ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Jo506 · 1994-01-25 00:00:00 — I vårt land engagerar sig allt fler för djurens situation. Ettmedvetande om de olika typer av lidande som djuren utsättsför har spridit sig och vuxit till en stark opinion. Detta harbland annat resulterat i en djurskyddslag som blivit mycketuppmärksammad internationellt. har gjort sig käntsom ett av världens djurvänligaste länder.I har vi tagit avstånd från samtförbjudit fångstmetoder som är grymma för djuren t exsaxfångst eller benfångst som det ibland kallas. Det är intebara som har förbjudit detta fångstredskap utanytterligare 65 länder världen över.Bensax är ett oerhört grymt sätt att fånga djur på. Denfungerar på så sätt att två tandade, hårdfixerademetallbågar kläms fast över djurets tass, ben eller klöv.Detta orsakar blödningar och ofta även benbrott. Djuretanvänder alla krafter för att komma loss och det resulterari ytterligare skador. Det händer att djuren gnager så kraftigtpå bensaxen att tänderna slits ner totalt och att käkbenetfrilägges. Det är inte heller ovanligt att djuret i sin förtvivlangnager av sitt eget ben för att bli fri.De djur som är tänkta att fastna i saxarna är prärievarg,tvättbjörn, mink, räv, lodjur med flera. Men tyvärr fastnaräven icke önskade djur, två av tre, i saxarna.Även om vi i vårt land har förbjudit denna grymmafångstmetod, så medverkar vi ändå till fortsatt användning.Vi importerar nämligen päls från länder där saxfångst ärtilllåtet.Frågan om saxfångst har diskuteratsinom EU. I började arbetet 1987 och leddefram till att ministerrådet tog beslut ombland annat ett importförbud. Pälsar och skinn från 13djurarter som vanligen fångas med bensax berörs avbeslutet, vilket innebär förbud mot import av dessa pälsaroch skinn från länder där saxfångst med bensax inte ärförbjuden. Förbudet träder i kraft . Beslutet ses som framgång för djurskyddsintressena, trots att det finnsvissa reservationer i beslutet som kan komma att leda till attförbudet inte blir så effektivt som vore önskvärt.En naturlig följd av vårt lands engagemang för djuren äratt förhindra import av päls och skinn från länder därsaxfångst är tillåten. Det brukar anföras somargument mot importförbud av denna typ att det skulleinnebära ett otillåtet handelshinder. I det här fallet är dettaemellertid inte relevant i och med att EU redan fattat beslutom ett importförbud med i princip samma innebörd somföreslås i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om importförbud av päls och skinnfrån länder där saxfångst är tillåten.
mot · GH02Jo507 · 1994-01-25 00:00:00 — BakgrundTuberkulos kan spridas från hjort till nötkreatur ochmänniskor.Tio länsveterinärer varnar för detta och kräver att manomprövar beslutet att avvisa ett förslag om obligatorisktbctestning av den svenska hjortstammen.Sjukdomen bovin tuberculos, som kan vara mycketallvarlig för människan -- ibland dödande --, fick 1987 fästei via import av smittade hjortar från England.Hittills har åtta smittade hjorthägn upptäckts och samtliga1 400 hjortar i dessa avlivats.Utöver detta finns ytterligare 780 hjorthägn medomkring 50 000 hjortar i landet. Länsveterinärerna och ävenansvariga på jordbruksverket och statensveterinärmedicinska anstalt (SVA), är övertygade om attsmittan finns även i många andra hjorthägn.ÅtgärderVåren -93 föreslog jordbruksverket, med stöd av såvälnationell som internationell expertis, obligatorisktuberkulintestning av hägnade hjortar och förbud mot attflytta hjortar från hägn som inte förklarats fria från tbc medmotivationen att tuberkulossmittan kan spridas vidare tillnötkreatur som för in smittan i ladugården. Där kan tbc-smittan spridas vidare till bonden via droppinfektion ellervia opastöriserad mjölk.Oro finns nu över att det kommer att bli svårt förbranschen att själv klara att bekämpa och utrota tuberkuloshos hjort. Exempel på detta är , där man förstförsökte med frivilliga program, men där man först efter entvingande lag lyckades att praktiskt taget bli fri från tbc ivilt.Att få bukt med tbc hos hjort har också stor betydelsegentemot EU. Om kan bevisa att landet är fritt fråntbc-smitta, går det att utan tal om handelshinder ställahårda krav på smittfri import.Det vore önskvärt att man kunde skärpabestämmelserna genom att gå på jordbruksverkets förslagatt införa obligatorisk tbc-testning av den svenskahjortstammen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatorisk tbc-testning av densvenska hjortstammen.
