagstiftning ligger egentligbiståndsverksamhet utanför den kommunala kompetensen.Här borde lagstiftningen ändras så att de kommuner ochlandsting som så önskar kan budgetera medel förbiståndsinsatser i t ex sina vänorter.Kommuner och landsting gör stora besparingar,vilket minskar utrymmet för utbytesverksamhet. Vi serockså allt fler tecken på en avmattning av studiebesökenfrån de baltiska länderna vilket beror på att man även ideras än mer ansträngda ekonomier tvingas till andraprioriteringar än i och för sig viktiga studieutbyten. Mankan se att de BITS-medel som gått till och fördelats avKommunförbundet och dess länsavdelningar har använts påett mycket effektivt sätt. Dessa medel bör därför ökas.Många kontakter mellan och skerutanför kommuner och landsting. Organisationer, kyrkoroch ideella föreningar m.m. har också ett aktivt utbyte medBaltikum. De har i många fall mycket svårt att finansierakostnaderna för resor och uppehälle, material, frakter etc.För att de stora mellanstatliga demokratiserings- ochuppbyggnadsprojekten skall kunna få en god förankringoch växtkraft krävs att medborgare från fårtillfälle att på ort och ställe studera hur deras motsvarandeinstitutioner i fungerar.Kostnaderna för sådana enskilda utbyten för exempelvisresor, uppehälle och sjukförsäkringar är relativt sett mycketsmå, så små att det är orationellt att belasta SIDA ellerBITS med enstaka ansökningar. Bättre vore att länsstyrelseeller annat regionalt organ, med god översikt överexisterande och planerade behov, kunde tilltros uppgiftenatt fördela pengar för sådana insatser.Vi föreslår att man inom anslaget till BITS avsättermedel för sådana små insatser som angivits i motionen.Beloppet kan efter ansökan överföras till irespektive län eller annan regional myndighet ellerregionalt organ att användas för kostnader som rörresor/uppehälle i syfte att främja kunskapsöverföring ochkompetensutveckling i de baltiska staterna. BITS börutforma de regler som ska tillämpas för anslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av kommunallagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avsätta biståndsmedel för attstödja utbytesverksamhet mellan ochBaltikum.1