mot · GH02Bo232 · 1994-01-25 00:00:00 — Bostäder -- ett instrument för att skapa och fördelavälfärdBostäder är en grundläggande social rättighet i likhetmed arbete, utbildning och sjukvård. Bostaden är också enav de allra viktigaste materiella förutsättningarna för attmedborgarna skall ha möjlighet att skapa det liv som denegna familjen önskar.Sverige har ökatambitionerna syftande till att alla människor skall ha rätt god bostad till en rimlig kostnad. I det arbetet har enkunnig byggnadsarbetarkår och en kontinuerlig utvecklinginom byggsektorn medverkat.Byggandet är en effektiv motor i samhällsekonomin.Under de senaste tre åren har bygg- ochanläggningsinvesteringarna minskat med närmare 40procent. Det är mycket allvarligt för långsiktigaförmåga att hävda sig som industrination, men det är ocksåett stort misslyckande genom att nedgången drabbarenskilda människor i form av förlorade arbetstillfällen,förslummade bostäder, och en bostadsbrist.SystemförändringDen överhettade ekonomin fördemed sig ett mycket omfattande byggande.Likviditetsökningen i ekonomin som följde påkreditmarknadens avreglering, fastigheternas värdestegringi inflationsekonomin och stor efterfrågan på nya bostäderoch lokaler gjorde att byggnadsverksamheten ökadekraftigt.Uppgången ledde till kapacitetsbrist och därmedkraftiga kostnadsökningar. Den socialdemokratiskaregeringen gjorde upprepade försök att dämpa aktiviteten iekonomin genom förslag om momshöjning och avgifter påbyggnadsinvesteringar i storstäderna.När regeringen tillträdde hade överhettningeninom byggsektorn klingat av. Byggnadsverksamhetensomfattning var på väg nedåt.Den nytillträdda regeringen valde ändå att genomföraen rad beslut på bostadsområdet, som blev mycket negativabåde för hushållen och byggproducenterna.Det system för bostadsfinansiering som riksdagenbeslutade om 1992 har lett till en fullständigkollaps för bostadsbyggandet. har den borgerligariksdagsmajoriteten genomförtnedskärningar i räntebidragen till befintliga fastigheter. Dethar lett till dramatiskt ökade boendekostnader, vilket harmedfört att moderna lägenheter står tomma, att mångafamiljer tvingas tränga ihop sig och att värdet påbostadsrätter och villor fortsatt att rasa. Ännu allvarligareär emellertid den uttalade misstro mot hela systemet medräntebidrag, både hos byggherrar och kreditinstitut, somblivit följden av dessa beslut. Det har medverkat till attytterligare lamslå byggandet och framåt.Det långsiktiga behovet av bostäder kan beräknas tillminst 30 000 lägenheter . Under en följd av år kommerbostadsbyggandet att vara ungefär hälften av denna volym.Den framgångsrika bostadspolitik somsocialdemokraterna drivit har, på tvåår, i allt väsentligt monterats ner av den borgerligariksdagsmajoriteten. De stora och oerhört snabbaförändringarna har skapat oro och otrygghet påmarknaden. Varken byggproducenter eller de boendekunde bedöma resultatet av regeringens åtgärder.Samhällets bostadspolitik förlorade sin trovärdighet.Ökade boendekostnaderUtgångspunkten för riksdagsmajoritetens ambitionervar bl.a. att genom ett nytt bostadsfinansieringssystemsänka statens utgifter för räntebidrag och att generelltåstadkomma lägre produktionskostnader och lägre ränta.Räntan har sänkts men kommer inte bostadslånetagarnatillgodo förrän de vanligvis femårigt bundna lånenkonverteras. Ett stort antal fastighetsägare har engaranterad ränta som ligger högre än den aktuellautlåningsräntan. De kommer att få lägre kapitalutgifter närderas lån konverteras, trots att de förlorar sina räntebidrag.De borgerliga partiernas uppgörelse med Ny Demokrati1993 om upptrappningen av den garanterade räntan på tremiljarder kronor --1996 höjerboendekostnaderna ytterligare. De som drabbas hårdast ärde som bor i de senast byggda fastigheterna och som redantidigare har de högsta boendekostnaderna.Besparingen var ett resultat av den s.k.krisöverenskommelsen mellan regeringspartierna ochsocialdemokraterna. Socialdemokraterna förordade attbesparingen skulle vara