mot · GH02K50 · 1994-03-24 00:00:00 — hmed anledning av förs. 1993/94:TK2 Skrivelse från talmanskonferensen med överlämnande av förslag om författningsändringar och riktlinjer för den statliga budgetprocessen förväntas inom en nära tidsrymd fatta ettprincipbeslut om en s.k. ramhantering för budgetprocessen.I skrivelse från talmanskonferensen /94:TK2föreslår talmanskonferensen att skall antaRiksdagsutredningens förslag till författningsändringar (del2), liksom övriga förslag vad gäller den statligabudgetprocessen.I och talmanskonferensensförslag finns värdefulla principförslag för att stärkariksdagens roll i budgetprocessen. Bland förslagen märksbland annat krav på hur regeringens budgetförslag skallvara utformade, förslag om övergång till kalenderår förbudgetåret, och förslag om rambeslut och ett mer samlatansvar för budgetprocessen inom finansutskottets ram.Förslagens principiella inriktning är riktig och kanbidraga till en mer övergripande och sammanhållenhantering av budgetprocessen i och stärkariksdagens övergripande ansvar för den ekonomiskapolitiken. Detta är viktigt inte minst med hänsyn till destrukturella budgetproblem som har att möta,problem som fordrar mycket svåra avvägningar såväl vadgäller uthålliga utgiftsreduceringar sominkomstförstärkningar.Det skall dock poängteras att undernuvarande arbetsformer och även underminoritetsregeringar förmått att hantera dessa frågor medett stort mått av ansvarstagande. Så kan t.ex. noteras att desammantagna avvikelserna från det budgetförslag somregeringen lagt och den budget som fastställts av riksdagenär tämligen små.Detta konstateras också i en reservation av DanielTarschys som i övrigt vill gå än längre änRiksdagsutredningens majoritet. Tarschys konstaterar att''majoritetskonstellationerna har uppträtt relativtansvarsfullt och några betydande försvagningar avregeringens budgetpropositioner har därför inte kommit attske genom riksdagsbehandlingen''.Trots de principiella fördelar som finns italmanskonferensens och förslag ärde inte oproblematiska i vissa avseenden. Problemen gällerfrämst utskottens ställning och beredningskompetens samtledamöternas motionsrätt och möjligheterna att fåmotionsyrkanden ställda under formell proposition ochomröstning i kammarbehandling.När det gäller utskottens arbete finns en risk attberedningen i steg 2 kan bli av en mer summarisk karaktärför de motionsyrkanden som bedöms ligga utanför den avriksdagen fastställda ramen. Detta problem liksom riskenför en påtagligt försvagad ställning för fackutskotten i dennya rammodellen bör följas noggrant i det arbete somkommer att ske kring införandet av den nya modellen.Den föreslagna ordningen gör att partimotionernakommer att utformas på ett sätt som är avpassat till en nyramordning. Under beredning i budgetprocessens förstasteg kan de enskilda sakutskotten också föreslåfinansutskottet att göra ändringar i de föreslagna ramarna.Frågan är dock något oklar hur motioner som ej äranpassade till eller motionsyrkanden som ej ryms inom deföreslagna ramarna kommer att behandlas. En tolkning avde föreslagna reglerna är att sådana motioner ej kommer attställas under proposition av talmannen i kammaren.Det är riktigt att det är föga sannolikt att en sådanordning skulle ändra beslut i sak, då sådanamotioner har ringa möjligheter att vinna en majoritet avkammarens ledamöter. Detta till trots så finns det ett värdei att alla motioner har möjlighet att prövas i en formellvotering av kammaren.Möjligheten till formell prövning i kammaren är avvärde då det i vissa fall kan finnas behov gentemot väljarnaatt klarlägga de valda representanternas ställningstagandeni skilda sakfrågor. Detta kan gälla frågor av såväl större sommindre principiell vikt. På den nationella nivån kan detgälla frågor som t.ex. förslag om vårdnadsbidrag ellerersättningsnivå i arbetslöshetsförsäkringen. Vidare kan detgälla mindre anslagsfrågor inom särskilda sakområden ellerfrågor av regional betydelse.Med en snäv tolkning och tillämpning av de föreslagnareglerna så skulle det kunna leda till en situation därenskilda motioner och yrkanden ej skulle kunna prövas viden votering i kammaren. En sådan utveckling skulle i vissutsträckning minska ledamöternas personliga ansvar tillförmån för ett mera anonymt beslutsfattande medhänvisning till bindande rambeslut. Detta skulle strida motde tankar på ett utökat personligt ansvar som presenteratsinom ramen för Personvalskommittén.Det kan även uppstå tolkningsproblem kring vilkamotionsyrkanden med anledning av budgetpropositionensom kan ställas under proposition för votering i kammaren.En rad motionsyrkanden har fram till nu regelmässigtformulerats som begäran om förslag från regeringen ellertillkännagivanden med anledning av budgetpropositionen.Det kan då uppstå tolkningsproblem om yrkandet skallanses ha direkt budgetpåverkan och således måste rymmasinom ramen eller om det skall betraktas som en mera allmänbegäran om vidare beredning av regeringen.Ytterligare ett problem är att det inom de olikaramanslagen kan finnas olika anslagstyper. Detta gör att detkan uppstå tolkningstvister när medel skall flyttas från ettanslag till ett annat.Att det finns tolkningsproblem i de föreslagna reglernaanges även i förslag där man på sidan12 skriver följande:För att klara ut situationer som denna finns det behovav ett förtydligande regelverk. Det ter sig dock inte särskiltmeningsfullt med en fullständig lagreglering av modellenstillämpning. Ett sådant regelverk skulle förmodligenbehöva bli tämligen omfattande och kan trots allt knappastgöras så heltäckande att det inte kan kringgås.Då dessa problem är mycket komplexa frågor erfordrasytterligare överväganden inom och avtalmanskonferensen innan problemen kan ansestillfredsställande lösta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger talmanskonferensen tillkänna vad i motionen anförts om motionsrätten,beredningsprocessen och kammarens behandling avmotionsyrkanden.