mot · GH02Bo609 · 1994-01-25 00:00:00 — Upplåtelse av mark till sameby Markägare och renägare har redovisat olägenheter mednu rådande förhållanden vad avser nyttjande av mark försina intressen i västra och delar inomKopparbergs län.Markägarna finner stöd i gällande lag (renbeteslagen)för sina krav att deras marker skall vara fria från renarunder sommarhalvåret. Renägarna gör för sin del gällande,att det inte är möjligt att med aldrig så stor arbetsinsatsundvika att renar tränger in på de privatägdamarkområdena.Redan vid tillkomsten av den förstarenbeteslagen uppmärksammade Kunglig Maj:t på de nubeskrivna förhållandena. Detta framgår av följandeuttalande i före detta landskamreraren E. ''Utredningrörande renbetestrakter för lapparna i ochKopparbergs län 1959'':Såsom ovan nämnts blevo lapparna i längenom avvittring berövade en stor del av sina gamlasommarbetesland. De lappskattefjäll, som avsatts vidavvittringen, voro för små och ofta så belägna, attskadegörelse och intrång på enskilda jordägares intillliggande marker icke kunde undvikas. Tillämpningen inomJämtlands län av renbeteslag framsköts därför tillden i avsikt att nödiga åtgärderskulle hinna vidtagas för renbetesfjällens utvidgning. Isådant syfte uppdrog Kunglig Maj:t enligt nådigt brev den13 åt i att träda iunderhandling med vederbörande jordägare om överlåtelsetill kronan av den mark, som kunde finnas nödig förutvidgning av lapparnas sommarbetesland samt, då sådanmark funnes kunna för skäligt pris förvärvas eller i brist pågodvillig överenskommelse böra exproprieras, därom hosKunglig Maj:t göra framställning. Efter verkställdutredning och skilda framställningar bemyndigades därefterlänsstyrelsen i att för statens räkning avslutaköp av ett betydande antal fastigheter. De första inköpenägde rum och 1944.LST-citat ur redogörelse från LappfogdenFastighetsförvärven avstannade i brist påöverenskommelser med alla ägare av utvidgning avrenbetesfjällen lämpliga fastigheter och de genomfördaförvärven innebar inte den totallösning av problem, someftersträvades. Gränsen mellan privatägd mark ochrenbetesfjäll blev mycket oregelbunden till nackdel förbåde markägare och renägare. I flera omgångar har därförhittills strävanden gjorts att uppnå enverklig framtidslösning till nytta för båda parter samtidigtsom andra åtgärder vidtagits av renägarna i samråd medmarkägare och renskötselmyndigheter till bortskaffande avrenar på särskilt utsatta platser.Underhandling om fortsatt markförvärvVid genomgång av vad som hänt i frågan fram till i dagkan noteras följande:Markförhandlingar inleddes på initiativ av länsstyrelsen.Sammanträden hölls också och den 25 februari 1963.Renskötselmyndigheterna lyckades emellertid inte hosmarkägarna vinna gehör för sina förslag i sådan grad atteventuella upplåtelser av renbetesrätt inom vissa fastigheterskulle påtagligt förbättra relationerna mellan markägarnaoch renägarna i kommun.En följd av dessa förhandlingar var emellertid, attöverenskommelse träffades mellan ett skogsbolag, enskildafastighetsägare och markförvaltande statliga organ ometablerandet av gemensamhetsskog. I sambanddärmed medgavs från markägarhåll viss inskränkning iäganderätten i form av renskadeservitut, gällandegemensamhetsskogens mark.Tännäs lappbys svåra renskötselsituation har ocksåuppmärksammats av renbetesmarkutredningen, varsbetänkande ''Renbetesmarkerna'' av Kunglig Maj:töverlämnades till i förvidtagande av lämpliga åtgärder.Länsstyrelsen tillsatte en arbetsgrupp med uppgift attnärmare överväga vilka åtgärder för utvidgning av lappbynsbetesområde, som borde vidtagas samt att bedrivaunderhandlingar med berörda markägare och iförekommande fall träffa överenskommelse med dem.Trots olika åtgärder så kvarstår problemen,renägarna har antingen spontant eller på begäran gång pågång reducerat byns renantal genom slakt. Trots detta harutströvningen av ren mot privatägd mark inte kunnatundvikas.Länsstyrelsen i framhöll senare att detenda rimliga vore en expropriation av renbetesrätt varaenda möjligheten att förse samebyn med erforderlig mark,ca . De problem som skulle bli lösta, omexpropriationen kommit till stånd, framstår med störreeftertryck nu än då de första gången aktualiserades. Trotsatt gått är problemen dock i stortidentiska.Som ovan framhållits berövades renskötseln i Tännäsgenom avvittring en stor