mot · GH02N305 · 1994-01-25 00:00:00 — Innehåll 1.Sammanfattning2 2.Utgångspunkter4 2.1Regeringens näringspolitik -- löften och fakta4 2.2Två nyckelfrågor6 3.En socialdemokratisk näringspolitik7 4.Program för tillväxt7 5.Stärk inhemsk efterfrågan8 5.1Finanspolitisk stimulans8 5.2Fasta spelregler9 5.3God lönsamhet9 5.4Kapitalförsörjning10 6.Strukturomvandling11 6.1Allmänt11 6.2Produktförnyelse11 6.2.1Uppfinnare12 6.2.2FoU12 6.3Kunskap och kompetens13 6.3.1Allmänt13 6.3.2 100 000 nya utbildningsplatser13 6.3.3Ny teknisk högskola14 6.3.4Utveckling i arbetslivet15 6.4Infrastruktur16 6.4.1Allmänt16 6.4.2Informationsteknologi för kunskapssamhället16 6.5Statliga aktörer17 6.6Strukturinsatser i vissa branscher18 6.6.1Principer18 6.6.2Skogsindustriellt program19 6.7Småföretag20 6.8Exportfrämjande och bistånd22 6.9Energi231. SammanfattningNäringspolitikens uppgift är att med utgångspunkt i ensund penning- och finanspolitik befrämja en god utvecklingav näringslivet. Detta skall ske genom att understödja enfortgående strukturomvandling mot en allt merhögproduktiv varu- och tjänsteproduktion. Denkonkurrensutsatta sektorn måste växa. En aktivnäringspolitik förutsätter att i stort sett alla politikområdenmedverkar i detta arbete.Det svenska näringslivet och den svenska ekonominuppvisar nu en tudelad bild. Exportindustrin spås lysandeframgångar, medan en död hand ligger överhemmamarknaden. Vi menar att det för näringslivetsutveckling nu är två frågor som med olika tidsperspektivstår i förgrunden:Hur kan vi få fart på den inhemskamarknaden, den som avser 4/5 av ekonomin? Hur kan vibäst understödja en långsiktig utveckling där den svenskaproduktionen innehåller ett allt större inslag av kunskap?Kopplat till detta är frågan om hur vi kan åstadkomma ettförbättrat innovationsklimat?I ett samlat grepp skall den socialdemokratiska politikentackla de problem som finns. En bred och offensivnäringspolitik innebär att alla politikområden måstesamverka i målet att åter få tillväxt i hela ekonomin och attpressa ned arbetslösheten. Det stora språnget i tillväxtenmåste göras på ett ekologiskt uthålligt sätt.Följande föreslås:Stärk inhemsk efterfrågan -- investera nuFinanspolitiska stimulanserFinanspolitiska stimulanser krävs för att få fart i deninhemska ekonomin. Stimulansen måste först och främstsyfta till att öka investeringarna i ekonomin. Framför alltgäller det den typ av investeringar som varaktigt ökarlandets produktionsförmåga. Att industrins kapitalstockhar minskat , och förutses minska även ochnästa år, är ytterst allvarligt. Denna utveckling måstebrytas.Under 1994 bör näringslivet ges möjlighet att göra extraförmånliga avskrivningar för investeringar i maskiner. Detinnebär att de som senarelägger investeringar får betalahögre skatt.Även andra investeringar bör göras. AXE-systemet börbyggas ut snabbare än nuvarande planer. En detaljeradgenomgång av förslagen till nya investeringar finns i andramotioner.Fasta spelreglerFöretagen kräver för investeringsbeslut att man kännerframtida villkor. Vi kommer att göra så få förändringar avfattade beslut som möjligt. Förändringar på skatteområdetbryter dock mot principerna skattereform. Vikommer att återställa aktiebolagens möjlighet till s.k.Annell-avdrag. I övrigt görs förändringar så attlikformigheten i skattesystemet återställs.Till fasta spelregler hör i högsta grad enighet omenergipolitiken. Energiuppgörelsen utgör en bragrund för detta. För att säkerställa enigheten föreslås att enparlamentarisk beredning tillsätts som följer upp 1991 årsenergiöverenskommelse och bedömer energi- ochnäringspolitiska konsekvenser av en s.k. avreglering avelmarknaden.God lönsamhetDe svenska företagen inom K-sektorn måste ha en godlönsamhet, dels för att kunna generera kapital förinvesteringar, dels för att kunna vara attraktiva förplacerare i en allt hårdare internationell konkurrens. Vikommer att aktivt arbeta för förståelse för behovet av engod vinstnivå inom näringslivet. Det gäller inte minst demindre företagen. För