mot · GH02K428 · 1994-01-25 00:00:00 — BakgrundTill de centrala värdena i en demokrati hörtryckfriheten. kan berömma sig av att vara detförsta landet i världen som fick en lagstadgad tryckfrihet,genom tryckfrihetsförordningen av . Det kan ocksåframhållas att nu gällande tryckfrihetsförordning är denmest liberala i världen och att den till medborgarnasfromma ger en mycket vidsträckt frihet till opinionsbildningoch information.Men till frihet hör också ansvar. För pressens del innebärdet att publiciteten måste utövas med hänsynstagande tillpersoner vilkas angelägenheter behandlas i tidningarna.Den svenska pressen visade också tidigt att den varmedveten om detta då den var först i världen med att inrättaen (POn). Denna har sedankompletterats med en Allmänhetens ().Pressens och övriga massmedias roll är att informera omvad som händer i samhället, att granska och kritiseramaktutövare och på grundval av informationen ochgranskningen skapa opinioner bland medborgarna. Ingenbestrider den rollen, som vår tryckfrihet slår vakt om. Ochingen bestrider att massmedia härigenom har enutomordentligt stor makt. Medierna bestämmer vad de villberätta, hur de vill framställa vad eller vem de berättar omoch de drar själva slutsatserna om vad de berättat. Så vadallmänheten får veta, det behöver inte vara vad som häntutan vad media föredrar att berätta om vad som hänt ochinte hänt.Vem granskar granskaren?För att upprätthålla en rimlig maktbalans i vårtdemokratiska samhälle kontrolleras och granskas regering,riksdag, myndigheter, företag och enskilda oavhängigt ochutifrån, bl.a. av media. Men med den oerhörda makt sommassmedia fått i dagens samhälle -- det är inte utan fog denbetecknas som den tredje statsmakten -- så är det ocksåviktigt att massmedias egen maktutövning underkastas eneffektiv kontroll. Både från samhällelig synpunkt och medtanke på den enskildes rättssäkerhet behövs ett system, sominnebär att maktmissbruk från medias sida undviks ellerbeivras. Och maktmissbruk är det, när media på ett osant,vinklat eller onyanserat sätt beskriver en händelse, enperson eller ett företag och därigenom skapar en felaktigbild till men för den enskilde eller företaget och i längdenäven för allmänheten.Hur granskas då massmedia och hur beivrasmaktmissbruk? och tryckfrihetsförordningenhar regler som gäller förtal av enskilda personer men förjuridiska personer -- som företag -- finns ej någon sådanlagstiftning. Och det är en komplicerad process för enenskild att stämma en tidning och den kan bli mycketdyrbar.Den andra möjligheten är att vända sig till PO eller POnför att få ett ärende bedömt utifrån de etiska regler sompressens organisationer fastställt. PO har till uppgift att påeget initiativ eller efter anmälan påtala avvikelser från godpublicistisk sed. Han kan medverka till beriktiganden iaktuell tidning, han kan göra eget uttalande som tidningenhar att publicera och han kan hänskjuta ett ärende till POn.Om POn anser att en tidning har brutit mot god publicistisksed så förväntas också att tidningen -- enligt de etiskareglerna -- publicerar uttalandet. Vidare får tidningenbetala en s.k. expeditionsavgift som för de minstatidningarna uppgår till + moms, för övriga till + moms.Det finns enligt min uppfattning inte anledning att riktanågon kritik mot de etiska regler som pressen ställt upp.Men på detta, liksom på andra områden, utbildas praxis ochtrender, och man kan konstatera att medan journalistikenhos oss -- liksom internationellt -- blivit alltmer aggressiv såhar PO och POn blivit alltmer anonyma.För några år sedan inträffade den sensationen attdåvarande PO fick en egen tidningsartikel fälld av POn. Detledde till att han avgick. fanns det ejnågon ordinarie PO. utnämndes en ny PO, förförsta gången blev det inte någon jurist utan enchefredaktör, som enligt fått på sig ettstort antal anmälningar till POn.Den nye PO skall naturligtvis få tid på sig att växa in isin uppgift. Det är ej något som hindrar att det kan visa sigbli en bra lösning. Men det är heller ingen tvekan om attde senare årens turbulens ytterligare har skadat tilltron tillpressens egen vilja och förmåga att genom självsanerandeverksamhet hålla pressetiken på en acceptabel nivå.Aggressiv personjournalistikF.d. hovrättslagmannen som var POunder är kritisk till PO:s passivitet ochanonymitet. I en artikel i 20/11-92hävdar han bl.a. att POn:s praxis präglas av eftergivenhetmot den aggressiva