mot · GH02U642 · 1994-01-25 00:00:00 — äger om befolkning och utvecklingrum i . Det är ett unikt tillfälle då företrädare förvärldens länder -- nord, syd, väst och öst -- samlas för attdiskutera befolkningsfrågan.UtgångspunkterVår utgångspunkt är att varje människa är unik och harrätt att mötas med respekt och få sina grundläggande behovav mat, vatten och god miljö tillgodosedda. Vi arbetar föralla människors lika värde och för solidaritet med dem somav slumpen råkat bli födda i den fattiga delen av världen.Samtidigt som många framgångar gjorts i världen kännervi stark oro för den pågående utvecklingen. Faktum är attvi fram väntas varaytterligare tre miljarder människor på jorden och att 95 %av denna ökning kommer att tillfalla u-länderna.Människan får aldrig betraktas som ett hot mot miljön, utanär en resurs för omgivningen. Däremot kan svält, torka,krig etc. tvinga människor att agera på ett sätt som skadarmiljön.Under 1990-talet kommer vi att leva med paradoxen attäven om varje kvinna i tredje världen i genomsnitt föderfärre antal barn än tidigare, är det helt enkelt fler kvinnorsom föder barn. Under detta decennium kommer det ske enökning av antalet kvinnor i fruktsam ålder.Följden blir att den totala ökningen av människor blirungefär 80--90 miljoner . Ju fler människor vi blir påjorden, desto högre krav måste ställas på vårt sätt att leva.En förutsättning är att vi strävar efter ettkretsloppssamhälle, där resurserna brukas -- inte förbrukas.UtvecklingVår strävan är att skapa förutsättningar för en globalhållbar utveckling. Erfarenheten visar att enbart ländermed demokratiskt samhällssystem och marknadsekonomihar förutsättningarna för en hållbar utveckling . Detfinns också ett tydligt samband mellan å ena sidandemokratisk utveckling, läskunnighet, utbildning,hälsovård och å andra sidan utvecklingsnivå samtbefolkningstillväxt.En stärkt social ställning för kvinnorna i kombinationmed en stärkt utbildningsnivå har en central betydelse isammanhanget. Detta uppmärksammades inte minst isamband med FN:s läskunnighetsår 1990, där ,, och lade fram etthandlingsprogram för att främja läskunnigheten. Det ärväsentligt att bistånd satsas på grundläggande utbildning.Kvinnors delaktighetBefolkningsfrågor handlar inte bara omfamiljeplanering. Det handlar också om att ge familjernamöjlighet att styra sina liv. Framförallt måste alla kvinnorfå makt och vinna respekt för sina självklara krav attbestämma över sin egen framtid, sin egen hälsa och attbedöma sina egna förutsättningar att ta ansvar för sina barn.Idag hindras åtskilliga kvinnor från att bidra till den socialaoch ekonomiska utvecklingen, eftersom de förnekastillgång till utbildning och hälsovård. De förnekas ocksåmöjligheten att ta aktiv del av det politiska beslutsfattandetoch inflytande över såväl offentlig som enskild sektor.Familjeplanering och aborterVärldshälsoorganisationen (WHO) räknar med att500.000 kvinnor dör på grund av komplikationer isamband med graviditet. Mellan en tredjedel och enfjärdedel av dessa är dödsfall på grund avabortkomplikationer. Till detta kommer alla de kvinnorsom överlever en oprofessionellt utförd abort men som fårmen för livet av den.Därför är det viktigt att familjeplanering ochpreventivmedel görs tillgängliga för kvinnor världen över såatt antalet aborter minskar totalt. Dessutom är det viktigtatt abortlagarna inte görs restriktiva så att illegala aborterblir den enda möjligheten. En restriktiv lagstiftning minskarinte aborternas omfattning -- utan skiftar bara över antaletfrån legala till illegala med de ökade risker detta innebär.En studie från visar att mer än 60 procentav utgifterna för obstetrik och gynekologi går till attbehandla komplikationer efter illegal abort. Andra studierfrån visar att en majoritet av kvinnorna, sombehandlas på avdelningarna för obstetrik, är kvinnor somsöker för inkompletta aborter.Vi bevittnar hur det blåser en negativ vind övervärlden när det gäller synen på abort. I länder inom dettidigare införs abortlagar som är betydligtrestriktivare . I har en ny medicinsk-etiskkod antagits, som förbjuder läkare att utföra abort utom närgraviditeten hotar kvinnans liv eller om graviditeten ärresultatet av en våldtäkt.InformationFör att nå ut till familjerna om möjligheten att skyddasig mot oönskade graviditeter krävs ökad förebyggandeverksamhet, främst informationsinsatser.Informationsverksamhet bland ungdomar, såväl män somkvinnor, om att preventivmedel finns är viktig och även attmöjliggöra en kontinuerlig tillgång till dessa. Kvinnor fåridag i bästa fall råd genom bybarnmorskor och genom barn-och mödravård. För tonåringar och män fordras andrakanaler exempelvis genom skolor, universitet, arbetsplatseroch militärförläggningar.BiståndAv samlade biståndsmedel går ungefär tvåprocent till verksamhet relaterad till befolkningsutveckling,varav den största delen används multilateralt. haren lång tradition och god kunskap inom familjeplaneringensområde. Svenskt bistånd bör också ekonomiskt kunnastödja internationella enskilda organisationer, som driverbra projekt inom familjeplaneringsområdet. Vårt bilateralaarbete beträffande befolkningsfrågan är dock någoteftersatt. Det är angeläget att satsningar inomfamiljeplanering medvetet förs in i bilaterala förhandlingarså att konkreta projekt kan igångsättas i våraprogramländer. Samtliga programländer har en storbefolkningsökning.Vi vet att dessa länder genomsyras av mycket storasociala, ekonomiska och även politiska problem. Genom ettökat bilateralt samarbete skulle vi kunna bidra med viktigainsatser. Ett bilateralt samarbete innebär också att svenskbiståndspersonal engageras direkt i arbetet medbefolkningsfrågor och därmed ökas kunskaperna inomdetta område.U-länderna står för av kostnaderna försina familjeplaneringsinsatser. För att nå ut till alla par ibarnafödande ålder, som finns i , måste bidragenfrån de rika länderna fördubblas.Kvinnor och biståndDet pågående arbetet med att integrera kvinnofrågor ibiståndet måste intensifieras. Det kan ske genom direktkvinnoinriktade insatser i programländerna samt genomkvinnors ökande deltagande i planering, genomförande ochutvärdering av enskilda biståndsinsatser. Biståndet får intemedverka till att konservera könsdiskriminering. Enambition bör vara att varje biståndsinsats föregås av enkonsekvensanalys beträffande kvinnornas levnads- ochförsörjningsvillkor.Genom biståndssamarbetet får som givaremöjligheter att föra en dialog med biståndsmottagarna omkvinnors rättigheter. Dessa tillfällen måste utnyttjas.Inför FN:s kvinnokonferens i skall Sverigekraftfullt verka för att kvinnors betydelsefulla roll iutvecklingsarbetet slås fast. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en hållbar utveckling,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att utrotaanalfabetismen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stärkt social ställning för kvinnor,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten till abort,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av information ompreventivmedel,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bistånd och befolkningsfrågan,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnor och bistånd.