rättvis och därmed belasta samtliga4 miljoner bostäder i alla upplåtelseformer. Densocialdemokratiska modellen för besparing påbostadsområdet skulle ha blivit både rättvis,konjunkturpolitiskt förnuftigare och dessutom haft enbestående positiv effekt på statens ekonomi.Lågkonjunkturen blev emellertid än djupare undervåren 1993 och socialdemokraterna ansåg att besparingenskulle förvärra situationen ytterligare, varför vi föreslog attden skulle skjutas på framtiden.Ur fördelningssynpunkt är riksdagsmajoritetens beslutförkastligt. Även från andra utgångspunkter är beslutetfelaktigt. Hushållen kommer inte generellt att få ökadeinkomster . Det betyder att än flerfamiljer kommer att söka sig till mindre och billiga bostäder.Därmed kommer trångboddheten att breda ut sig.Kostnaderna för bostadsbidrag kommer att öka genom attantalet bidragsberättigade hushåll blir fler på grund avstigande boendekostnader. Fler bostadsrättsföreningar ochderas medlemmar kommer att få svårigheter, konkursernakommer att öka. Antalet exekutiva försäljningar av egnahem och vräkningar från hyres- och bostadsrätter kommerockså att fortsätta att öka. Konsekvenserna för samhället istort är att kommunernas socialbidragskostnader kommeratt stiga än mer och det kommer att bli en ökad tungbelastning på kreditinstituten.Socialdemokraterna anser att att även bostadssektornskall bidra till att sanera statens ekonomi. Emellertid ärtidpunkten inte den rätta. Vi föreslår därför att de redanbeslutade besparingarna skjuts upp tillsfastighetsmarknaden har stabiliserats. När det är möjligt attytterligare belasta bostadssektorn så skall besparingenfördelas på hela bostadsbeståndet och samtligaupplåtelseformer.Brist på förtroendeTrygghet, kostnader, förtroende och förhoppningarhänger ihop.Människor måste känna trygghet och vetaförutsättningarna när de ger sig in i livslånga ekonomiskaåtaganden. Människor måste känna förtroende för destyrande så att villkoren inte ändras eller att oseriösaaktörer tillåts agera på marknaden för att kamma hemeventuella vinster. Först när tryggheten och förtroendet ärgrundmurat kan människan börja nära förhoppningar omett boende som är anpassat till den enskilda familjen. Detär i det läget som vi kan uppnå balans mellan människorsefterfrågan på bostäder och byggmarknadens förmåga attproducera det hushållen efterfrågar. Brist på förtroende ärän allvarligare i den djupa lågkonjunktur som Sverigebefinner sig i just , med hög arbetslöshet och stora bristeri kassan. När medborgarna känner oro och otrygghet införframtiden måste regering och politiker vara de som skaparmöjligheterna och hittar vägarna som ger tilltro ochframtidshopp.Det finns också en berättigad osäkerhet beträffandebyggregler, hyreslagstiftning och andra former av reglersom gäller byggnadsverksamheten. De förslag somregeringen lagt fram och de beslut som riksdagsmajoritetentagit i dessa delar innebär att man konsekvent hävdatfastighetsägarnas intressen på de boendes bekostnad.Regeringens bygg- och bostadspolitik har misslyckats.Resultatet har fått katastrofala följder för de boende, förbranschen men också för statsfinanserna.Bostadsinvesteringarna svarade 1992 för av de totala byggnadsinvesteringarna. Bedömareanser att investeringarna i nybyggda bostäder kommer attminska . Åtgärder för att komma till rätta medbyggnadsverksamhetens kollaps måste därför ta sinutgångspunkt i bostadssektorn.SysselsättningenInom hela byggnadsverksamheten har sysselsättningenredan minskat med drygt 80 000 personer räknat då antaletsysselsatta var som högst. Arbetslösheten blandbyggnadsarbetarna är . Därutöver är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Eftersom sektorns förädlingsvärde endast motsvararhälften av dess produktionsvärde har effekten avbyggnadsverksamhetens kollaps varit lika stor inom andrasektorer. Det brukar hävdas att mellan 550 000 och 600 000 personer direkt och indirekt varit sysselsatta avbyggnadsverksamhet. Det skulle innebära att redan i daghar 160 000 människor