att få en bred uppslutning kring dettamål krävs att företagen nyttjar vinsterna för produktivainvesteringar, att man gör stora insatser för att höja deanställdas kompetens samt därvid moderniserararbetsorganisationen.Förbättra kapitalförsörjningenBankernas räntemarginaler måste bli mindre.Utvecklingsbolagens fond för ''mjuk'' finansiering avsmåföretag bör ökas med . Beloppet tillförs genom försäljning avstatens aktier i förvaltningsbolagen . AP-fonderna bör ges rätt att placera för ytterligare i små och medelstora företag.Understöd en långsiktig strukturomvandling ochförbättra innovationsklimatetUnderlätta produktförnyelsenUppfinnarverksamhet har blivit styvmoderligtbehandlad av regeringen. FoU-verksamheten bör i högregrad inriktas på att befrämja att nya produkter tas fram.Den tillämpade FoU-n samt teknikutveckling bör få enstörre andel i det svenska FoU-stödet. Ytterligare bör anslås under en treårsperiod.Stärk arbetskraftens kunskap och kompetensPå sikt bör ytterligare ca 100 000 permanenta utbildningsplatser erbjudas. Särskildainsatser måste göras för att öka examination av naturvetareoch tekniker, i synnerhet bland kvinnor. För att klara detökade intaget bör en ny teknisk högskola etableras. Redantill nästa budgetår bör platsantalet i högskolan öka med 10 000. Vidare bör kommunerna nästa budgetår få bidragför att erbjuda 70 000 fler platser i gymnasieskolan och komvux. Ettsärskilt program för kompetensutveckling påarbetsplatserna måste startas. Målsättningen är att av arbetstiden skall användas för kompetenshöjandeutbildning.Förbättra infrastrukturenEn nationell plan för infrastruktur måste tas fram.Särskilda insatser skall göras för att förbättrainformationsteknologins infrastruktur. AXE-systemet skallnå hela 1997. Som långsiktigt mål skall gälla attytterligare av BNP går till infrastruktur.Bibehåll statliga aktörerDe statliga infrastrukturverken och bolagen, som ,Posten, SJ m fl, är en viktig tillgång i det närings- ochregionalpolitiska arbetet. De måste förbli i statlig ägo.Gör struktursatsningar i vissa branscherI likhet med EU bör vi nationellt kunna göra särskildainsatser i branscher. Insatser bör göras bl.a. förskogsindustrin, mineralprospekteringen ochlivsmedelsindustrin.Utveckla småföretagOmsorgen att få till stånd en positiv utveckling försmåföretag är ett bärande tema i alla insatser som föreslås.Ett särskilt exportprogram för att småföretagare lättareskall nå Europa-marknaden föreslås. Eko-brotten skallbekämpas kraftfullt.Utnyttja exportfrämjande och biståndEKN och BITS måste i överväganden om olika typer avkrediter fästa större vikt vid frågan om industriell utvecklingi . Småföretag måste uppmärksammas påmöjligheterna till exportstöd. Återföringen av detmultilaterala biståndet måste bli högre.De insatser som föreslås i vårt tillväxtprogram innebären kraftsamling för en sund näringslivsutveckling. Följandeöversikt redovisar kostnaderna för de insatser vi vill göra:nÅtgärd-- Kostnad (Mdr kr)UtgifterFörstärkning av utvecklingsfonden-- 0,300Uppfinnarverksamhet-- 0,150Ökat antal utbildningsplatser-- 1,500Div. strukturprogram-- 0,600Export för småföretag-- 0,350Eko-brott-- 0,128IntäkterFörsäljning av aktier i och -- 1,500 2. Utgångspunkter 2.1 Regeringens näringspolitik -- löften och faktaUtfallet av den borgerliga näringspolitiken sedanregeringsskiftet måste värderas utifrån demålsättningar som regeringen själv ställt upp. Iregeringsdeklarationen utlovades att 1990-taletskulle innebära en renässans för små- och nyföretagandet.Vidare gavs löftet att ''skulle återupprättas som entillväxt- och företagarnation med en stark och växandeekonomi''.Regeringens stolta paroller skall nu avläsas mot vad somfaktiskt hänt. Dessvärre har utvecklingen av det svenskanäringslivet varit enlidandets historia. Bakom dessa siffor, som lett till närmastofattbart höga arbetslöshetstal ligger ett BNP-fall iföljd. Detta har hänt under hela 1900-talet.Fallet uppgår till , vilket motsvarar ca 75 miljarderkronor i bortfall av