mot · GH02A209 · 1994-01-25 00:00:00 — Allmänna synpunkterFör tillställde ArkitektFörbundetregeringen, de politiska partierna och samtliga riksdagsmänbifogade öppna brev. Jag ställde mig då frågan omarkitekterna -- byggandets spjutspets mot framtiden -- heltskulle slås ut?Förbundets fråga och kraven i det tidigare brevet är likaberättigade som då mot bakgrund av att nedgången iomstruktureringen av byggsektorn drabbat arkitekternahårdare än kanske någon annan yrkesgrupp. Var tredjearkitekt saknar anställning eller uppdrag.Arbetslösheten för arkitekter under överstiger nu och nyutbildade arkitekter saknar nästanmöjligheter att skaffa sig adekvat yrkeserfarenhet.Arkitekterna ställer inte bara krav på samhället, utanockså på sig själva. Arkitekterna är lyhörda för nyaförutsättningar och är beredda att möta morgondagensarbets- och uppdragsmarknad med en insikt om att en bredarkitektutbildning också bereder en väg för ett brettverksamhetsfält och ett vidgat ansvar. Arkitekternadiskuterar också aktivt sina yrkesroller, sinyrkesutveckling och marknadens föränderliga krav.Arkitekterna har tagit det ansvar som åvilar yrkeskåreni av starka förändringsprocesser. Med utnyttjande avyrkets självklara och inneboende kreativa förmåga villarkitekterna se dagens kris som en möjlighet till nytänkandeoch breddning av arkitektkårens yrkesbas. vill ocksåarkitekterna att regering, riksdag och politiska partiermedverkar i ett samfällt ansvarstagande för arkitektyrketoch att arkitekternas kunskaper och kompetens nu inteföröds när marknaden slagit i botten. Ytterst handlar detom ett ansvarstagande för svensk arkitektur.Arkitekternas kunskaper är en stor samhällelig tillgång.Sysselsättningsraset har redan medfört attarkitektföretagens mödosamt uppbyggda kunskaper ochkompetenser i stor utsträckning har splittrats och skingrats.Den privata konsulterande arkitektbranschen har redanhalverats. föreligger också risk för att den individuellakunskapsbasen urgröps om inte samhället vidtar ett antalåtgärder ägnade att, i nuvarande arbetsmarknadsläge,underhålla och utveckla arkitektkårens kunnande. Dearkitekter som är utan anställning eller uppdragkommer återigen att behövas på arbetsmarknaden -- itraditionella funktioner -- men också i nya uppgifter.Samhället har gjort betydande investeringar --ekonomiskt och kulturellt -- i arkitektutbildningen. För attsamhället skall få långsiktigt utbyte av dessa investeringarkrävs att de underhålls. Så sker inte i dagensarbetsmarknadsläge. ArkitektFörbundet har anvisat hur ettsådant underhåll kan genomföras på ett meningsfullt sättoch med utgångspunkt i viktiga långsiktigasamhällsintressen: vård och utveckling av vår byggda miljö.Genom ett antal samverkande omständigheterackumuleras nu ett nytt investeringsbehov inom byggandet.Nya regler, nya strukturer, svag momentannybyggnadsefterfrågan, kredithämningar och en utprägladförsiktighet samverkar till en i ett längre perspektivoansvarigt låg byggaktivitet. Återigen riskerar vi att dämmaupp en efterfrågan som ånyo kan utlösas på ettokontrollerat sätt. Samhället kan motverka detta ochmedverka till att mildra den ryckighet inom byggsektornsom erfarenhetsmässigt medför så uppenbara samhälleligaolägenheter. Genom att verkställa ett antal avArkitektFörbundets förslag i dessa sammanhang kan bidragges till en mer balanserad efterfrågesituation.ArkitektFörbundet kräver därför återigen av regeringoch riksdag att aktiva åtgärder vidtas för att säkra samhälletslångsiktiga behov av professionell arkitektkompetens inomsamhällsplanering, husbyggnad, inredning ochlandskapsplanering,att aktiva insatser görs för att förhindra fortsattkunskapsförstörelse inom den samlade svenskaarkitektverksamheten i enlighet med de synpunkter och krav