förlorat sina arbetstillfällen till följd avbyggproduktionens minskning.Om politiken inte läggs om kommer sysselsättningendessutom att fortsätta att minska. riskerarsysselsättningen inom byggnadsverksamheten att haminskat med 125 000 personer och lika många utanförbyggnadsverksamheten kommer att ha förlorat sina jobb.Offentliga sektorns ekonomiI debatten brukar ofta byggandet betraktas som en storbidragsmottagare. Bostadspolitiken beskrivs som mycketdyrbar, och kostnadsutvecklingen beskrivs med trender frånde år då bostadsproduktionen var som störst och räntan somhögst.För att få en heltäckande bild av bostadssektornsbetydelse för den offentliga sektorns ekonomi måste ävende skatter som kommer från sektorn beaktas.Boverkets beräkningar visar att det under 1993lämnades stöd till boendet på men attskatteintäkterna (netto efter ränteavdrag) uppgick till 39miljarder kronor. Skillnaden uppgår således till drygt 16miljarder kronor. Det intressanta är emellertid att år 1991var nettosubventionen endast . Detväxande underskottet beror både på att räntebidragenberäknas öka i kostnad och att intäkten i form av byggmomsminskar därför att byggandet minskat i omfattning.Den kalkyl som gjort visar att boendet intebara är en kostnad, utan också en stor inkomstkälla förstaten. Kalkylen utelämnar emellertid en rad faktorer som,särskilt i nuvarande konjunktur, har stor betydelse. Ikalkylen finns t.ex. inte några beräkningar av de intäkterstaten får i form av skatter och avgifter sombyggnadsarbetarna och andra betalar på sina inkomster.Inte heller beaktar kalkylen de utgifter, i form avarbetslöshetsunderstöd etc, som staten drabbas av när enbyggnadsarbetare blir arbetslös. Särskilt i närnedgången i byggnadsverksamhet inte leder till attarbetskraft frigörs för andra produktionsändamål, utanendast medför ökad arbetslöshet, får sådana kalkyler storbetydelse.AMS, har gemensamt räknat ut vilkaeffekter som byggnadsverksamhetens nedgång haft på denoffentliga sektorns ekonomi. De räknar med att statens ochkommunernas årliga saldo försämrats med omkring 50miljarder kronor på grund av minskade skatteintäkter ochökade kostnader för arbetslöshetsunderstöd etc sombyggnadsverksamheten lett till.Sysselsättningsskapande åtgärder 1993Den borgerliga regeringen har gjorthalvhjärtade men fruktlösa försök att få igång främst ROT-verksamhet. Det bostadspolitiska beslutet var knappt fattatförrän man ville ändra i det. budgetpropositionföreslog regeringen att reparationer, ombyggnader ochtillbyggnader skulle stimuleras genomatt subventionerna för dessa verksamheter helt skulle tasbort . När denna politik inte vann gehör valderiksdagen i stället att, på socialdemokratiskt initiativ,besluta om ett ROT-program.Programmet skulle, enligt de borgerliga partiernasberäkningar, ge 25 000--30 000 nya jobb . Det verkliga utfallet är attantalet sysselsatta i byggnadsverksamheten minskat mednärmare 30 000 personer . Det krävs därför insatser av etthelt annat slag än det fattade beslut om i våras.Många inslag i det ROT-program som vi medverkade tillvar bra och har givit effekt. Dit hör stimulansen av ROT-åtgärder inom den offentliga sektorn.Regeringspartierna valde dock att stimulera ROT-verksamhet i bostäder genom en skatterabatt på maximalt10 . Beslutet har tre brister; det är för krångligt,ger en alltför liten stimulans och därför att stödformensaknar bostadspolitiska ambitioner.Enligt samstämmiga bedömningar fallerombyggnadsverksamheten med . Vad som krävs för att snabbt vända utvecklingen ärriktade åtgärder till de fastigheter som är i behov avupprustning.Byggnadsverksamheten har också hämmatsav bankernas mycket restriktiva inställning till byggande.Möjligheter finns om viljan finnsVi socialdemokrater avser inte att villkorslöst beviljastöd och stimulanser till en byggnadssektor som för bara treår sedan betraktades som överhettad ochinflationsdrivande. Vi anser att byggsektorn måste ta ansvarför att ökad produktivitet och lägre materialpriser verkligenleder till