mot · GH02Jo512 · 1994-01-25 00:00:00 — har gjort sig känt som ett av världensdjurvänligaste länder. Bland annat detta har i sin turresulterat i en djurskyddslag som blivit mycketuppmärksammad internationellt.Redan på 60-talet förbjöds den så kallade bensaxen(eng. leghold trap) i . Denna fångstmetod ärförbjuden i ungefär 65 länder i världen, eftersom den ansesförorsaka mycket svårt lidande för de djur som fångas. Oftaanvänds bensaxen för att fånga djur för pälsens skull. I taktmed minskad efterfrågan på pälsprodukter har ocksåfångsten av vilda pälsdjur minskat, men fortfarande fångasomkring 5 miljoner djur bara i Nordamerika.Bensaxen är där en vanlig fångstmetod.De djur som avses skall fastna i bensaxarna är prärievarg(vars päls kallas coyote), tvättbjörn (sjubb), mink, räv,lodjur med flera. Bensaxen är emellertid ett icke-selektivtfångstredskap. Även icke önskade djur fastnar, till exempelhjortar, fåglar och husdjur som hunder och katter. Antaleticke önskade djur fångade i bensax brukar anges till två påtre önskade djur.Bensaxen fungerar så att djurets tass, ben eller klövkläms fast mellan två hårdfixerande metallbågar. När saxenslår till orsakas blödningar och ibland benbrott. Djuretanvänder alla krafter för att komma loss. Det försöker drasig ur saxen men förorsakar bara ytterligare skador. Djuretkan försöka gnaga av saxen så att tänderna skadas och detförekommer att käkbenet friläggs. Det är heller inteovanligt att djuret i sin förtvivlan gnager av sitt eget ben föratt komma loss.Även om vi i vårt land har tagit avstånd från dennagrymma fångstmetod genom vårt förbud, så bidrar vi ändåtill fortsatt användning av bensaxar genom import av pälsfrån länder där saxfångst är tillåtet.Frågan om saxfångst har diskuteratsinom EU. I började arbetet 1987 och leddefram till att ministerrådet beslöt om blandannat ett importförbud. Pälsar och skinn från 13 djurartersom vanligen fångas med bensax berörs av beslutet, vilketinnebär förbud mot import at dessa pälsar och skinn frånländer där fångst med bensax inte är förbjuden. Förbudetträder i kraft 1995.En naturlig följd av vårt lands engagemang för djuren äratt förbjuda import av päls och skinn från länder därsaxfångst är tillåten. Det brukar anföras somargument mot importförbud av denna typ att det skulleinnebära ett otillåtet handelshinder. I det här fallet är dettaemellertid inte korrekt i och med att EU redan fattat beslutom ett importförbud med i princip samma innebörd somföreslås i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om importförbud av päls och skinnfrån länder där saxfångst är tillåten.
