mot · GH02N412 · 1994-01-25 00:00:00 — Det finns starka motiv för att främja ettnyföretagande kring bioenergin. Detta skapararbetstillfällen i och minskar vårt beroeende avimporterade oljeprodukter och förbättrar därmed vårhandelsbalans.En intressant och ofta lönsam nisch på värmemarknadenär att en grupp lantbrukare bildar ett bolag som investerari en panncentral för att med långtidskontrakt sälja biovärmetill närbelägna byggnader. Det kan vara fråga omförsäljning till en eller flera stora fastigheter eller till mångafastigheter genom en distributör. Värmeanläggningarna ärvanligen i storleken 200 kW--2 MW.De lantbruksägda värmebolag som finns i landet ärtämligen nya, och erfarenheterna visar att bolagen kandrivas med god lönsamhet. Resultaten efter avskrivningarvisar på en förräntning av arbetande kapital på ca 12--15 %.Det som utgör en allvarlig hämsko på utvecklingen avdessa bolag är svårigheten att finansiera investeringarna.Bolagen har ofta ett eget kapital på . Ettnytt bolag med så litet eget kapital på en ny marknad hargenerellt sett ofta svårt att få större krediter. Detta försvårasav att anläggningarnas alternativvärde är svårt att uppskattaav långivaren samt att byggnaderna ofta står på ofri grund.Traditionellt drivs värmebolag inom den kommunalasektorn.Det största problemet vid belåningen är av institutionelltslag. Även om bolaget bedöms ha mycket god ekonomiskbärkraft så fordras säkerheter av traditionellt slag. Till följdav värderingsproblem utgör företagsinteckningarotillräckliga säkerheter. Då riktas intresset på pantbrev ifastighet, vilka inte är tillgängliga då byggnaderna står påofri grund.Industri- och nyföretagarfonden prövade enansökan från ett nybildat värmebolag av detta slag.Ansökan avslogs av principiella skäl. Det motiv som angavsvar att fonden inte ansåg bolaget som nyföretagande.Delägarna var redan tidigare företagare och rörelsen ansågssom en närliggande utvidgning av befintligalantbruksföretags rörelser.För att främja nystartandet och tillväxten av nyaenergibolag bör statliga kreditgarantier kunna ställas tillförfogande. Det är här fråga om att överbrygga kredit- ochsäkerhetstekniska problem.Industri- och nyförtagarfonden bör genom ändring ireglerna ges möjlighet att gå in i nya företag som inte ärnyföretagande i fondens nuvarande formella mening, mendär finansieringsproblemen är av institutionellt slag. Vidarebör kriteriet att ge bärgning åt minst en person (till )kunna likställas med att flera personer genom samverkanskapar del av sin utkomst.Är det inte lämpligt att ändra Industri- ochnyföretagarfondens regler enligt ovan bör statensjordbruksverk kunna lämna de aktuella kreditgarantierna.Behovet av investeringskrediter är i de enskilda fallen ca2--. Kreditgarantierna torde i allmänhetinte inte behöva uppgå till mer än halva kreditbeloppet, ochinte heller gälla än 3--. Sammanlagt bör därfören kreditgarantifond på 50--räcka.Fonden bör förvaltas av Industri- och nyföretagarfondeneller statens jordbruksverk.Lämnas garantierna efter kompetent prövning i deenskilda fallen är förlustriskerna mycket små ochstatsverkets kostnader bör i allt väsentligt kunna begränsastill kostnaderna för administrationen. Dessa kostnader kantäckas av garantiavgifter motsvarande skillnaden i räntamellan lån mot säkerhet i företagshypotek och lån medstatlig garanti.Denna stimulans av nyföretagande kring bioenergiskulle främja produktionen av inhemsk energi på ett likartatsätt som sker i exempelvis . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i syfte att främja nystartandetoch tillväxten av nya bioenergibolag bör statligakreditgarantier ställas till marknadens förfogande.