mot · GH02Jo639 · 1994-01-25 00:00:00 — Elektroniskt avfall borde inte finnas med ivår ordlista eftersom tanken på kretslopp bör tvinga oss tahand om förbrukade varor. Men fram till har vi ännuinte lyckats med att stoppa det stora sopberg som dagligenväxer med bl.a. elektroniska varor. Det finns företag ochteknik att bespara vår natur, depositionsplatser,från dessa produkter som får en allt kortare livslängd tackvare en allt snabbare och effektivare utveckling.Producentansvaret bör bli ett måste. Auktoriseradeåtervinningsföretag som garanterar ett adekvatomhändertagande av miljöfarligt avfall bör också bliverklighet. Elektroniskt avfall beräknas öka ännu några årinnan producentansvaret slår igenom totalt.AvfallsmängderI utredningen ''Varor som faror'' (Ds 1992:58) redovisasbl.a. antalet kasserade datorer och skrivare. För perioden1985 till 1991 kasserades totalt 925 000 st. varantalet kasserade persondatorer 95 000, skrivare 65 000,bärbara datorer 10 000, minidatorer 5 000 och terminaler 51000. Användningen av elektroniska apparater har ökatdramatiskt . Dessa produkter är mycketkomplexa och innehåller en rad olika material och ämnenmed mycket skiftande egenskaper, t.ex. olika metaller ochtungmetaller, oorganiska ickemetaller, plaster ochkemikalier. Varje persondator uppskattas exempelvisinnehålla närmare flamskyddsmedel. Totaltberäknas de persondatorer som finns i bruk i Sverigeinnehålla flamskyddsmedel. Skrotade datorer under1985-91 beräknas innehålla flamskyddsmedel. INorden beräknas det ha sålts 80 miljoner kontors- ochhemelektronikprodukter med en genomsnittsvikt på ,detta motsvarar ett avfallsberg på . Grovtuppskattas detta innahålla plast, kretskort och flamskyddsmedel.Därtill kommer bly, kadmium, krom, fenoler och glas m.m.ResursinnehållFörutom det miljöfarliga innehållet i produkterna såfinns det resursmässiga aspekter på att högvärdiga materialsom aluminium, guld, silver och koppar även hamnar påsoptippen. Genom att återvinna dessa metaller kan man fåtillbaka en del av det monetära värdet för att delvis bekostaåtervinningshanteringen. I () ochFinland (Outokumpu OY) finns det möjlighet att återvinnaädelmetaller, vilket saknas i och Norge.Rönnskärsverken tar emot c:a frånEngland, , och Holland.AvfallshanteringUttjänta elektronikvaror särbehandlas inte av miljöskäli särskilt stor utsträckning. Det finns kommuner som t.ex.Helsingborg, som sorterar vitvaror, datorer ochövrig elektronik samt sänder detta till återvinningsföretag,trots att man måste betala för att bli av med avfallet. Dettorde på kort sikt vara billigare att jämna ut och krossaavfallet med en caterpillar på sopberget.Genom att ''köra tillverkningsbandet'' baklänges på ettåtervinningsföretag kan man demontera apparaterna ochsortera dem för vidare bearbetning. invigdesTechnoworld som tar emot uttjänta varor och skickardem vidare efter demontering och sortering till bl.a.SAKAB. Det är i sammanhanget mycket viktigt att detställs krav på återvinningsföretagen. Troligen krävs det attenbart auktoriserade företag skall hantera återvinning avelektroniskt skrot. Risken är att en kommun köpermöjligheten att bli av med sitt skrot, betalar för sig.Därefter lämnar företagaren hela sopberget och reserutomlands med sina inkomster utan att ha varken sorterat,deponerat eller omhändertagit avfallet. Mycket av detmaterial som dessa företag hanterar betraktas inte sommiljöfarligt avfall under transporten till soptippen elleråtervinningsföretaget. Men efter att de olika delarnademonterats har de helt plötsligt blivit miljöfarligt avfall.Logiken är svår att finna. Därför krävs en utredning om ettbättre system och en hur ett auktorisationsförfarande bästkan fungera.MiljöbombDet är förbluffande hur ovarsamt flamskyddsmedelhanteras. Ofta, utan kännedom om datorernas innehåll,läggs de i lagerlokaler för överblivna produkter. Det ärmärkligt att det skadliga ämnet ''bromeratflamskyddsmedel'', nära släkt med PCB, lämnas helt vidsidan om i debatten. Forskning om konsekvenserna bordetas upp med tanke på miljön, då halterna i naturmiljön bådepå land men också i ständigt ökar. Flerakommuners hantering av dessa sopor sker helt utansortering. Detta gör att vi helt ovetande har en miljöbombi varje dator, skrivare, mobiltelefon och övrigt elektronisktavfall.ProducentansvarProducentansvar för elektronisk apparatur bör införasomgående. Ett producentansvar skulle styra tillverkningenatt redan från början vara miljöanpassad i största möjligautsträckning vad gäller materialval och konstruktioner attvara lätta att nedmontera och återvinna när varan tjänat ut.Lämpliga styrmedel bör utformas vilka styr kunden attåterlämna sin uttjänta dator till tillverkare eller kommunensavfallshantering. Kommunerna skall kunna debiteraförsäljare/tillverkare för de kostnader som uppstår isluthanteringen.Producentansvaret kommer förhoppningsvis i framtidenatt bli ett konkurrensmedel. Var och en borde somkonsument bli medveten om krav på kretsloppstanken ochproducentansvaret. Vi kunder handlar förhoppningsvisännu mer miljömedvetet än vad vi gjort underdet föregående decenniet. Det är därför viktigt medkampanjer som aktualiserar detta i folks medvetande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hanteringen av elektronisktskrot,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av auktorisation för deåtervinningsföretag som omhändertar elektroniskt skrot,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om producentansvar ochkretsloppstankens förverkligande och utveckling.