mot · GH02Sf261 · 1994-01-25 00:00:00 — InledningVälfärdspolitiken har många uppgifter. En av dessuppgifter är att ur samhällets produktionsresurser skapaoch fördela ett utrymme för social och ekonomisk trygghetför olika grupper av medborgare. Vår välfärdspolitik ärsolidariskt finansierad och omfördelar resurserna mellanunga och gamla, mellan friska och sjuka, mellan barnlösaoch barnfamiljer och mellan bättre och sämre bemedlade.Det är alltså en generell välfärd vi förespråkar. Iländer där välfärdspolitiken är mindre generell fårmedborgarna avsätta en större del av sitt privatakonsumtionsutrymme för sådana ändamål -- om de har råd.Riskerna ökar därmed för att stora grupperstrygghetsbehov inte kan tillgodoses annat än på en lågbasnivå.En annan av välfärdspolitikens uppgifter är att fungerasom motor i samhällets produktionsprocess. En godfamiljepolitik skapar goda villkor för de nya generationer,som skall bära upp den framtida produktionen ochfinansiera framtida välfärd. Genom barnomsorg,utbildning, arbetsmarknadspolitik och rehabiliteringtillgodoses behoven av arbetskraft. Enhetligasocialförsäkringssystem med lika regler över helaarbetsmarknaden innebär inte bara att invånarnas köpkraftkan upprätthållas vid barnafödande, sjukdom ocharbetsskada utan också att människor kan röra sig fritt överhela arbetsmarknaden utan att behöva oroa sig för att tappaintjänade rättigheter. Pensioner och andra transfereringarger inte bara trygghet utan också köpkraft till gagn för detsvenska näringslivet.En tredje uppgift för välfärdspolitiken är att fungera somenande nationell kraft. En välfärdspolitik, som ger alla rätttill förmåner i stället för allmosor till ett fåtal, kan lättareförsvaras av folkets flertal och innebär därmed ett bättrestöd åt de allra svagaste grupperna i samhället -- också itider av kris. I ett samhälle där olika grupper byggt upp egnaprivata lösningar kommer värnet av dessa lösningar i förstarummet, och beredskapen att ställa upp för de svagare iandra hand. Risken för segregation och social oro blirbetydligt större i ett sådant samhälle.Riktlinjer för en reformering avsocialförsäkringssystemenUnder en lång följd av år med ekonomisk tillväxt harvälfärdspolitiken byggts upp. Det måste vara möjligt attutforma en rättvist fördelad välfärdspolitik som håller införframtiden -- också i tider av ekonomisk stagnation ellertillbakagång -- med långsiktig balans mellan inkomster ochutgifter och för trycket av en alltmer internationaliseradekonomi. Välfärdspolitiken har olika uppgifter och måsteutformas med hänsyn härtill. Ingrepp i de ursprungligaprinciperna för trygghetssystemen får oundvikligen följderför produktionens funktionssätt och för den nationellasammanhållningen kring välfärdspolitiken.Vår utgångspunkt för motionen är att de grundprincipersom varit vägledande för den svenska välfärdspolitikensedan decennier utgör en omistlig del av vårt landsutveckling och . För att kunnaupprätthålla principerna om en solidariskt finansieradgenerell välfärdspolitik med en förmånsnivå, somminimerar såväl behovet av privata särlösningar somsocialhjälp, krävs dock en omfattande strukturomvandlingav den offentliga sektorn och de transfereringssystem sombyggts upp för att administrera välfärdspolitiken. Därmedkan ett ekonomiskt utrymme skapas för att också ifortsättningen kunna upprätthålla en välfärdspolitik av högklass.Vi eftersträvar enkla, tydliga försäkringssystem, somträder in i olika livssituationer -- i samband medhavandeskap, föräldraskap, sjukdom, arbetslöshet,ålderdom etc. På en rad av de aktuella försäkringsområdenapågår f.n. utredningar och översyner, som bl.a. syftar till attåstadkomma de förenklingar av systemen, som vieftersträvar. Vi vill inte föregripa resultatet av dessa. Menvi vill ange vissa riktlinjer, som vi anser bör vara vägledandei arbetet.I motionen föreslår vi förändringar när det gällerorganisation och inriktning av verksamheter försocialförsäkringarnas, hälso- och sjukvårdens,företagshälsovårdens