produktion. Nedgången har varitsärskilt stark inom industrin.Antalet konkurser har aldrig varit högre. Sedanregeringen tillträdde har över 45 000 småföretag gått i konkurs. För första gångenöverstiger antalet konkurser antalet nyetablerade företag.Det som skulle bli en ''småföretagandets renässans'' blevistället en utslagning av småföretagare utan motstycke.Den katastrofala ekonomiska utvecklingen beror till endel på faktorer som inte regeringen rått över. Den dåligautvecklingen i vår omvärld har dock förvärrats avregeringens misstag. Den svenska nedgången är, relateradtill andra länder, så stor att den måste förklaras av inhemskafaktorer. Regeringens ödesdigra misstag har varit att stramaåt en redan i utgångsläget extremt svag inhemskefterfrågan. Detta har särskilt drabbat småföretagen, vilkaär starkt beroende av utvecklingen på hemmamarknaden.Sysselsättning hade kunnat räddas och flera avsmåföretagens konkurser hade kunnat undvikas omregeringen fört en annan politik.Förutom detta generella fel i den ekonomiska politikenhar regeringen i sin näringspolitik gjort ett, på sitt sätt,allvarligare misstag genom att fatta beslut som drivits framenbart av ideologiska hänsyn, utan att bry sig om vad somär sakligt riktigt. Det främsta exemplet är här regeringensprivatiseringskampanj.Den ideologiska kampanjen för privatisering av statligaföretag som regeringen drivit har kraftigt försämrat detpolitiska samarbetsklimatet. Regeringens ursprungligaplaner var att sälja ut statliga företag i en takt av . På det sättet skulle ideologisktmotiverade affärer ''tränga sig före'' och försvåra för andraföretag att få tillgång till kapital. Detta lyckades vi stoppa isamband med krisuppgörelsen . Ettmoratorium infördes och krav på samråd med oppositioneninfördes. Detta bekräftades i ett riksdagsbeslut.Trots detta har regeringen gått vidare och genomförtutförsäljningar som av en enig expertkår betraktas somuppseendeväckande utmanande. Utförsäljningen av detstatliga försvarsföretaget , där minst en halv miljardav skattebetalarnas pengar överfördes till ett fåtalaktieägare, framstår som en av 1990-talets största politisk-ekonomiska skandaler. revisorer kommer nuatt granska hela förfarandet.Även utförsäljningen av har skett på ett sätt somär upprörande. Utan att ikläda sig någon risk har de somfått teckna optioner kunnat tjäna sammanlagt på skattebetalarnas bekostnad. Ävendetta ärende måste granskas av revisorer.Ett ytterligare missgrepp i privatiseringsarbetet ärutförsäljningen av det nya statliga skogsbolaget . Redan innan bolaget var bildat och i strid medtidigare uttalande i regeringens proposition meddeladenäringsministern att företaget skulle privatiseras.Näringsministern meddelade att man avsåg attstrunta i riksdagsbeslutet om samråd medsocialdemokraterna.Enligt vår uppfattning har regeringen missbrukat detbemyndigande man fått av riksdagsmajoriteten att sälja utstatliga företag. Det är enligt vår uppfattningutomordentligt tveksamt från principiell synpunkt att geregeringen så långtgående befogenheter som man på ett såbräckligt underlag fått i fråga om privatiseringar. Det kaninte ha varit avsikt att legitimera det förfarandesom vi sett exempel på. bör återkalla detbemyndigande som gavs . börockså påtala det uppenbara brott mot krisuppgörelsensbeslut som näringsministern gjort sig skyldig till.2.2 Två nyckelfrågorRegeringens politik för näringslivsutveckling är ettmisslyckande. Det är en ödets ironi att den enda ljuspunktsom nu kan skönjas, uppgången för exportindustrin, ärfrukten av vad regeringschefen själv betecknar som ettpolitiskt misslyckande, nämligen oförmågan att bibehålladen fasta växelkursen.Deprecieringen av kronan och den förmånliga inhemskakostnadsutvecklingen har skapar extremt gynnsammaförutsättningar för den konkurrensutsatta delen av svensktnäringsliv. Den svenska industrins arbetskraftskostnad perproducerad enhet beräknas ha fallit med i förhållande till konkurrentländerna. Det är därförinte märkligt att exporten tagit