mot · GH02Jo513 · 1994-01-25 00:00:00 — I många länder är det vanligt att man använder bensaxför att fånga pälsdjur. I andra länder är den fångstmetodenförbjuden eftersom den orsakar svåra lidanden för defångade djuren. I förbjöds bensaxen för över 20 årsedan.Eftersom efterfrågan på pälsar har minskat så har ocksåfångsten av vilda pälsdjur minskat, men fortfarande fångasomkring 5 miljoner djur bara i Nordamerika.Bensaxen är där en vanlig fångstmetod. Även djur som inteär önskade fastnar i saxarna.Bensaxen fungerar så att djurets tass, ben eller klövskläms fast mellan två hårdfixerande metallbågar. När saxenslår till orsakas blödningar och ibland benbrott. Djuretförsöker på alla sätt komma loss, vilket kan leda till att deskadas ytterligare. Det är inte ovanligt att djuret försökergnaga av sitt eget ben för att komma loss.Även om vi har tagit avstånd från denna grymmafångstmetod så bidrar vi indirekt till detta djurplågerigenom att köpa pälsverk från länder där saxfångst ärtillåtet.Riksdagen har tidigare tagit ställning till denna fråga ochdå avstyrkt förslag om importförbud med motiveringen att''Möjlighterna för att ensidigt införa för av importav skinn inskränkande regler grundade på ifrågasättandetav de i exportlandet använda fångstmetoderna ter sigvanskliga''.Frågan om saxfångst har dock under senare årdiskuterats inom EG. tog ministerrådetbeslut om bl.a. ett importförbud. Pälsar och skinn från 13djurarter som vanligen fångas med bensax berörs avbeslutet, vilket i dessa fall innebär importförbud gällandeländer som tillåter bensax som fångstmetod. Förbudetträder i kraft 1995.Sverige bör också ansluta sig till en sådan lagstiftning ochdärigenom markera hur allvarligt vi ser på det lidande somdjur utsätts för i bensaxar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om importförbud av päls och skinnfrån länder där saxfångst är tillåten.
mot · GH02Jo515 · 1994-01-25 00:00:00 — Mer än 1/3 av landets bin har försvunnit den senaste . Minskningen torde fortsätta. Detta ärallvarligt då binas betydelse, inte minst som pollinatörer,kan uppskattas till ett värde av mellan 1 och 2 miljarderkronor . Därtill kommer honungsproduktionen somär ett nyttigt och högvärdigt livsmedel.Den stora nedgången av antalet bisamhällen från cirka94 500 som invintrats 1987 till 60 1992 kan förväntasbli ännu större p.g.a spridningen av det fruktadevarroakvalstret i landet.1987 upptäcktes varroa på och uppges attsamtliga bin skulle ha infekterats. Biodlingen påön lär ha halverats på sex år.På fastlandet har varroa konstaterats i ----Helsingborgstrakten samt på och iLjungbytrakten.Infekterade bin kan inte av egen kraft nå , somhar naturliga vattengränser. Införsel av infekterade bin är ijuridisk mening varusmuggling och det är beklagligt att intenågon utredning företagits om på vilket sätt infektionenkom in i landet. Trots att inga kraftfulla försök företagits isyfte att slå ut infektionen, har spridningen ännu begränsadomfattning på fastlandet.Då behandlade frågan,gav berörd myndighet beskedet att bekämpning genomutslagning av infekterade bisamhällen inte skulle räcka förutrotning. Alternativet blev då istället att söka hålla tillbakainfektion med hjälp av bekämpningsmedel. Man gav medandra ord upp kampen.Ännu finns dock aktiva biodlare som försöker kommatillrätta med varroan. En ny metod, baserad på gamlaerfarenheter vunna vid annan bisjukdomsbekämpning,prövas f.n. med lovande resultat. Den innebär i korthet frysning ellerannan destruktion, av det biyngel på vilket varroanreproducerar sig, så länge som varroa finns. Metodenbefriar bin från kvalster utan att bisamhället avdödas.Temporär destruktion av yngel medför att bisamhällettillfälligt försvagas varför årets honungsskörd uteblir. Fullbistyrka återuppnås dock samma år.Ett pilotprojekt borde genomföras med dels denna nyametod i ett fullskaleförsök (en hel infekterad härd i bigård)och dels med avdödning av infekterade bin i en annan,enligt tidigare använd metod.Pilotprojektet bör starta med årliguppföljning. En ledningsgrupp bör uppsättas och ledas avchefen för biodlingsavdelningen på Sverigeslantbruksuniversitet. Kostnaderna för projektet bör täckasinom ramen för de medel som anslås för bekämpning avsmittsamma husdjurssjukdomar.I övrigt måste:a) Skärpt kontroll mot införsel av bin företas.b) Temporärt totalt förbud för vandring med bin inominfekterad zon 1 införas så länge infektion förekommer.c) Bin definieras som husdjur.Stora biologiska och ekonomiska värden står på spel ominte varroahotet kan stoppas. Att kunna minskaanvändningen av i bekämpningen insatta kemikalier ärockså positivt, inte minst med tanke på produktionen avden rena naturprodukten honung.Binas betydelse för frukt- och fröproduktionen i landetär mycket stor och får inte underskattas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ytterligare åtgärder i kampenmot varroainfektionen i svenska bisamhällen.