och primärkommunernas del. Syftetär att bättre anpassa välfärdspolitiken till samhällets nyaförutsättningar. Det är utomordentligt viktigt att säkerställavåra trygghetssystem för framtiden. Syftet är också attstärka de krafter som motverkar ohälsa och som främjar ettaktivt liv. Ett sådant angreppssätt innebär förbättringar iden enskildes möjligheter att återgå i arbete, vilket i sin turinnebär förbättrad ekonomi för honom eller henne ochsamtidigt besparingar för olika delar av samhällsekonomin.Få om några andra åtgärder i samhället har båda dessaegenskaper . Det enda verksamma medlet för attnå dessa effekter är enligt vår mening att angripa orsakernatill att människor slås ut i dessa avseenden. Vi föreslårdärför en rad konkreta åtgärder på detta område.Sjuk- och arbetsskadeförsäkringenVåra socialförsäkringar utgör mycket väsentliga inslag idet svenska trygghetssystemet, den sociala välfärden. Ävenett väl utvecklat socialförsäkringssystem behöver emellertidrevideras kontinuerligt och anpassas till nya förutsättningarsom gäller. Mot den bakgrunden träffade visocialdemokrater en uppgörelse med regeringen hösten1992 vad gäller sjuk- och arbetsskadeförsäkringen. Iuppgörelsen beslöts att en beredning skulle tillsättas i syfteatt reformera sjuk- och arbetsskadeförsäkringen ochförtidspensionsförsäkringen och föra ut dem frånstatsbudgeten. Inför det viktiga arbetet, som beredningennyligen har påbörjat, vill vi ange de principer, som vi anserbör vara grundläggande för en ny sjuk- ocharbetsskadeförsäkring.Vi vill ha en sammanhållen försäkring. I denna skallförutom sjuk- och arbetsskadeförsäkringen ävenförsäkringen för förtidspension ingå. Genom att fastareknyta arbetsmarknadens parter till dessa försäkringarförstärks arbetslinjen i försäkringarna. Det innebär vidare,vilket är mycket betydelsefullt, en övergång från passivtkontantstöd till aktivt förebyggande och rehabiliterandearbete för att snabbt få tillbaka människor i arbete ochmänsklig gemenskap.De grundläggande kraven på en reformerad försäkringbör enligt vår uppfattning vara:1. En ny försäkring skall vara generell i den meningenatt grundvillkoren för rätt till ersättning skall regleras i lag.Försäkringen skall omfatta alla i åldern 16 -- , alltsåäven personer som står utanför arbetsmarknaden.Branschtillhörighet eller facklig tillhörighet skall såledesinte påverka utformningen av försäkringen. På så sättundviks att någon eller några grupper kan tjäna på attstänga ute andra från försäkringssystemet. Omlångtidssjuka och handikappade särskiljs i ett eget system,kommer deras möjligheter att få tillträde tillarbetsmarknaden att försvåras. Någon hälsoprövning förrätt till tillträde till försäkringen får inte förekomma.2. Det är viktigt, att systemet hålls samman finansielltoch organisatoriskt, samt finansieras solidariskt ochheltäckande över en konjunkturcykel.3. Vi förordar en inkomstrelaterad ersättning. Sjuk- ocharbetsskadeberedningen bör diskutera ersättningsnivåernasstorlek. De skall självklart vara så höga, att kompletterandeersättningar inte behövs. Detta gäller såväl kompletterandeförsäkringar som ersättning i form av socialbidrag. Manskall inte tvingas att gå ifrån hus och hem om man drabbasav sjukdom eller arbetslöshet. Ersättningen måste vara såutformad, att sjukdom eller föräldraskap inte automatisktleder till socialbidragsberoende. Effekten blir då att medelmåste tas från angelägna verksamheter på det socialaområdet i kommunerna. Ett sådant system anser vi varafrämmande för ett välfärdssamhälle.4. Den skall ha ett tydligt fördelningspolitiskt inslag. Vianser det vara en självklarhet, att de som är bättre gynnadei samhället vad ekonomi och hälsa beträffar aktivt bidrar tillatt bekosta försäkringen för dem som är sämre gynnade idet avseendet.5. Vi vill hävda arbetslinjen i försäkringen.Viktiga inslag i försäkringen skall därför vara satsningar påförebyggande och rehabiliterande insatser. I dettainkluderas en lagstadgad