som tidigareframförts.Uttalande av ArkitektFörbundetsrepresentantskapsmöte 27---- valdaombud för landets 6 000 arkitekter, inredningsarkitekteroch landskapsarkitekter.Ska arkitekterna -- byggandets spjutspets motframtiden -- helt slås ut?Byggnadsverksamheten i närmar sig ett totaltstillastående och arkitektkåren upplever sin värsta krisnågonsin.Var tredje arkitekt saknar anställning eller uppdrag.Varannan privatanställd arkitekt har blivit av med sinanställning . Blandarkitekter under är arbetslösheten . Till våren1994 kommer den att vara väl . Att kalla dettaför veritabla skräcksiffror är knappast att överdriva. En helakademisk profession -- ett av de äldsta kulturyrkena -- ärskakad. En hel generation arkitekter riskerar att ställasutanför en reguljär arbets- och uppdragsmarknad.Seriösa, välrenommerade arkitektföretag med fleradecenniers verksamhet bakom sig dukar nu under. Denprivata arkitektbranschen är redan halverad. Mödosamtuppbyggd kunskap och kompetens skingras. Och detta i entid när vi, för att kunna möta utmaningarna i ett öppnareEuropa, mer än någonsin har behov att vidmakthålla ochutveckla vårt kunnande. Vi har i haft störreoch mer effektivt arbetande arkitektföretag än flertaletövriga europeiska länder. bryts företagen ned och meddem det sammanhållande kunnande som skapat enomvittnat hög och jämn standard i svensk arkitektur. En avvåra avgörande konkurrensfördelar mot omvärlden hållerpå att gå förlorad.Nu avregleras och hårdbantas den svenska byggsektorn.Subventionerna minskas radikalt. Strukturomställningeninom byggsektorn är ofrånkomlig men den genomdrivs i ettläge där en djup lågkonjunktur redan i sig medför atttiotusentals människor får lämna byggbranschen. Detsamlade resultatet är förutom massarbetslöhet ibyggsektorns alla led även en gigantiskkunskapsförstörelse -- i en nedbrytningsprocess som sker ihelt okontrollerade former.Ett långsiktigt tänkande är nödvändigt när det gällerbyggsektorn. Det är ofrånkomligt med långaplaneringstider när det gäller utformningen av vår byggdamiljö. Det är inte svårt att identifiera sektorer där vihar ett långsiktigt ökande behov av byggnadsinvesteringar.Inom dessa områden måste vi satsa planerings- ochprojekteringsresurser. Det är också viktigt att få igångfungerande marknader för morgondagens byggande. Härhar samhället ett uppenbart ansvar när politiska beslut nuändrar spelreglerna för svensk byggnadsverksamhet på ettså genomgripande sätt. Det finns många exempel påatt marknaden inte fungerar. Det mest iögonfallande är detkreditstopp som omöjliggör igångsättning av efterfrågadnyproduktion av främst bostäder. Det finansiella systemettar inte sitt ansvar för att få igång en fungerandemarknad för bostadsefterfrågan när subventionernasuccessivt avvecklas. Det finns all anledning att avkräva ettsådant ansvar som villkor för det samhälleliga stödfinansmarknaden även framgent förväntas söka.Att den svenska byggsektorn behöver krympas råder detinte delade meningar om. Expansionen under andra hälftenav 80-talet grundade sig på en efterfrågan skapad genomden ohämmade kreditgivningen till fastighetssektorn. Attden expansionen var konstlad -- det vet vi alla . Mendet är värt att notera att arkitekternas verksamhet inte allsexpanderade på samma sätt som byggsektorn i övrigt underdet sena åttiotalet. Tvärtom utexaminerades då betydligtfärre arkitekter än tidigare -- ett resultat av ett beslut 1981om en reduktion av antalet utbildningsplatser. Närbyggmarknaden glödde utbildades färre arkitekter äntidigare.När byggsektorn bryts ned försvinner gamla struktureroch de historiska gränssättningarna mellan byggsektornsolika aktörer. Nya samverkansformer ochsamarbetsmönster kommer att etableras. Nytänkande ochkrav på nya lösningar