personjournalistiken.När det gäller s.k. offentliga personer är praxis numeraatt POn accepterar att pressen på lösa grunder ger enofullständig och tendentiös information om något sominträffat varvid man fritt blandar egna förklenandekommentarer med de upplysningar man tycker bäst tjänarden negativt kommenterande rollen.Personer som från SE-Banken, KjellBrändström från SCA och frånFinansdepartementet har i olika presskampanjer på lösagrunder utmålats som ekonomiska brottslingar. I de fall somlagföring skett har dessa visat att tidningarna saknat grundför sina anklagelser.Fortsätter denna utveckling så kommer det allmännaförtroendet för att det som pressen informerar om ärkorrekt att minska. Det är inte bra för det stora flertaletjournalister som är hederliga yrkesutövare.I en debattartikel i 9/5-93 anklagadeBjörn , journalist vid , för attsystematiskt köpa ut personer som anmäler tidningen tillPO. De utsatta får en summa pengar för att dra tillbaka sinanmälan och beläggs de med munkavle. Perssonanser att när kringgår den granskningsmodelltidningen själv står bakom undergrävs förtroendet för PO-ämbetet.Det är uppseendeväckande att inte PO själv i något avde 16 fall som redovisar -- där anmälan dragitstillbaka -- på eget initiativ kunnat påtala avvikelse från godpublicistisk sed. I stället har PO tagit det unika beslutet atthemligstämpla samtliga 16 anmälningar.Man kommer som utomstående betraktare därmed inteifrån frågeställningen vilken uppgift som pressen anser ärden viktigaste för PO? Är den att skydda pressen frånanmärkningar från allmänheten eller att skyddaallmänheten från påhopp från pressen?Om inte den nytillträdde PO förmår visa att han aktivtkommer att ta tillvara allmänhetens intresse gentemotpressen så kommer kravet på en statlig PO att öka. På fleraandra områden har vi statliga ombudsmän och i dessa fallfinns det ingen tvekan om vilken kategori de företräder.Små företag saknar skyddDet skydd som POn kan bereda juridiska personersåsom företag och organisationer har genom ändring av deegna stadgarna kraftigt begränsats. kunde anmälanmot en tidning göras av ett litet företag som utsatts föroriktig och skadande publicitet. Anmälan kunde leda tillklander från POn:s sida. tar POn endast uppklagomål som gäller rätt till genmäle. Detta är särskiltallvarligt eftersom juridiska personer inte har lagligmöjlighet att föra talan vid domstol om ekonomiskt förtal.Internationellt är detta mycket ovanligt, i de flesta länderhar juridiska personer samma möjligheter som fysiska idetta avseende.Vi lever i med mycket stor arbetslöshet. Antaletkonkurser är fortfarande mycket högt och ett stor antalföretag kämpar för sin överlevnad. Alla är överens omatt det är de små företagen som kan få vår tillväxt ochsysselsättning att öka. De flesta småföretag drivs i formav aktiebolag och därmed utgör de juridiska personer.Att i en sådan situation tillåta att tidningar utan någonsom helst risk för korrektiv från samhällets sida ellerskadeståndsansvar utsätter små företag för oriktig ochskadande publicitet hämmar utvecklingen. Det är att gevissa personer en total frihet utan något krav på ansvarvilket är mycket ovanligt i vårt land.Det är inte bara i vårt land som utvecklingen gått mot enallt mer aggressiv journalistik och en allt mindre aktivitetnär det gäller självsanering från pressens sida. I Danmarkhar man infört etiska regler direkt i lagstiftningen. IEngland har -- en motsvarighet till POn --avskaffats och en skärpt presslagstiftning förbereds.Jag väckte en motion på pressetikensområde vilken motion i avslogs av ett enigtkonstitutionsutskott.Med risk för att i pressen åter framställas som enmörkerman som är ute efter att begränsa tryckfriheten ochyttrandefriheten -- vilket det inte är fråga om -- föreslår jagatt en parlamentarisk arbetsgrupp tillsätts med uppdrag attutvärdera situationen på det pressetiska området och attlägga förslag som stärker allmänhetens samt juridiskapersoners -- främst små företags och organisationers --ställning gentemot pressen. Med hänsyn till den betydelsesom andra media -- radio och TV -- numera fått, och då dehär behandlade problemen även gäller dem, börutredningen även omfatta dessa media. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utredning påpressetikens område med uppgift att lägga fram förslag somstärker allmänhetens samt juridiska personers -- främst småföretags och organisationers -- ställning gentemotmassmedia.