företagshälsovård, som är särskiltlämpad att handha dessa uppgifter.6. Försäkringen skall långsiktigt bära sina egnakostnader. Åtgärden att lyfta ut försäkringen urstatsbudgeten får till följd att underskott ej skall täckas urbudgeten och överskott ej tillföras densamma. På så sättskyddas försäkringen mot ingrepp av olika slag för att täckaunderskott på andra ställen i budgeten. förstärksparternas ansvar för försäkringens inkomster och utgifter.7. Systemet måste också innehålla erforderliga resurserför metodutveckling och forskning som syftar till attlångsiktigt hålla tillbaka ohälsa. Riksförsäkringsverketsbåda sjukhus i och samt den särskildaavdelningen vid i utgör värdefullaresurser på det här området. Även enskildaförsäkringskassor har gjort betydande insatser i detavseendet.8. Försöksverksamheter av olika slag på detrehabiliterande och förebyggande området börgenomföras. Riktade insatser mot de stora och utbreddaarbetssjukdomarna måste till. Försäkringskassorna harunder senare år fått särskilda medel för köp avrehabiliteringsinriktade tjänster inom t.ex. och vids.k. Den verksamheten bör fortsätta ochutvärderas löpande.9. Uppbyggnaden av finansieringen skall ske successivt,genom avgifter. Grundprincipen skall vara attfinansieringen sker genom solidariskt beräknadeegenavgifter, som tas ur kommande löneutrymme. Viåterkommer till hur dessa socialavgifter skall utformas.Vad särskilt beträffar arbetsskadeförsäkringen vill vihävda följande principer:1. Arbetsskadeförsäkringen har sedan den infördes haftett skadeståndsrättsligt inslag. Detta bör få genomslagockså i en reformerad försäkring. Fr.o.m. den 1 januari1993 gäller kraftigt skärpta krav på orsakssamband för attfå en skada godkänd som arbetsskada. Den 1 juli 1993avskaffades den särskilda arbetsskadesjukpenningen. Bådadessa åtgärder har genomförts utan någon analys aveffekterna. Vi socialdemokrater är och har varit principielltemot de förändringar som regeringen genomfört angåendearbetsskadeförsäkringens ersättningsnivåer.Förändringarna har inte tagit hänsyn till försäkringensspeciella bakgrund och konstruktion. Resultatet har bliviten återgång till de förhållanden som gällde långt tillbaka itiden, med risk för långdragna och dyrbaraskadeståndsprocesser i allmän domstol. Desamhällsekonomiska besparingarna blir begränsade.Processerna ökar också osäkerheten i ersättningsfrågan förden enskilde som effekterna för personer somskadas i sitt arbete kan bli betydande.2. Krisuppgörelsen omfattade bl.a.vissa förändringar i kompensationsnivån inomsjukförsäkringen. Dessa förändringar skulle också fågenomslag inom arbetsskadeförsäkringen till följd av denförlängda samordningstiden med sjukförsäkringen.Regeringen har , mot vår vilja, genomfört attarbetsskadesjukpenningen tagits bort. Detta har medfört,att även personer som skadats i sitt arbete fått ersättningmed av inkomstbortfallet om sjukfallet varat mera änett år. Ett sådant resultat av vår överenskommelse medregeringen var aldrig avsedd från vår sida. En effekt av denya reglerna har vidare blivit en ökad belastning påförtidspensionssystemet i och med att den somlångtidsskadats i arbete genom att välja förtidspension pluslivränta kunnat få full ersättning för sin skada.3. Den utveckling som skett av praxis påarbetsskadeområdet har medfört stora belastningar förförsäkringen -- inte minst kostnadsmässigt. Kostnaderna förförsäkringen har stigit från till11 1992. Arbetsskadefondenredovisade ett ackumulerat underskott på 26 198 miljonerkronor vid utgången av . En av orsakerna till deökade kostnaderna för försäkringen står att finna i en alltgenerösare praxis vid bedömning av rätten till ersättning.Mot den bakgrunden är vi beredda att se överregeltillämpningen på det här området.4. Enligt vår uppfattning har arbetsgivarna ett ansvar förhur arbetsmiljön ser ut på den egna arbetsplatsen. Genomolika åtgärder kan de motverka uppkomsten avarbetsskador. Det är också bakgrunden till detskadeståndsrättsliga inslaget i