mot · GH02K604 · 1994-01-25 00:00:00 — Enligt kommunallagens bestämmelser får en kommun iprincip inte sälja sina tjänster på den allmänna marknaden,vare sig till andra kommuner eller till privata köpare.Bestämmelserna på området är sammanfattade i 2 kapitlet1 paragrafen i kommunallagen. De innebär bland annat atten verksamhet skall vara anknuten tillkommunens geografiska område eller dess innevånare ochatt kommuner inte får driva sådan verksamhet som åvilarenbart staten, en annan kommun eller någon annan attsköta. Med uttrycket ''någon annan'' skall förstås detprivata näringslivet.Såsom praxis utvecklats på området finns det dock ingenriktigt tydlig gräns mellan den kommunala sektorn ochnäringslivet. Kommunerna driver således affärsverksamhetpå t.ex. områdena kommunikationer, energi,bostadsförsörjning, vatten-och-avlopp och renhållning.Dessa områden för verksamhet omfattasnumera av en särskild kompletterande kompetensregel somgör det möjligt för kommunerna att driva sådan verksamhetom det sker utan vinstsyfte och de tillhandahålls de egnakommunmedlemmarna.Rättspraxis visar att kommuner bara i mycket speciellaundantagsfall har möjlighet att erbjuda sina tjänster ochprodukter på den allmänna marknaden, t.ex. till andrakommuner. Således är det helt uteslutet att ett kommunaltrenhållningsverk får totalentreprenad på renhållningen i enannan kommun, alldeles oavsett om detta kommunala verkerbjuder det klart förmånligaste alternativet. Här gäller inteden fria konkurrensen.I sådana och liknande fall finns enbart alternativet attdriva verksamheten i någon av de former som dennuvarande rättsordningen för interkommunalaverksamheter medger, t.ex. kommunalförbund, gemensamtbolag eller annan form av samarbetsavtal.Åtskilligt har hänt som understrykerbehovet av en förändring av dessa lagbestämmelser.Kraven på ett effektivt resursutnyttjande inomkommunsektorn har kraftfullt strukits under som ettresultat av såväl den allmänna ekonomiska utvecklingensom av statliga beslut som rör kommunsektorn. För att eneffektiv hushållning med skattemedel skall bli möjlig är detförstås nödvändigt att fullt ut utnyttja kapitalinvesteringaroch överkapacitet i den kommunala sektorn. Det kräverökade möjligheter att bedriva interkommunal verksamhetpå t.ex. nämnda områden.EES-avtalets regler om upphandlingunderstryker också de behovet av en förändring avlagreglerna på området.Till detta kan läggas att gränsdragningen mellankommunal verksamhet och affärsverksamhet i störstaallmänhet luckrats upp genom det utbreddamarknadstänkandet -- privatiseringsvågen och det ökadeantalet entreprenader -- också på områden som tidigarevarit förbehållna kommunsektorn och som inte drivits ikommersiella former. Detta är en utveckling som enligt våruppfattning i huvudsak är uttryck för en tillbakagång mensom inte desto mindre pekar på det orimliga i attkommunala verksamheter är bundna av nuvarande regler.Konkurrenskommittén föreslog i sitt betänkande''Konkurrensen i den offentliga sektorn'' (SOU 1991:104)bl.a. att kommunerna skulle tillåtas bedrivauppdragsverksamhet i andra kommuner och landstingförutsatt att verksamheten upphandlats i konkurrens i denegna kommunen.Regeringen gick emellertid inte på den linjen utan valde,som man uttryckte saken i propositionen 1992/93:43 att''avvakta utvecklingen'' och tyckte att frågan borde''övervägas och belysas ytterligare i ljuset av den utvecklingsom sker''.Lokaldemokratikommittén fick därför i uppdrag attutreda förutsättningarna för kommuner och landsting attbedriva uppdragsverksamhet och att särskilt prövamöjligheten att inleda försöksverksamhet. Detta uppdragär redovisat i delbetänkandet ''Kommunaluppdragsverksamhet'' (SOU 1992:128) och kommitténföreslår att ett begränsat antal kommuner skall ha rätt attunder en treårig försöksperiod bedrivauppdragsverksamhet ''under regeringens ledning ochkontroll''.Man kan konstatera att trots denna föreslagnaförsiktighet, som närmast får betraktas som unik iförhållande till många andra oreflekteradesystemförändringar, har ingenting hänt.Något lagstiftningsarbete har inte påbörjats. Ochförklaringen torde vara att regeringen fått signaler från detprivata näringslivet innebärande att man inte är intresseradav någon fri konkurrens på berörda områden.Motiven för att genomföra en förändring avlagbestämmelserna på området är emellertid synnerligenstarka, och mot den bakgrunden bör försöksverksamhetenskyndsamt igångsättas med sikte på att vinna erfarenhetersom kan ligga till grund för en generell lagändring. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skyndsamt igångsätta arbetetmed att ändra lagstiftningen om kommunaluppdragsverksamhet.