lägre kostnader för konsumenterna. Parterna påbyggarbetsmarknaden bör därför ta initiativ till ettutvecklingsprojekt som syftar till att förbättra branschensproduktionsvillkor.Men vi menar att den nuvarande politiken leder till attett otillräckligt antal bostäder byggs, att bostäder ochlokaler förslits i onödan samt att viktiga satsningar påinfrastruktur fördröjs. Politiken leder till att människor borsämre än de behöver, att kostnaderna för boendet, framförallt i relativt nybyggda bostäder, blir alltför höga.Vi menar att stöd och stimulanser skall riktas tillverksamheter som leder till högre välfärd och bättrestandard. En god byggpolitik leder både till sysselsättningoch är ett stöd för människors välfärd. Vanliga människorsmöjligheter att bo bra är ledstjärnan för bostadspolitiken,upprustning av lokaler för bättre kvalitet i verksamhetenökar effektiviteten, vilket är målet för ROT-verksamhet ioffentliga lokaler.Det finns möjligheter att skapa en bättre fungerandebyggnadsverksamhet både genomstatliga stimulanser, inriktade på verksamheter därbyggandet behövs. Det finns behov av insatser och det finnsännu tid att hejda fallet i byggandet. För att åstadkommadetta krävs ett samlat program med ett flertal åtgärder.Vi socialdemokrater anser att åtgärderna bör haföljande inriktning:1. Vi anser att det behövs ett nytt system förbostadsfinansiering som återupprättar den sociala ochsolidariska bostadspolitiken.2. Vi vill stimulera nyproduktionen, delvis därför att detbehövs nya bostäder, men också för att behålla denkompetens och utvecklingspotential som finns inombyggsektorn.3. Vi vill stimulera ombyggnader och förbättringar avsåväl bostäder som offentliga lokaler.4. Vi vill stimulera en handikappanpassning av landetsoffentliga lokaler.5. Vi vill bygga och bygga om lägenheter för att klara dekommande behoven av äldreomsorg.BostadsfinansieringRiksdagen har beslutat om en kontrollstation senast år1995 för att utvärdera bostadspolitiska beslut.Regeringen har dessutom tillsatt en utredning för attundersöka hushåll som står utanför bostadsmarknaden.Med tanke på den mycket negativa utvecklingen förenskilda människor och för bostadsbyggandet anser vi attutvärderingen måste göras . Syftet måste varaatt skapa en långsiktig bostadspolitik, som innefattar etthållbart finansieringssystem som förmår att finansiera etttillräckligt antal ny- och ombyggda lägenheter.Sverige är inte färdigbyggtDet finns drygt 55 000 tomma lägenheter i landet, trots att 175 000 människor står i bostadskö. Nyproduktionen avlägenheter har fallit dramatiskt. 1993 beräknas omkring 15 000 lägenheter påbörjas, vilket är det lägsta sedan 1941då ca 17 000 lägenheter igångsattes. tror attbostadsbyggandet kommer att förbli mycket lågt under fleraår. Först förväntas bostadsbyggandet åter öka. är bostadsproduktionen enligt prognosen uppei 45 000 lägenheter. Bostadsproduktionen kommer såledesunder en följd av år att vara betydligt lägre än det faktiskabehovet, som av bedöms till 25 000--30 000 lägenheter om året.Ganska snart kommer vi åter att uppleva bostadsbrist,främst i landets storstadsområden. Tendenser till en högreefterfrågan på bostäder har redan märkts.Byggentreprenörerna har undersökt vakansgraden iallmännyttiga bostadsföretag på ett antal orter. Den visaratt beräknas ha tomma lägenheter, 0,2 och Kristianstad0,. Många tomma lägenheter har bl.a. , och . Det är därför rimligt att redan nu planera för och ökabostadsbyggnadsvolymen främst i de expansivakommunerna, dels för att motverka den bristsituation somberäknas uppstå 1995--1996, dels för att bevara nödvändigkapacitet och kompetens inom byggnadsbranschen.För att öka volymen i nyproduktionen föreslår vi att etttemporärt investeringsbidrag på av bidragsunderlaget införs. Vi bedömer att insatsenskulle öka nyproduktionen med 5 000 lägenheter och ge ett investeringstillskott på ca 4miljarder kronor. Stödet bör utges till projekt vars ansökaninkommit efter och arbetena skall sättasigång . Stödet utbetalas