fart och attindustriproduktionen har vänt uppåt.Samtidigt som detta är glädjande finns det anledning attpåminna om att den del av näringslivet som har godaframtidsutsikter bara utgör 1/5 av ekonomin som helhet.Exportökningen är därför inte en tillräcklig förutsättningför en genuin återhämtning i ekonomin. Det finns ävenandra frågetecken inför den kommandenäringslivsutvecklingen. Vi vill här peka på tvånyckelfrågor, som blir aktuella i olika tidsdimensioner.Den första nyckelfrågan gäller hur den inhemskaefterfrågan, den som riktar sig till 4/5 av ekonomin,kommer att utvecklas . Det gällerbyggsektor, handel, privata tjänster och den offentligasektorn. Utvecklingen inom dessa sektorer kommer attavgöra framtiden för många av de 600 000 personer som står utanför den reguljäraarbetsmarkanden och för de 20 000--30 000 småföretag som riskerar att gå i konkurs.Den andra nyckelfrågan avser den strukturellautvecklingen och kopplat till denna, hurinnovationsklimatet kan förbättras.Det finns en risk att nedskrivningen av kronan ochsänkta arbetsgivaravgifter dämpar omvandlingstryck ochförsvagar drivkrafterna för produktivitetsutveckling. Detsvenska näringslivet har en extremt god produktivitet.Det kan dock vara farligt att dra för långtgående slutsatserav detta. Den till synes mycket godaproduktivitetsutvecklingen är delvisillusorisk då den är en följd av en stagnerande ekonomi.Gamla ineffektiva arbetsplatser har slagits ut, men de harinte ersatts av nya.Det finns vidare en risk att devalveringar konserverarnäringsstrukturen. Erfarenheterna visar på detta. För att undvika ständiga nedskrivningarav kronan måste få ett näringsliv som förmårupprätthålla konkurrenskraft av egen kraft. Vår framtidligger inte i att konkurrera med enkel produktion och lågalöner. I vår absoluta närhet finns länder som erbjuderarbetskraft med löner som är en tiondedel av de svenska.Den svenska produktionen måste bygga på en högförädlingsandel, dvs. med allt större inslag av kunskap.Detta gäller såväl ''gamla'' som ''nya'' branscher.3. En socialdemokratisk näringspolitikNäringspolitikens uppgift är att med utgångspunkt i ensund penning- och finanspolitik befrämja en god utvecklingav näringslivet. Detta skall ske genom att understödja enfortgående strukturomvandling mot en allt merhögproduktiv varu- och tjänsteproduktion. Denkonkurrensutsatta sektorn måste växa. En aktivnäringspolitik förutsätter att i stort sett alla politikområdenmedverkar i detta arbete.Vi socialdemokrater har en annan näringspolitiskgrundsyn än regeringen. Marknaden styrs inte av en''osynlig hand'', som automatiskt leder till det bästasamhällsekonomiska resultatet. I vårt komplexa samhälle,där den viktigaste produktionsfaktorn är den kunskap ochkompetens som människorna besitter, blir insatser av detoffentliga allt viktigare. Statliga och kommunala insatserinom näringspolitiken -- tvärtemot vad den nyliberalaideologin påstår -- spelar en större roll . Detta ärett synsätt som vunnit allt större gehör i vår omvärld.Staten har enligt vår uppfattning två viktigahuvudfunktioner för att bidra till näringslivets utveckling.Det handlar dels om att sätta regler och ge allmännaförutsättningar, dels om att uppträda på ett mer aktivt sätt.I den sistnämnda rollen krävs att staten uppträder såväl somkatalysator som accelerator av näringslivsutvecklingen. Idet arbetet krävs även selektiva insatser.Ett grundläggande fel i regeringens politik är således betraktar näringspolitiken som ett avvecklingsområde.En bisarr ordning råder inom regeringen. Landetsnäringsminister vill avveckla ''sitt'' politikområde, men låteristället insatserna göras av arbetsmarknadsministern. Detkanske mest flagranta exemplet är AMS s.k. starta-eget-bidrag, som förmedlas av länsarbetsnämnderna. Bidragetutgår med ca , vilket skall jämföras med att helasmåföretagspolitiken via ges 164miljoner kronor. Samma märkliga fördelning finns i frågaom stöd till uppfinnare, där desenaste åren dragit ner bidragen. Inomarbetsmarknadspolitiken finns