försäkringen.Arbetsskadeförsäkringen bör precis som i sin helhetfinansieras via socialavgifter från arbetsgivare ochegenföretagare.Vi eftersträvar en större enhetlighet iersättningsnivåerna. De olika utredningar och översyner,som f.n. genomförs på socialförsäkringsområdet, bör nogapröva hur ersättningsnivåer och avgifter bör utformas för attminimera behovet av tilläggsförsäkringar och socialhjälpoch för att främja en aktiv arbetslinje i socialförsäkringarna.SocialavgifterFinansieringen av det nuvarande försäkringssystemet ärsvår att överblicka. Den åstadkommer inte heller attarbetsmarknadens parter i tillräcklig grad tar hänsyn tillmöjligheterna att finansiera försäkringarna inom ramen fördet befintliga löneutrymmet för att långsiktigt skapa balansmellan utgifter och inkomster i försäkringen.Den redovisning som sker av socialförsäkringensfinansiering i budgetpropositionen bidrar inte till attklarlägga hur finansieringen sker. Enligt denna överstigerinkomsterna för sjukförsäkringen (inkl. föräldraförsäkringoch närståendepenning) utgifterna med ca 14 miljarderkronor för /95. I 19 kap. 2 § lagen(1962:381) om allmän försäkring anges att sjukförsäkringentill skall finansieras via statsbidrag och återstoden viasocialavgifter och allmän sjukförsäkringsavgift. I budgetenanges därför av de beräknade utgifterna somstatsbidrag under anslaget B 1 Bidrag till sjukpenning ochrehabilitering. I övrigt finns inga uppgifter om vartöverskottet i avgiftsinkomster tar vägen. Det är i självaverket så att avgifterna tas in i statsverket via eninkomsttitel och används för helt andra ändamål än de varitavsedda för. En rimlig ordning bör enligt vår uppfattning istället vara att socialavgiften till en viss försäkringsgrenminskas när försäkringens finansiering så medger och attdet frigjorda avgiftsutrymmet överförs till andra delar avsocialförsäkringen som är underfinansierade. På så sättredovisas avgifterna på ett riktigare sätt utan attbudgetsaldot försvagas.Socialavgifter betalas i huvudsak av arbetsgivare menäven av egenföretagare.En viktig utgångspunkt för hur socialförsäkringen skallfinansieras är att bördorna skall bäras av dem som är friskaoch har arbete, inte av dem som är sjuka, arbetslösa ellerskadade av arbetet. Det sätt på vilket egenavgiften tillsjukförsäkringen enligt riksdagsbeslutet om avgiften tas uthar en helt oacceptabel fördelningsprofil. För den som harlåga inkomster blir avgiften kännbar. Däremot fårhöginkomsttagare marginalskatt genom denvalda konstruktionen fördelar som ej varit avsedda.Avgiften är dessutom avdragsgill vid beskattningen.Effekten av detta blir dubbel. Dels är låginkomsttagarensmarginalskatt väsentligt lägre, dels blir skattelättnadenmindre i och med att den räknas på ett lägre belopp.Vi anser därför att vissa regler gemensamt bör gälla föruttaget av socialavgift.För det första bör avgifterna vara fördelningspolitisktriktigt utformade. Detta innebär att avgifter bör tas ut iförhållande till hela inkomsten. Något avgiftstak skall ejfinnas. Avgiften skall ej vara avdragsgill isjälvdeklarationen. För det andra bör avgiftssystemet i såstor utsträckning som möjligt stärka arbetslinjen iförsäkringen. Möjligheterna att införa differentieradeavgifter bör prövas. För det tredje och sista bör i sambandmed den successiva övergången till egenavgifter hänsyn tastill försäkringens utgifter för icke inkomstrelateradeförmåner till personer som inte har någon förvärvsinkomst,ersättning för tandvård och sjukvård m.m.Uppföljning och utvärderingUppföljningen av fattade beslut är en mycket viktig deli ansvaret för de beslut som fattas. Detta har ocksåaktualiserats i och med det särskilda ansvarsom ålagts utskott i detta avseende. Riksdagenmåste både på egen hand och tillsammans med ansvarigamyndigheter se till, att konsekvenserna av fattade beslutanalyseras. På så sätt ges också möjligheter att göraerforderliga ändringar i beslut, som inte givit det avseddaresultatet.Under den nuvarande regeringens mandatperiod