mot · GH02Jo519 · 1994-01-25 00:00:00 — Uppskattningsvis 40 000--50 000 djur används i tester avkosmetikaprodukter inom EU. Siffran är någotosäker eftersom flera EU-länder inte för statistik överförbrukningen av försöksdjur, trots att sådan statistikföringkrävs enligt EU:s djurförsöksdirektiv.Glädjande nog har djuranvändningen för detta ändamålminskat radikalt , efterhand somalternativa testmetoder utvecklats. Detta har skett efterkampanjer från djurskyddsorganisationer och efterpåtryckningar från konsumenter som efterfrågatdjurvänliga produkter.EU beslöt att förbjuda kosmetikatester pådjur (råvaror och färdiga produkter) . Därmedfinns inga EU-hinder för att inför förbud motförsäljning av kosmetika- och hygienprodukter som testatspå djur. Ca 85--av de produkter som säljs i Sverigeidag är importerade. Ett svenskt förbud mot försäljning avdjurtestade produkter bör därför införas från 1998.I finns inget förbud att göra kosmetikatester pådjur. Visserligen förekommer inte några sådana tester förnärvarande, men ett svenskt lagstadgat förbud skulle ändåvisa att tar dessa frågor på stort allvar. Detta är inteminst viktigt för att trycka på så att EU:s förbud verkligengenomförs 1998. Det föreslagna förbudet i EU kannämligen komma att skjutas upp omalternativa tester inte finns tillgängliga 1997. Hänsyn skallockså tas till riktlinjer. EU:s förbud kommer inteatt vara heltäckande. Det gäller endast för tester som utförsför att uppfylla krav på produktsäkerhet. Man kan alltsåfortsätta att t.ex. testa en produkts effektivitet på djur.Sverige har i dessa sammanhang en viktig internationelluppgift både som påtryckare och föregångsland. Sverigebör agera aktivt för att påverka EU och attalternativa metoder för testning av kosmetika- ochhygienprodukter utvecklas, utvärderas och implementerasföre 1997. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär ett förslag tillförbud mot djurstestning av kosmetika- ochhygienprodukter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett förbud av försäljning avkosmetika- och hygienprodukter som testats på djur från1998,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om agerande gentemot EUoch .
mot · GH02Jo522 · 1994-01-25 00:00:00 — Internationella regler för fångstredskap I vissa länder fångas vilda djur med fångstredskap somenligt svensk lag är förbjudna i . Även svenskaintressen medverkar i sådana sammanhang.De mest brutala fångstredskapen som vållar djurensvåra skador och långt lidande bör inte få förekomma varesig i eller i något annat land.Riksdagen bör därför hemställa att regeringen iinternationella sammanhang verkar för att samma regler förfångstredskap för vilda djur som gäller i skall gällai andra länder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lika internationella regler förfångstredskap för vilda djur.