exempel på att stöd ges tilluppfinnare inom ett län med belopp som överstigerNäringsdepartementets stöd för hela riket. Detta är interimligt. De näringspolitiska medlen borde istället gå till dekvalificerade näringspolitiska organen ,utvecklingsfonder m.fl.4. Program för tillväxtDe näringspolitiska insatserna måste göras både medutgångspunkt i de problem vi har på kort sikt och de merlångsiktiga problemen. Det ställer krav inte bara på entidsanpassning av åtgärderna, utan även på reellsamordning av olika politikområden. Att se till att politikeninom bl.a. utbildnings-, kommunikations-,arbetsmarknads- och handelsområdena samordnas i detövergripande målet om uthållig tillväxt är den viktigasteuppgiften för näringspolitiken. Denna samordning existerarinte idag.Ett bärande tema i den socialdemokratiskanäringspolitiken är att stärka småföretagandet.Storföretagen kommer inom överskådlig tid att varanäringslivets ryggrad i och ha avgörande betydelseför att upprätthålla balans i de utrikes affärerna. Mensysselsättningsmässigt kommer småföretagen att spela enallt större roll. Det gäller såväl tillverkande somtjänsteproducerande företag. Det är ur dessa plantor sommorgondagens tillväxtföretag skall skapas.Ökning av sysselsättningen måste ske inom såvälindustrisom tjänsteproduktion. I ett moderntvästeuropeiskt land är det fullt naturligt att industrisektornsandel av näringslivet minskar. Men den nedgång som sketti är inte rimlig. har denminsta industrisektorn av alla jämförbara länder. Någottillspetsat kan sägas att industrivolymen måste öka för attåter komma till en normalt långsiktigt vikande bana.Likväl är det rimligt att anta att de nya jobben framförallt kommer att finnas inom tjänstesektorn. Tjänstesektornär allt från avancerad hjärnkirurgi till servering avhamburgare. Vår inställning till utbildning,informationsteknologi, forskning m.m. avgör om de nyatjänstejobben kommer inom den kvalificerade ellerlågproduktiva delen. Vi vill genom en aktiv och brednäringspolitik styra utvecklingen mot den högproduktivadelen av tjänstesektorn.Målet med våra insatser är att skapa tillväxt i ekonomin.När vi använder begreppet tillväxt vill vi understryka attdenna måste vara uthållig. Med detta förstås att kretsloppeni naturen skall slutas och ändliga tillgångar sparas. Nyteknik, nya produktionsmetoder, nya transportsätt, nyainsatsvaror och ny kunskap är några konsekvenser av kravetpå uthållig tillväxt. Det stora språng som behövs i tillväxtenmåste göras på ett ekologiskt uthålligt sätt.I det följande lämnas förslag till åtgärder inom ramen fören bred och offensiv näringspolitik.5. Stärk inhemsk efterfrågan 5.1 Finanspolitisk stimulansVi anser att en kraftigare uppgång av BNP än den somregeringen räknat med är nödvändig. Den finanspolitiska stimulansen måste,enligt vår mening, först och främst syfta till att ökainvesteringarna i ekonomin. Framför allt gäller det den typav investeringar som varaktigt ökar landetsproduktionsförmåga. Att industrins kapitalstock harminskat , och förutses minska även 1994 ochnästa år, är ytterst allvarligt. Denna utveckling måstebrytas.Även andra investeringar måste öka. Byggandet ärrekordlågt som många bostäder behöver rustasupp. Kommunikationssystemen behöver byggas ut ochunderhållas bättre. Upprustade skolor och fleräldrebostäder är nödvändiga. Miljöinvesteringarnabehöver en kraftig stimulans.Utöver dessa investeringsstimulanser bör hushållensköpkraft stärkas genom olika skattepolitiska åtgärder.Regeringens åtgärder inom skattepolitikens områdeförsvagar hushållens köpkraft och stimulerar sparandet ihelt fel läge.För att vår stimulerande politik i det korta perspektivetskall fungera och vinna trovärdighet måste det bli balans ide offentliga finanserna. Utöver den positiva effekt påstatsbudgeten som följer med högre sysselsättning -- vilketvår politik leder till -- krävs även utgiftsminskningar ochinkomstförstärkningar. Inkomster och utgifter måsteanpassas så att statens finanser saneras. får intehamna i en