harolika förändringar i försäkringen genomförts, sommedfört -- i vissa fall kraftiga -- försämringar för denenskilde. Ofta har förändringarna genomförts under storbrådska, vilket bl.a. kommit till uttryck i att förändringarnainte beretts på sedvanligt sätt. I flera fall har man inte minstmot bakgrund av den bristfälliga beredningen känt signödsakad att i propositionen ange, att effekterna av degenomförda förändringarna skall följas upp. Så haremellertid inte skett i någon nämnvärd omfattning.Socialförsäkringsutskottet har, för att förbättra brister iuppföljningen av riksdagsbeslut, genomfört s.k. hearingarpå flera viktiga områden med representanter för olikamyndigheter och organisationer.Vi anser mot den här bakgrunden, att den särskildaberedningen om sjuk- och arbetsskadeförsäkringen inomramen för sitt arbete bör följa upp och granska effekternaav riksdagsbesluten på följande områden.Effekterna på förtidspensioneringenEtt område som bör undersökas är vad som orsakat denkraftigt ökade förtidspensioneringen de senaste åren.Enligt uppgifter, som kom fram vid hearingen på det härområdet, är detta i hög grad en följd av förändringar, somgenomförts på andra områden i socialförsäkringen samt aven otillräckligt fungerande rehabilitering.Förtidspensionering är givetvis ett resultat av det socialaskyddsnät, som byggts upp för att den som drabbas avsjukdom eller skada skall klara sig ekonomiskt. Men denutgör en form av utslagning frånarbetsmarknaden. Mycket mänskligt lidande döljer sigdärför bakom de ökade förtidspensionssiffrorna.De ökade förtidspensionssiffrorna till följd av beslut påandra områden inom och utom socialförsäkringen innebärvidare, att tänkta besparingar reduceras högst avsevärt ellertill och med vänds i ett underskott. Det är därför viktigt attolika ''smittoeffekter'' på försäkringsförmånerna övervägsinnan förslag läggs till förändringar i olika avseenden.Regeringens politik, som lett till ökad arbetslöshet ochökade orättvisor, har naturligtvis på så sätt bidragit till denökade förtidspensioneringen.Karensdagen och sjuklöneperiodenInförandet av en karensdag i sjukpenningförsäkringenvar ett resultat av den s.k. krisuppgörelsen mellanregeringen och Socialdemokraterna . Åtgärdenvar avsedd att minska sjukförsäkringens utgifter försjukpenning. Så blev också fallet. Sjukpenningutgifternaför korttidsfrånvaro har minskat kraftigt under år 1993.Från olika håll har emellertid ifrågasatts, om detta är ettresultat av en alltför låg toleranströskel när det gällersjukdomssymtom, som resulterar i frånvaro från arbetet hosde försäkrade i ett försäkringssystem, som saknarkarensdagar.Möjligheterna att kompensera sig för inkomstbortfallvid korttidsfrånvaro från arbetet är knappast jämliktfördelade i arbetslivet. Olika tecken tyder på att frekvensenav korttidssemester och ''arbete i hemmet'' har ökatsamtidigt som sjuktalet gått ned. Sådan frånvaro frånarbetsplatsen är lättare att använda i vissa typer av arbeteän i andra. Det finns därför anledning att göra enuppföljning av hur reglerna om karensdag påverkatbeteendet hos olika grupper. Vidare kan det finnasanledning att följa upp om sjukfallens längd påverkats avkarensdagen.Ytterligare en anledning till att göra en uppföljning aveffekterna av karensdagen är den bristfälliga kännedomsom finns angående de korta sjukfallen över huvud taget.Införandet av en sjuklöneperiod innebar, att ansvaret förutbetalning av ersättning vid korttidsfrånvaro i stort setthelt överfördes till arbetsgivarna. Trots att RFV gjortupprepade ansträngningar att få arbetsgivarna att lämnauppgifter om den typen av frånvaro är bristerna stora på dethär området. Det är därför enligt vår uppfattningnödvändigt, att göra en uppföljning av den typ vi föreslagit.De redovisade områdena där uppföljningen är mestaktuell visar på behovet av, att det alltid sker enuppföljning av de beslut som fattas påsocialförsäkringsområdet. Alltför ofta har konsekvensernaav de olika besluten varit ofullständigt