mot · GH02Ju212 · 1994-01-25 00:00:00 — Brottsligheten ökar i vårt land på alla fronter. Den bliralltmer förslagen och sofistikerad när det gäller att begagnateknisk utrustning. Och den blir alltmer hänsynslös ochråbarkad, skjutvapen förekommer i en tidigare inte skådadomfattning. uppgick antalet anmälda brotttill ca 1 miljon/år, nu uppgår de till ca 1,2 miljoner ochBrottsförebyggande Rådet (BRÅ) förutspår att de fram tillår 2000 kan ha ökat till ca 1,5 miljoner/år. Enligt BRÅ harvi också att räkna med att procentsatsen uppklarade brottkommer att fortsätta att minska.Medan man i omvärlden låter polisen ibrottsförebyggande och brottsutredande verksamhetanvända övervakningskameror, s.k. buggning och attupprätta och använda olika databaser så medger inte våralångtgående krav på rättssäkerhet och personlig integritetatt vår polis får samma möjlighet. Därför framstår vårt landför den internationellt organiserade brottsligheten som ettbra land att verka i och från.Vi kan i detta sammanhang förvänta oss en kraftigökning av kriminella från öststaterna.Det är knappast överord att påstå att vi har enbrottsutvecklingskris i vårt land. Till detta kommer att vihar en mycket djup ekonomisk kris, som i sig medför ökadbrottsbelastning. Därtill kommer en tilltagandeförtroendekris för makthavare från folkets sida, ellerpolitikerförakt som det också brukar kallas, för påståddflathet gentemot brottslingar och försämradelevnadsbetingelser för vanligt folk. I av storarbetslöshet och då vanliga människor har svårt attnödtorftigt klara sin dag så är toleransen mot människorsom lever flott på brottslig verksamhet mycket låg. Om denbrottslige sedan är invandrare så kan den bristandetoleransen ta sig rent rasistiska uttryck.Därför är frågan i vilken omfattning vi har råd attbakbinda vår polis med sådana restriktioner när det gällerbrottsbekämpningen som inte finns i andra länder. Låt migta ett exempel. Jag har varit verksam inomsparbanksrörelsen. har antalet väpnaderån mot sparbanker ökat från 14 st 1989, 22 st 1990, 33 st1991, 39 st 1992 till 55 st 1993. Bytet blev 1993 ca 25 milj kr.Totalt uppgick antalet bank- och postrån 1993 till 351 st,alltså i praktiken ett om dagen.Jag har haft samtal med kassörskor som haftskarpladdade automatvapen riktade mot sig. De kan inteförstå varför vi politiker inte ger banken tillstånd att sättaupp en kamera utanför banken där rånarna drar på sig sinaluvor.Man behöver inte ha någon kontinuerlig bevakningav en kamera utanför en bank. Det finns videokameror somär lätta att dölja och som under bankernas öppettider kanköras med 1--2 timmes band som går runt ochspelar över det tidigare inspelade. Inträffar ett rån kan manstanna kameran och polisen kan ta ut kassetten. Detföreligger härmed en större möjlighet att identifiera rånare.Den största effekten kommer dock bevakningen att ha ipreventivt avseende.Den störning av någon utomståendes personligaintegritet som en sådan kamera kan ge upphov till måstevara ytterst marginell. Men ett sådant arrangemang -- somkanske skulle kunna halvera antalet bankrån -- godkännervi inte. Detta har folk i allmänhet och rånutsatta kassörskori synnerhet väldigt svårt att förstå. I december 1993förekom ett mord i samband med ett bankrån där man ännuej gripit förövarna.Jag anser inte att frågan om kamerabevakning utanförbankoch postlokaler behöver någon ytterligare utredningutan yrkar att begär att regeringen tillriksdagen återkommer med en proposition.När det gäller bevakningskameror i övrigt, buggning,dataregistrering, infiltration m.m. så pågår f.n. inomrikspolisen ett arbete med att sammanställa en katalog.Det rör sig om möjlighet att temporärt få sätta uppbevakningskameror, t.ex. utanför en fastighet som isamband med brottsutredning skall hållas bevakad. Dettagodkänns inte utan polisen tvingas till dyrbar manuellbevakning. Eller det kan gälla -- som i ett fall som nyligenavslagits -- en ansökan att med kamera bevaka en bröddiski en affär där någon sjuk människa vid upprepade tillfällenstuckit in nålar i bröd.Ett önskemål är också att få förse övervakningskamerori banker med röstupptagning som slår på i samband med ettlarm. Detta förhindras genom förbudet mot buggning.Polisen önskar också utöka möjligheten tillröstidentifikation genom att bygga upp och användadatabaser. På detta sätt får man t.ex. större möjlighet attbinda en gärningsman vid olika typer av framförda hot.