skuldfälla med galopperande statsskuldräntor.5.2 Fasta spelreglerAtt företagen investerar stort ärnödvändigt för att klara målen om tillväxt ochsysselsättning. Men sådana beslut kräver besked om vadsom skall gälla . Fasta spelregler framhålls av demånga företag vi har kontakt med som betydligt viktigareän ändringar i t ex skatte- eller anställningsvillkor.Kravet på fasta spelregler är rimligt. Företagsamhetbygger inte på beslut på årsbasis. En situation där viktigaregler ändras med korta mellanrum är förödande. Det ärdärför varje regerings skyldighet att söka samförstånd ochatt hitta breda lösningar som ger beständighet åt regler somberör näringslivet.Vi beklagar djupt att regeringen fullständigt åsidosattdenna grundläggande princip. Man har t.o.m. inte dragit sigför att bryta ingångna avtal om samråd. Så har skett i frågaom moratoriet för privatisering av statliga företag. Vidarehar regeringen drivit igenom förslag i fråga omföretagsskatter och anställningsregler utan att på något sättförsöka få en bred uppslutning kring förslagen. Regeringenhar valt kompanjonskap med Ny Demokrati framförsamverkan med oss. Den osäkerhet som detta skapar är tillförfång för näringslivet. Investeringar får vänta.Vi vill för att undanröja den osäkerhet som finns geklart besked. Det finns många beslut under den gångnamandatperioden som vi har varit kategoriska motståndaretill men vi kommer -- om vi återfår regeringsmakten -- attminimera ändringar av de beslut som berör näringslivet.Det finns dock undantag. Vi socialdemokrater ger nubesked i motionen ''Skattepolitik för rättvisa och tillväxt''om vilka dessa undantag är. Vi vill återställa den likformigaoch enhetliga kapitalbeskattning som var en avhörnstenarna skattereform. Det innebär attmottagna utdelningar av aktier åter skall tas upp . Samma nivå skall gälla för beskattning av reavinsterpå aktier. Aktiebolag bör åter få rätten att göra avdrag förutdelning på nyemissioner. Övriga förändringar framgår avden nämnda motionen.5.3 God lönsamhetEn god lönsamhet i näringslivet är nödvändig, dels föratt kunna generera det stora kapital som behövs förinvesteringar, dels för att kunna attrahera placerare i en allthårdare internationell konkurrens. Vinstnivån i industrinhar under de borgerliga regeringsåren varit katastrofalt låg.Det synes råda ett samband mellan borgerliga regeringsåroch dålig lönsamhet. Vinstnivån för företagen har, sett överden senaste , varit betydligt bättre undersocialdemokratiska regeringar. Lönsamheten inomindustrin uttryckt som rörelsemarginal (resultat efteravskrivningar i procent av omsättningen) var underborgerliga regeringsår i snitt . Motsvarande siffra för de socialdemokratiskaregeringsåren var 5,1 %.För att generera det kapital som behövs för investeringarkrävs nu en vinstnivå som betydligt överstiger de i och försig framgångsrika åren . Höga vinsterkan dock vara ett potentiellt problem i sambandmed avtalsförhandlingar. Många arbetare och tjänstemänbär fortfarande på minnet av då storadevalveringsvinster gick till fastigheter och andra finansiellaplaceringar. För att det skall vara möjligt att få enfullständig uppslutning kring målet om kraftigt höjdavinster kommer det att krävas tydliga motprestationer avföljande slag:vinsterna måste nyttjas för produktivainvesteringar företagen måste göra omfattande insatserför att höja de anställdas kompetens en moderniseradarbetsorganisationMed dessa förutsättningar kommer det att bli en bredenighet om målet Ökade vinster.5.4 KapitalförsörjningEn god lönsamhet är den viktigaste källan för attgenerera kapital för investeringar. Men även marknaden förexternt kapital måste fungera. Bankkrisen har slagit hårtmot näringslivet och har därigenom varit ett hinder förtillväxt. Inte minst industriföretagen är för sin överlevnadberoende av att kapitalförsörjningen fungerartillfredsställande och att ränteläget inte driver uppkapitalavkastningskravet så högt att konkurrenskraftensätts ur spel. Näringslivets kapitalbehov kommer att varastort .