iefterhand.Ombyggnader av bostäderOmbyggnader av flerbostadshus väntas falla kraftigt, ipraktiken en halvering /94. Vad som krävs för attsnabbt vända utvecklingen är riktade åtgärder till defastigheter som är i behov av upprustning.Totalt beräknas 20 000--25 000 lägenheter i flerfamiljshus bli ombyggda ochomkring 5 000 egna hem. genomsnittligaombyggnadskostnad på ca börjar närma sig SABOs tal, på ca per lägenhet. Ombyggnaderna är inte likaomfattande som de var i mitten av 1980-talet.Vi socialdemokrater anser att det är en av 1990-taletsutmaningar att genomföra ett nationellt handlingsprogramför upprustning av de så kallade miljonprogramområdenaoch att göra boendet mer hälsosamt och tillgängligt förmänniskor med funktionshinder. Handlingsprogrammetbör omfatta både ombyggnader av lägenheter ochupprustning av den yttre miljön i anslutning tillbostadsområdena.Det finns ett stort behov av ombyggnader i landet.Boverket, som genomfört en inventering avombyggnadsbehovet, räknar med att 275 000 lägenheter behöver byggas om. Dessa lägenheter ärbyggda och inte ombyggda . Utöverbehov av ombyggnadsinvesteringar på grund av förslitningoch åldrande finns också behov av att sanera hus sominnehåller olämpligt material och som åstadkommeronödigt lidande hos de boende. Enligt en undersökning frånYrkesmedicinska kliniken i bor 900 000 människor i hus som påverkar deras hälsa. Detskulle kosta att sanera alla dessafastigheter.Vi avser att återkomma med en mer detaljerad plan förett nationellt handlingsprogram för ombyggnader. Redannu bör dock beslut tas om stimulanser så att ombyggnaderkan påbörjas . Vi anser att det behövs ettombyggnadsprogram för 100 000 lägenheter . Med våra förslag kommerinvesteringsvolymen under nästa budgetår att öka med 7miljarder kronor.Vi anser att staten bör stimuleraombyggnadsverksamheten av bostäder i flerfamiljshus medett stöd som kan utformas antingen som en subvention avlönekostnaderna (den s k 1 000-kronan) eller som ett direkt investeringsbidrag. Viräknar med att stödet bör motsvara av bidragsunderlaget. Med den beräknadeinvesteringsvolymen kommer det att kosta staten omkring2 . Vår bedömning är att 25 000--35 000 fler lägenheter kommer att byggas om och att detkommer att ge närmare 17 000 arbetstillfällen. Det betyder att intäkterna av ökadeinkomstskatter, moms och företagsskatter samt minskadearbetslöshetsersättningar förbättrar statsbudgeten ibetydligt större utsträckning.Vi föreslår att medlen tillförs regeringen på ett särskiltanslag och att regeringen i samråd med ochArbetsmarknadsstyrelsen utformar stödet som ettkomplement till övriga stödformer, för att skapa ytterligareombyggnadsprojekt. En utgångspunkt är att medlen skallanvändas för att snabbt få igång projekt. Stödformen bördärför gälla ansökningar som inkommit efter 1 februari 1994och som påbörjats senast 1 mars 1995.Boende för äldreNästan en femtedel av landets invånare är ochäldre. av dessa bor i egna lägenheter.Fram kommer antalet ålderspensionäreri stort sett att vara oförändrat. Dock ökar antalet personersom är och äldre.En av 1990-talets stora bostadsutmaningar blir därför attklara de äldres behov av ett mer anpassat boende. Också urden apsekten är ett högt bostadsbyggande nödvändigtsamtidigt med att de bostäder som byggs blir tillgängliga förrörelsehindrade. Äldre och handikappade skall i störstautsträckning kunna bo kvar i sin invanda bostad eller sittbostadsområde.Men det behövs också en kraftig utbyggnad av särskiltanpassat boende för de äldre.Bedömningen pekar mot att det fram behövsett tillskott på uppemot 100 000 bostäder med god tillgänglighet och med möjlighetertill omfattande service och vård av äldre människor.Boverket har vidare pekat på behov av 25 000 gruppbostäder under samma period.Alla är överens om att det finns ett stort behov av nyalägenheter för äldre i takt med att antalet personer över 80år växer. I samband med reformen av äldrevården avsattesresurser för att stimulera kommunerna att bygga lägenheterför