hamnar i fokus. Krisen rymmer därförmöjligheter för arkitekterna -- på lång sikt. Den skapar nyaförutsättningar för arkitekterna att utveckla sittkunskapsområde. Arkitekternas utbildning och träning i attse och utveckla nya lösningar och möjligheter är just denkunskap och de färdigheter som behövs när marknadenkräver tänkande i nya banor. Långsiktigt finns därför allanledning att vara optimistisk om arkitektyrkets utvecklingoch arkitekternas möjligheter att göra sig gällande iframtidens byggprocess.Men just nu säckar arkitektbranschen ihop. På kortsikt -- -- är effekterna fullständigtförödande för arkitekterna som yrkesgrupp.ArkitektFörbundet kräver därför av regeringen och depolitiska partierna insatser till värn för det kunnande ochden kompetens som finns hos den svenska arkitektkåren --hos individer och arkitektföretag. måste ett antalkraftfulla insatser göras för att inte professionell svenskkonsulterande arkitektverksamhet -- byggandets spjutspetsmot framtiden -- helt skall slås ut.Jag kräver därför av regering och riksdag att aktiva åtgärder vidtas för att säkra samhälletslångsiktiga behov av professionell arkitektkompetens inomsamhällsplanering, husbyggnad, inredning ochlandskapsplanering genom en kraftfull satsning på idé- ochutvecklingsprojekt inom arkitektur, byggande och fysiskplanering -- projekt som kan skapa underlag för framtidainvesteringsbeslut inom såväl näringslivet som denoffentliga sektorn,genom ekonomiskt stöd till en omfattande, kvalificeradoch framtidsstrategisk utbildningssatsning bland dearkitekter, inredningsarkitekter och landskapsarkitektersom nu ställs utan arbete,genom att möta framtiden genom initiering av projektsom tar tillvara den kompetens som finns blandarkitektkategorierna när det gäller kretsloppskunnande,naturresurshushållning och planering av projektering medutgångspunkt i ett resurssnålt och ekologiskt synsätt,genom att utnyttja arkitektgruppernas breda kompetensför att komma till rätta med ''sjuka hus'', nedslitnaskolmiljöer och liknande välkända problemområden,att aktiva insatser görs för att förhindra fortsattkunskapsförstörelse inom den samlade svenskaarkitektverksamheten,genom att skapa finansiella förutsättningar för att ökaantalet objekt som kan projekteras och läggas i''startgroparna'' för igångsättning,genom att nu starta planering och projektering avframtida större offentliga byggnadsobjekt,genom att låta arkitekter och inredningsarkitektergenomföra en omfattande kartläggning av den offentligasektorns föränderliga fastighets- och lokalbehov i syfte atterhålla en långsiktigt kostnadseffektiv lokalanvändning,genom att uppdra åt arkitekter att lämna förslag tillutveckling och effektiv förvaltning av det gigantiskafastighetsbestånd som staten ofrivilligt blivit ägare tillgenom bankernas innehav av havererade fastighetsbolag,genom att omgående gå från ord till handling när detgäller ett allomfattande ombyggnadsprogram -- ett s k ROT-program. Ge det investeringsbidrag som erfordras och somändå medför lägre samhälleliga kostnader än de kostnadersom orsakas av den arbetslöshet som följer när ävenombyggnadsinvesteringarna minskar. Satsa omgående påunderhåll men ge också möjlighet till omsorgsfull planeringoch projektering av framtida större ombyggnadsinsatser.I varje samhälle med en ambition att slå vakt omlångsiktiga kulturvärden och en god livsmiljö i vid meninghar arkitekterna en central plats. I lager bygger de vidare påvårt samhälle. behöver skaparna av arkitekturen i dettabygge samhällets stöd för att kunna fullfölja sitt långsiktigaåtagande. Ger inte samhället det stödet är risken stor attnästa lager i samhällsbygget blir ett hålrum. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arkitekters arbetssituation.