Överhuvud taget skulle polisen få en helt annanmöjlighet att effektivt bekämpa brott om man fickmöjlighet att bygga upp och använda egna register. Ett s.k.DNA-register skulle exempelvis vara till stor nytta när detgäller att spåra och fälla sexualförbrytare.Polisen önskar även få använda sig av vissa ovanligaspaningsmetoder. Utomlands använder sig polisen av s.k.infiltration bl.a. vid narkotikabekämpning. Om man lyckasatt få en polis infiltrerad i en narkotikaliga så söker man oftaatt följa med leveranser för att avslöja mottagare. Om ensådan transport har mottagare i så tillåter inte vårlagstiftning att den utländske infiltratören/polisen fårfortsätta och avsluta uppdraget på svensk mark. Att det inteär möjligt att i hast byta ut honom mot en svensk polismaninser alla.När det gäller användandet av viss teknisk utrustninguttrycker sig justitieministern i propositionen 1993/94:100bilaga 3 sid 42 något diffust: ''Regeringen överväger attinom kort tillsätta en utredning av dessa frågor.'' Jag anseratt det är av största vikt att en arbetsgrupp tillsättssom tillsammans med företrädare för rikspolisen noga gårigenom möjligheterna att effektiviserabrottsbekämpningen. Sedan bör regeringen återkomma tillriksdagen med förslag.Kraven på hög rättssäkerhet och personlig integritet ärinte några entydiga begrepp utan varierar för olikamänniskor. Enligt min uppfattning är det en relativt litengrupp -- främst politiker, journalister och intellektuella --som ställer mycket långtgående krav, vilka oftast av en bredallmänhet uppfattas som orimliga.Att i samband med bilkörning bli stoppad av polisen ochföremål för alkoholtest accepterar vi alla. För en helvitnykterist kan det måhända upplevas som kränkande att fören stund vara misstänkt i ett sådant sammanhang men jaghar aldrig hört någon som klagat. Men att som legitimbankkund eller förbipasserande tillfälligt hamna på envideoupptagning utanför en bank anser en deluppenbarligen innebära en större kränkning än den som enkassörska inne i banken kan utsättas för i samband med ettväpnat rån.Vår justitieminister brukar tala om att brottsofferupprättas genom att gärningsmän straffas. Men hur går detutifrån det resonemanget med den ökande skara avbrottsoffer vars gärningsmän aldrig grips? Är det intesynnerligen angeläget att, om man har den uppfattningen,brottsbekämpningen intensifieras?Nu får jag istället en känsla av att vår justitieminister intetror att det går att minska brottsligheten i det kortaperspektivet genom effektivare bekämpning. Dettaförhållande understryks av att regeringen initieraten utredning om inrättandet av en helt ny myndighet för attta hand om det ökande antalet brottsoffer.Det är möjligt att arbetet även på detta område behövereffektiviseras men det har gått långt när en regering som haren stor ambition att minska såväl statens utgifter sombyråkrati överväger att inrätta en helt ny statlig myndighet.Om vi vill undvika att vårt samhälle segregeras och attpolitikerföraktet ökar då bör vi se till att vår polisfår använda sig av utrustning och metoder som förallmänheten ter sig naturliga. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att begär att regeringen skallåterkomma med ett förslag till lag som tillåterkamerabevakning utanför ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en arbetsgrupp skall tillsättasför att tillsammans med rikspolisen utarbeta förslag omanvändandet av modern teknik och moderna metoder ibrottsbekämpningen.