mot · GH02Jo524 · 1994-01-25 00:00:00 — djurskyddslag finns lagfäst att djur, som födsupp för produktion av pälsar, ska hållas och skötas på ettsådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighetatt bete sig naturligt. Svensk lagstiftning går i de flesta falllängre än något annat land i fråga om djurskydd.När det gäller pälsdjur ställer djurhållningen större kravpå en naturliknande miljö än för annan djurhållning.Pälsdjuren är så gott som uteslutande rovdjur med stortbehov av rörlighet och en starkt varierad miljö.Kraven som ställs lag har tillsammans med ensamtidigt minskad efterfrågan på päls inneburit attpälsdjursfarmningen minskat i hela världen. För Sverigesdel har minkfarmningen minskat mellan 1988 och1993. För rävskinn har nedgången varit hela 65 %.Pälsdjursfarmningen har haft storalönsamhetsproblem. Det minskade utbudet som på dettasätt uppstått bör innebära att en högre prissättning kan blimöjlig. Det skulle i så fall göra det möjligt förpälsdjursnäringen att bättre klara de investeringskostnadersom krävs för en bättre djurhållning.Att leva upp till kravet på att pälsdjuren skall hållas såatt de får leva med ett naturligt beteende ställer stora kravpå djurfarmningen och innebär stora kostnader föruppfödarna. Det kan innebära att ytterligare delar avpälsnäringen slås ut. Kostnaderna för detta måste bärassolidariskt av medborgarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en genomgripandeöversyn av reglerna för pälsdjursfarmning så attdjurhållningen kan ske på ett för arterna naturligt sätt.
mot · GH02Jo525 · 1994-01-25 00:00:00 — Den svenska djurskyddslagen (l988:534) är unik, och harfått berättigad uppmärksamhet runtom i världen. Den sespå många håll som ett föredöme och har därför ett värdesom pådrivare i arbetet för djurens rätt i andra länder. Enröd tråd i den nya djurskyddslagen är att man skall tahänsyn till djur som individer på ett helt annat sätt äntidigare.Djurskyddslagen blir dock aldrig bättre än dentillsynsorganisation man har. Bara en tredjedel av landetskommuner har särskild djurskyddsinspektör som handhartillsynen.Riksdagens revisorer har i en rapport påpekat attvissa kommuner sköter sitt djurskydd undermåligt. Detprioriteras lågt och får så små resurser att den uppsökandeverksamheten inte av.Vänsterpartiet har tidigare i , i en enskild frågatill jordbruksminister , påpekat bristerna itillsynsorganisationen, t.ex. att kompetens- ochmålbeskrivning för tillämpningen av djurskyddslagen ikommunerna är ofullständig. Jordbruksministernhänvisade i sitt svar till att det finns en arbetsgrupp inomSvenska kommunförbundet, bildad hösten l992, somarbetar med frågan. Arbetsgruppen har dock ännu interedovisat sitt arbete. skär fler och fler kommunerner sina resurser på det här området.Den officiella djursyn som gjort sig känd för kanknappast anses vara trovärdig om lagstiftningen inte följsupp och efterlevs. För att detta skall ske bör angeklarare kompetens- och målbeskrivningar förkommunerna. bör kräva att det föreskrivs en vissminiminivå för tillsynen i kommunerna, relaterat till antaltillsynsobjekt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av klarare kompetens-och målbeskrivningar för kommunerna angåendedjurskyddstillsyn.