del av sina sommarland.Rättviseskäl talar nu för att staten bör återställa deförhållanden, som rådde före avvittringen.Det bör poängteras, att markägare -- i händelse av attrenskötseln tillgodoses enligt förslaget -- förutsättes äga iövrigt fritt förfogande över sin mark. För intrång eller denolägenhet renskötseln förväntas vålla, skall kompensationlämnas.Länsstyrelsen i hemställde i skrivelse den30 till statsrådet och chefen förjordbruksdepartementet att Kungl. Maj:t måtte besluta omexpropriation av rätt till renbete på ca 200 fastigheter inomTännäs socken till förmån för renskötseln inom Tännässameby.Kungl. Lantbruksstyrelsen yttrade : (79 H587/71) (368 H 112/72)Lantbruksstyrelsen finner således att såväl formella somsakliga förutsättningar för meddelande av beslut omexpropriation föreligger.Expropriationsbeslutets närmare innehållExpropriationen bör innefatta skyldighet för demarkägare som ej godkänt avtalet att ansluta sig tilldetsamma. Dessa är f.n. 78. Av dem äger dock 65fastigheter som är mindre än ett hektar. Trots att ocksåägare av dessa mindre fastigheter tillåtits godkänna avtalet,anser dock landbruksstyrelsen att man i detta fall inte börtillgripa expropriation mot ägare av fastigheter som ärmindre än ett hektar. Det är i allmänhet fråga omsportstugetomter, och det är ovanligt att de innehåller någotrenbete. Renskador på dessa fastigheter inträffar praktiskttaget aldrig. Lantbruksstyrelsen anser därför att man utanolägenheter kan undanta dessa fastigheter.Expropriationen bör därför begränsas till följande 14fastigheter (motsvarande 13 ägareenheter).Funäsdalen10:9 12:6 15:8 26:28 29:6 29:10 36:11 38:12Kyrkbyn2:4, 14:3 7:2 22:14 22:25Valmåsen3:7Lantbruksstyrelsen föreslår att staten slutligen bör svaraför alla kostnader i samband med förfarandet. Däremot börrennäringen svara för expropriationsersättningen eller ivarje fall huvuddelen av den.Jordbruksverket skrev i ett beslut följande:Nyttjanderätt till renbete i TännäsEnligt två kontrakt upplät vissa markägare i sockennyttjanderätt till renbete respektive renstängsel.Kontrakten gäller till . I skrivelse har uppgivit att det är angelägetatt det tas initiativ till förhandlingar om nya avtalskall tecknas.Jordbruksverket har diskuterat ärendet under hand medlänsstyrelsen och . uppfattning ankommer det påmarkägarna och de renskötande samerna attöverenskomma om upplåtelser av mark förrenskötseländamål. Information som kan ligga till grund förparternas förhandlingar, t.ex. hos tillgängligamaterial från tidigare förhandlingar (den s.k. --Idregruppens handlingar), bör dock hållas tillgängliga frånstatens sida. avser inte att delta iförhandlingarna som företrädare för någon parts intressen.Länsstyrelsen i beslutade den 14 januari1993 med anledning av beslut följande:Nyttjanderätt till renbete i TännäsLänsstyrelsen får åberopa överläggningarna i rubricerad fråga. lovadehärvid -- inte minst mot bakgrund avförhandlingsuppläggningen vid gällande arrendeavtalstillkomst -- att återkomma med närmare beskedkring aktuella myndigheters medverkan sedan skriftliga ställningstagande i saken erhållits.Jordbruksverket har härefter i skrivelse 1992-12-14uttalat att det enligt verkets uppfattning ankommer påmarkägarna och de renskötande samerna attöverenskomma om upplåtelser av mark förrenskötseländamål. Verket avser inte att delta iförhandlingarna som företrädare för någon parts intressen.Länsstyrelsen delar jordbruksverkets principiellainställning till saken. anser sig såledesförhindrad att företräda någon part i förhandlingarna.Däremot kommer att tillhandahålla allttillgängligt material från de tidigare förhandlingarna och äräven beredd att bistå med information i övrigt för attunderlätta förhandlingsarbetets bedrivande.Detta är för oss motionärer ett märkligt förfarande motbakgrund av den komplexa situation som råder vad avsermarkanvändning för sameby. Vi motionärerföreslår att regeringen ingriper i detta ärende ochmedverkar till en godtagbar lösning för såväl markägaresom de renägande samerna. En möjlig strategi vore enligtoss att medverka till att de arrendeavtal som gällt till fick förlängas och att man underavtalens nya löptid sökte en slutlig lösning medrenbetesmarkerna för sameby. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens fortsatta ansvar att lösamarkfrågan för renskötseln i sameby.