äldre. Ytterligare medel tillfördes i samband medöverenskommelsen om ROT-åtgärder, våren 1993.Det behöver byggas nya äldrebostäder av god kvalitet.Vi behöver bygga om många befintliga äldrebostäder för atthöja deras kvalitet. Vi vill också peka på möjligheten attmed relativt små medel bygga om de nybyggdabostadsområden som ännu inte fått någon avsättning påmarknaden. Det bör undersökas om det finns möjlighet attbygga om en del av dessa till äldrebostäder.I anledning av ROT-överenskommelsen våren 1993inrättades anslaget Särskilt ombyggnadsbidrag föräldrebostäder och tillfördes . Avarbetsmarknadsskäl har ytterligare 100 miljoner kronortillförts . Totalt /94. Bidraget ges till ombyggnad avbefintliga äldrebostäder och ombyggnad som skaparbostäder för äldre och utgår av bidragsunderlaget.Dagens höga arbetslöshet inom byggsektorn börutnyttjas för att få till stånd välbehövliga anpassadebostäder för våra äldre. Därför föreslår vi att stödformenSärskilt ombyggnadsbidrag för äldrebostäder förlängsytterligare ett budgetår och anvisar för /. Vi anser att både behovet av fleräldrebostäder och ökad sysselsättning är så överhängandeatt vi är öppna för att stödet till enskilda projekt får enannan utformning. Det primära är att antalet äldrebostäderoch därmed investeringsvolymen ökar, vilket bör kunnaresultera i ca 2 250 nya arbetstillfällen.Undersökningar visar att pensionärer med låg elleringen ATP, ofta kvinnor, har en sämre bostadsstandard änbefolkningen i övrigt. Många av dem har både behov av ochönskemål om att få flytta till servicelägenheter eller andrasärskilda boendeformer för att få tryggheten av att hapersonal i närheten. Andra behöver flytta till en modernoch lättillgänglig lägenhet för att de vill klara sig självahemma längre. Det som finns eller kommer att finnastillgängligt i denna situation är oftast nyproduceradelägenheter.För att möjliggöra detta krävs ett bostadsstöd som ärkonstruerat så att det ger pensionärer med låg eller ingenATP förutsättningar att kunna efterfråga och bibehålla engod bostad både vad gäller utrymmes- ochutrustningsstandard utan att boendekostnaderna minskarderas möjligheter att också i övrigt ha en tillfredsställandestandard.Ett gott bostadsstöd till pensionärerna med låg elleringen ATP skulle också ha den önskvärda effekten attstimulera byggandet. Kommunerna skulle då våga satsa påatt bygga de välbehövliga äldrebostäderna när de hartrygghet i att pensionärerna har råd att efterfråga också debra, nyproducerade men dyra bostäderna.RBF-stödetVi avvisar regeringens förslag till nedskärning av RBF-stödet med . Nedskärningen riktar sigbåde till redan gjorda investeringar och tillkommandeunderhåll. Det leder både till en minskad aktivitet ibostadsföretagen och till ökad misstro mot politiska beslut.Stödet behövs för att möjliggöra de planeradeunderhållsoch reparationsåtgärderna och är dessutomnödvändigt för att ge byggarbetsmarknaden den stimulansden så väl behöver. Regeringen påtalar att minskningen avstödet inte kommer att drabba de boende, främst för att endel av kostnaderna för underhållsåtgärderna i stället kanske genom avdragsrätten på fastighetsskatten. Denargumenteringen tyder på att regeringen har glömt attavdragsrätten infördes som en del i ett ROT-program justför att öka behövliga underhålls- och reparationsåtgärderför att skapa fler arbetstillfällen för byggnadsarbetarna.Regeringen gör en grundlig redovisning över tänktaåtgärder för att rikta uppmärksamhet mot och för attminska radonhalten i bostäder. RBF-stödet är den endastödform som hyres- och bostadsrättshus kan använda sig avför att avhjälpa denna hälsorisk och då endast omradondotterhalten i bostadsutrymmena innebär en sanitärolägenhet. För egnahemmen finns däremot ett specielltanslag som kan användas.Öka tillgängligheten för handikappadeDet finns många offentliga lokaler som inte ärtillgängliga för rörelsehindrade personer. Den avregleringav byggregler som pågår innebär dessutom att problemenkan växa i nybyggda bostäder och lokaler.