mot · GH02Jo526 · 1994-01-25 00:00:00 — Debatten om djurförsök har tid efter annan dykt upp ipress och på annat sätt. Det finns många skakande ochupprörande reportage om de djurförsök som alltjämt utförspå djurkliniker och inom forskningens område. Om mansjälv är djurvän och känner starkt för de stackars smådjuren kan man inte annat än känna stark avsky för lidandetoch de oftast långdragna försöken med djuren. Jag har enoroande känsla av att vi politiker inte tar den förda debattenpå allvar och verkligen tränger oss in i frågan.I samband med den senaste tidens uppflammade debatthar olika påståenden om den ena historien efter den andravalsat runt i pressen. Det finns säkert överord i den fördadebatten men man kan inte helt bortse ifrån att mångainlägg onekligen har inslag av påståenden som på ett ellerannat sätt bör undersökas. Den forskning som pågår vid enrad djurkliniker kan under forskningens mantel i vissa delarvara något tveksam. Huruvida det är rätt eller fel det somsägs i den allmänna debatten bör vi ifrån samhällets sida fåökad insyn i vad som pågår på alla våra djurkliniker ochforskningsanstalter runt om i landet. Det borde finnas någotav en djurens ombudsman, en samhällets förespråkare somkunde ges en inblancofullmakt i syfte att få en närmareinblick i dess pågående djurförsök. På så sätt kunde mångaotrygga katt- och hundvänner och för övrigt alla som harhusdjur känna sig mera tillfreds om de hade enoffentlighetens person som de kunde vända sig till iliknande sammanhang. Jag är övertygad om att mångadjurvänliga personer skulle med glädje emotta förslag somutmynnar i en mera öppen redovisning av dessa frågor. Förnärvarande sker det omfattande djurförsök somkan ifrågasättas, och det finns ingen samlad redovisningvilket innebär att olika forskare experimenterar påolika håll, med närliggande och i vissa fall exakt sammaplågsamma djurförsök. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn avnuvarande regler och bestämmelser för forskning ochexperimentverksamhet med djur, i syfte att få till stånd enmera samlad redovisning av föreliggandeforskningsresultat,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ökad samhällelig insyn ipågående djurförsök och om en djurens egen ombudsman.
mot · GH02Jo529 · 1994-01-25 00:00:00 — I vårt land engagerar sig allt fler människor för djurenssituation. Ett ökat medvetande om de lidanden som djurenutsätts för har spritt sig och vuxit till en stark opinion. Dettahar resulterat i en djurskyddslag som blivit mycketuppmärksammad internationellt. har gjort sig käntsom ett av världens mest djurvänliga länder.Redan på 60-talet förbjöds bensax som fångstredskap iSverige. Fångstmetoden anses förorsaka mycket svåra ochlångdragna lidanden för de djur som fastnar. Metoden ärförbjuden i ca 65 länder i världen. Men fortfarande finns detländer som använder bensaxen för att främst fånga djur förpälsens skull.Tyvärr är det inte bara pälsdjuren som fastnar i saxen.Det händer att t.ex. katter, hundar och hjortar också fastnarmed stort lidande som följd.Även om vi i inte använder denna fångstmetodlängre så har vi inte helt tagit avstånd från metodeneftersom vi importerar pälsar från djur fångade på detta vis,och vi bidrar således till användningen av bensaxar. Viborde naturligtvis inte importera pälsvaror från länder, därfångst med bensax är tillåten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om import av pälsar från djurfångade med bensax.
mot · GH02Jo601 · 1994-01-25 00:00:00 — I tidigare sammanhang har jag i gett signalerom att och är aktuella föroljeutvinning. bekräftas att det norskanäringsdepartementet har utrett förutsättningarna för att iett första skede provborra efter olja i . Norgeväntas fatta avgörande beslut redan våren 1994.Enligt tillgängliga informationer kommer provborrningi full skala att bedrivas utanför Farsund, samt längs efterSkagerrakkusten norröver mot Faerder.All petroleumutvinning i vattenområdet innebär ennegativ påverkan på både den miljön och ikustområdena i form av indrivande skräp som ofta äroljebemängt. De områden som är aktuella föroljeprospektering är rika fångstområden för fisk och räka.Oljesölet kan också utgöra ett hot mot det svenskakustfisket.Det bör noteras att i berörda norska kustkommuner ärmotståndet mot provborrningar/oljefält mycketomfattande, och i den remissrunda som ägt rum säger mannej till oljeletning.Från svensk sida bör man fullt ut observera och ta till sigden oro som den västsvenska fiskenäringen känner införbeskeden från den norska regeringen. Näringen är redanhårt pressad av torskkrisen i och av en besvärligfinansiell situation. Jag förväntar mig att berörda svenskaorgan bevakar det uppkomna läget och att regeringen pålämpligt sätt initierar överläggningar med norskabeslutsfattare i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om oljeletning i .