analyserade. I förstahand ankommer det naturligtvis på regeringen att görasådana analyser i samband med att propositioner läggs pådet här området. Detta hindrar dock inte, att riksdagenockså har ett ansvar för uppföljning av de åtgärder sombeslutas. Vi vill därför betona det angelägna i, att det skeren kontinuerlig uppföljning av olika beslut som fattas påförsäkringsområdet.Effekter av utformningen av ersättningsnivåer ochavgifterDet framåtsyftande arbetet är också mycketbetydelsefullt. Detta gäller inte minst i samband med olikautredningar som genomförs beträffande den framtidautformningen av vårt socialförsäkringssystem. I sådanasammanhang är det viktigt att, som vi tidigare nämnt,hänsyn tas till hur de olika försäkringssystemen påverkarvarandra vad beträffar förutsättningarna för rätt tillersättning, ersättningsnivåernas storlek etc. Vi anser därföratt prognoser och analyser av effekterna av olikaförändringar på socialförsäkringsområdet måste vara ennaturlig del i allt utredningsarbete som bedrivs angåendeförsäkringssystemen.Sjuk- och arbetsskadeberedningen bör, införreformeringen av socialförsäkringarna, noggrant pröva hurersättningsnivåer och avgifter bör utformas för att minimerabehovet av tilläggsförsäkringar och socialhjälp och för attstimulera till förebyggande och rehabiliterande arbete.Förebyggande arbete och rehabiliteringEtt av de viktigaste inslagen i förnyelsearbetet kommeratt bli det förebyggande arbetet. Vi har i vårt land på mångaområden nått väldigt långt i det avseendet. Vårförebyggande mödra- och barnhälsovård är unik i världengenom att tidigt fånga upp behov av vård och socialomvårdnad. Den förebyggande tandvården har nått lysanderesultat genom att förbättra medborgarnas tandhälsa.Trots detta kan man på många områden påvisa, att detförebyggande arbetet är mycket eftersatt.Vi vill därför genomföra ensatsning på att bättre samordna den förebyggandeprimärvården med de verksamheter där barnen och derasföräldrar finns, i föräldrautbildningen, i barnomsorgen ochi skolan.En ökad satsning på förebyggande socialt arbete i vårabostadsområden är angelägen. Det gäller också att satsa påen bättre samordning av primärvården för äldre ochhandikappade med den kommunala omsorgen för dessagrupper.Vi vill vidare bygga upp en företagshälsovård somarbetar med förebyggande hälsovård och rehabilitering påvåra arbetsplatser. Den skall också delta aktivt i detförändringsarbete som krävs för att utvecklaarbetsorganisationen mot ökad kompetens ochsjälvbestämmande för de anställda.Vi vill genomföra försöksverksamhet medsammanslagna finansiella resurser och samverkan mellanolika huvudmän som ett led i ett samordnat förebyggandeoch rehabiliterande arbete för att förbättra arbetsmiljöernapå de sämsta arbetsplatserna och minska ohälsan på någraav de mest utsatta orterna i landet. Såväl storstad somglesbygd bör vara representerade.Vi vill vidare genomföra en nationell kampanj motbelastningsskadorna, en sjukdomsgrupp som svarar för del av sjukskrivningarna och förtidspensioneringarna ivårt land.Det är angeläget att öka arbetsmarknadens partersansvar för såväl kampen mot ohälsa som strävan till enbättre arbetsmiljö. Rätt utformat kan ett nyttförsäkringssystem skapa de drivkrafter som behövs för attarbetsgivare, fackliga organisationer och enskilda anställdaska göra det som alla önskar i fråga om bättre arbetsmiljö,rehabilitering och integration av grupper som på grund avohälsa stängs ute från arbetsmarknaden. Med gemensammaintressen skapas förutsättningar för ett bättresamhällsklimat och ett större samhällsansvar mellanarbetsmarknadens parter, vilket är till förmån för samhälleti sin helhet. I ett sådant klimat ökar möjligheterna attutveckla de anställdas kompetens och ansvar i arbetet,något som både leder till ökad hälsa och stärkt produktivitetför svenskt näringsliv och den gemensamma sektorn.Den nya försäkringen måste också vara utformad så attden stimulerar till arbete, utbildning och rehabilitering.