mot · GH02Jo511 · 1994-01-25 00:00:00 — Djurskyddslagen som antogs 1988 medförde fleraförbättringar för djurskyddet. finns dockallvarliga brister när det gäller försöksdjuren.4 § djurskyddslagen stadgar att ''Djur som föds upp ellerhålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar skallhållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sättatt det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att betesig naturligt''.Paragrafen utesluter dock sällskapsdjur och försöksdjur.Sedan 1933 inkluderas tävlingshästar. För försöksdjuren fårdet särskilt allvarliga konsekvenser eftersom försöksdjurendefinitionsmässigt utsätts för ingrepp av olika slag för attslutligen dödas. Det följer inte djurens roll somexperimentobjekt att de ska beredas sämre miljö än vadsom är möjligt. föreligger stora brister i djurhållningenpå djurförssöksinstitutionerna. Det betingas inte alls avförsökets uppläggning utan grundar sig snarare på enslentrianmässig syn på djurhållning med minsta möjligainsats.Den nya djurskyddslagen är nu . Ändåsaknas nya föreskrifter eller allmänna råd för hurförsöksdjur ska hållas och skötas i enlighet med lagen.Lantbruksstyrelsen utarbetade ett förslag till allmänna råd1989. I remissrundan fick det kritik från mångaremissinstanser för att sakna nytänkande och lades sedan iskrivbordslådan. Den nya myndigheten, ,har inte ansett sig kunna påbörja arbetet meddetaljföreskrifter för försöksdjurhållningen eftersom ettbemyndigande att utfärda föreskrifter saknas idjurskyddslagen. Eventuellt kan problemet lösas genomEU-anpassningen, men det återstår att se.I och med det ökade intresset för försöksdjurensförhållanden har också ettnytänkande trängt fram om hur lokaler för försöksdjur skautformas. Det finns tillräcklig kunskap om olika djurslagsbasala behov och beteenden för att kunna utformaacceptabla djurmiljöer. Det är skandalöst attdjurförsöksinstitutionerna generellt har en djurhållningsom bygger på förlegat tänkande i rationell stordriftsanda.Djurrummen ligger ofta i fönsterlösa källarlokaler, burarnasom används är små och inte anpassade till varje djurslagsbehov (t ex var standardburen för kaniner till för ett par årsedan så liten att en kanin över en viss storlek inte kundesträcka ut sig i sin fulla längd. Denna bur är inte förbjuden,men en del institutioner har övergått till s k dubbelburarefter att stark kritik riktats mot buren), maten är enahandaoch stimulansen obefintlig. Apor sitter fortfarande i småburar på svenska djurförsöksinstitutioner.De förbättringar som har genomförts på vissainstitutioner har ofta skett efter enskilda initiativ avintresserad försökspersonal, inte sällan efter starkapåtryckningar utifrån från djurskyddsorganisationer ellerderas representanter i de djurförsöksetiska nämnderna.Förbättringar behöver inte kosta mycket pengar. har t ex den nyeförsöksdjurveterinären sett till att kaninerna får gå i lösdrifti rum som ändå var tomma.Att stadgandet i 4 § inte alltid kan uppfyllas förförsöksdjurens del, t ex när en djurförsöksetisk nämndgodkänt ett försök som innbär sämre livsbetingelser fördjuren p g a försökets karaktär, kan åtgärdas genom attundantag från regeln införs i förekommande fall. Lydelsenskulle då bli:Djur skall hållas och skötas på ett sådant sätt att detfrämjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete signaturligt.Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,får meddela föreskrifter om hur djurskall hållas och skötas.Den föreslagna skrivningen ger utrymme för att utfärdaföreskrifter för försöksdjuren och begränsar intemöjligheten att utfärda undantag från huvudregeln iförekommande fall.Med stöd av 2 § djurskyddslagen, som löd ''Djur skabehandlas väl och skyddas mot onödigt lidande ochsjukdom'', kunde miljö- och hälsovårdsnämnderna ikommunerna tidigare förhindra att djurförsök som intebedömdes godtagbara ur djurskyddsynpunkt, utfördesinom kommunen. I två uppmärksammade fall , dågrodor skulle märkas genom tåklippning, förbjödMörbylånga och kommuner genomförandet avdjurförsök som tillstyrkts av djurförsöksetisk nämnd. Efteröverklagande från den ena djurförsökaren, fastslogkammarrätten att miljö- och hälsoskyddsnämnden har rättatt meddela ett sådant förbud.Reaktionerna mot detta drev dock fram en lagändring1990. Den nya lydelsen blev: ''Djur ska behandlas väl ochskyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur somanvänds för ändamål som avses i 19 § första stycket skall inteanses vara utsatta för onödigt lidande eller sjukdom vidanvändningen om denna tillstyrkts av en djurförsöksetisknämnd. ''Fyra miljö- och hälsoskyddsinspektörer från ,och meddelade i en skrivelse tillregeringen (10/5-90) att de ansåg att ''... det är oacceptabeltatt djurskyddslagen på detta sätt ändras så att djurskyddetförsämras för just den grupp djur som ej åtnjutersamma rättsskydd som övriga djur''. De påpekade atträttssäkerhet åsidosattes och skrev att de ''... finner detanmärkningsvärt att djurförsök prövas av en nämnd varsbeslut inte går att överklaga då den endast är rådgivandeoch där beslutet ej heller är bindande för den sökande''. Deklargjorde också att ändringen innebar en försvagning avmiljö- och hälsoskyddsnämndens möjligheter att ingripaoch därför stred mot regeringens proposition om nydjurskyddslag från 1988.Lagändringen innebar att en beslutande myndighet medsanktionsmöjligheter fick ge vika för en rådgivande instanssom saknar sanktionsmöjligheter.De etiska nämnderna har varken resurser ellerbefogenheter att fungera som tillsynsmöjlighet.Uppföljningen av andra rekommendationer är bristfälliga.Följden är att det råder en oklar situation i frågan ommyndighetskontrollen av djurförsöken. Detta bör lösasgenom att miljö- och hälsovårdsnämnderna återfår sittansvar och 2 § djurskyddslagen den lydelse den hade 1988--90.Som nämnts har de etiska nämnderna begränsademöjligheter att följa upp hur deras beslut efterlevs. Detfinns anledning att räkna med att rekommendationer intealltid följs och djurförsök kommer till stånd som integodkänts av nämnden eller på annat håll än det av nämndengodkända. Det finns därför behov av en grundligutvärdering av verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt 4 § djurskyddslagen bör ändras till att inkludera alla djursom omfattas av djurskyddslagen,2. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utfärda föreskrifter för hurförsöksdjur skall hållas och skötas,3. att beslutar att 2 § djurskyddslagen skalländras till den lydelse den fick i och med beslutom ny djurskyddslag 1988,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering av hur de beslutefterlevs som fattas av de djurförsöksetiska nämnderna.