mot · GH02T224 · 1994-01-25 00:00:00 — SammanfattningI motionen redovisar vi vår syn på utvecklingen avkommunikationerna i vårt land. Vi föreslår att en nationellplan för kommunikationerna skall utarbetas liksom enstrategi för ett miljöanpassat trafiksystem. Vi föreslår ocksåett antal åtgärder inom de olika trafikslagen för att minskatrafikens miljöpåverkan.Vi föreslår en ökning av anslagen till drift ochvidmakthållande av statliga vägar och järnvägar medsammantaget . Detta skapar ocksånödvändiga och värdefulla arbetstillfällen.Vi vill därtill ge och SJ möjligheter attöka sina investeringar.InledningOrdet kommunikation betyder förbindelse, samfärdsel,kontakt mellan människor, överföring av information. Föratt vi skall få ett väl fungerande samhälle med god tillgångtill alla dessa olika former av kommunikation måstekommunikationssystemet organiseras så att det blireffektivt och åtkomligt för alla.Utvecklingen inom kommunikationsområdet gårsnabbt. Särskilt tydligt är det inom teleområdet där nyatekniska system fortlöpande ersätter sådant som alldelesnyss var det mest avancerade. Hur vi tar till oss ochintroducerar den nya tekniken i vårt landskommunikationssystem kommer att vara avgörande förutvecklingen av tillväxt, miljö, samhällsekonomi ochvälfärd i . I denna motion redovisar vi vår syn påutvecklingen av kommunikationerna i vårt land. Vi läggerockså fram konkreta förslag till åtgärder på kort sikt somutgör de första stegen mot en samordnad infrastruktur.BakgrundRiksdagen fattade beslut om investeringar itrafikens infrastruktur fram . Beslutet innebärinvesteringar i vägar och järnvägar för 88 miljarder kronorunder perioden --2003.Vi står bakom beslut vad avsernödvändigheten av investeringar i vårt landskommunikationssystem. Riksdagsbeslutet är en självklarföljd av trafikpolitiska beslut där inriktningen avtrafikpolitiken lades fast samt 1991 årstrafikpolitiska beslut där ställde sig bakom densocialdemokratiska regeringens förslag att 100 miljarderkronor skulle avsättas till utbyggnad avkommunikationssystemet under 1990-talet.Det finns dock starka skäl till kritik av beslut.Främst därför att det inte bygger på en helhetssyn påkommunikationerna i vårt land. I stället för att presenteraen samlad plan för utveckling och utbyggnad avkommunikationssystemet presenterade regeringen irealiteten en järnvägsproposition och en vägproposition. Vianser att regeringen, inför propositionsarbetet, borde hautvärderat trafikpolitiska beslut och utifrån dennautvärdering presenterat en proposition om ett samordnatkommunikationssystem i , där förutom vägar ochjärnvägar också sjöfarten, luftfarten, posten ochtelekommunikationerna ingått i en helhet.I ett modernt samhälle krävs effektiva kommunikationerav hög klass. Andra länder i gör stora investeringarför att bygga ut och förbättra sin infrastruktur. För oss gällerdessutom att vi måste kompensera våra avståndshandikapptill de stora marknaderna i . Enligtvår uppfattning är regeringens satsning därför intetillräcklig. Vi föreslog i vår motion att vårt mål bör vara enplaneringsram på , eller av BNP, förinvesteringar i trafikens infrastruktur. Vi vidhåller dennauppfattning.Vår syn på trafikpolitikenSamordnad kommunikationsplaneringDet trafiksystem vi har har till största delenutformats genom att varje trafikslag har utvecklats på egnavillkor oberoende av de andra. Den första stora satsningenpå järnvägen skedde då järnvägbyggdes för en kostnad som motsvarade av nationalinkomsten. Den andra storainvesteringsperioden inträffade . Dåbyggdes räls, och kostnaden motsvarade mellan1 och av nationalbudgeten. De stora investeringarna ivägutbyggnad skedde på 1950- och 1960-talen.Investeringsnivån var högst med upptill av BNP för att sedan sjunka till av BNP . Även den storautbyggnaden av flygtrafiken startade . Mellan1965 och ökade antalet passagerare på inrikesflygetdramatiskt. Från 2,5 miljoner till 18 miljoner, vilket ger ettgenomsnitt av . Antalet flygplatser har också ökat. Ett resultatav det sätt på vilket utbyggnaden av de olika trafikslagenhar skett har blivit att motorvägar och motortrafikleder oftabyggts parallellt med järnvägarna och att flygförbindelserinrättats utan närmare analys av vare sig de ekonomiskaförutsättningarna eller det verkliga behovet, många gångerefter starka påtryckningar från det lokala näringslivet ioptimistiska och därmed positivt inställda kommuner.Inför den upprustning och förnyelse avkommunikationerna som startar är det viktigt att vi drarlärdom av erfarenheterna från tidigare utbyggnad.Väl fungerande kommunikationer är av grundläggandebetydelse för att människor skall kunna leva och arbetaunder jämlika villkor i hela landet. En god infrastruktur ärockså en förutsättning för en god näringslivsutveckling.Tillgång till snabba och säkra gods- och persontransportersåväl inom landet som till marknaderna i är en deli detta system.En allt viktigare kommunikationsform är den modernainformationstekniken. Både av regionalpolitiska ochmijöpolitiska skäl är den fortsatta utvecklingen av dennakommunikationsform av stor betydelse. Utvecklingen avbildtelefonen vidgar möjligheterna till kommunikationmellan landets olika delar. Videokonferenser ochtelefonsammanträden minskar behovet av resande ochsparar både tid och miljö. På transportområdet innebär enutvecklad vägtrafikteknik att godstransporterna kaneffektiviseras så att det sammanlagda transportarbetetminskar.Utvecklingen av informationstekniken och integrationmellan olika kommunikationssystem öppnar oanademöjligheter till informationsutbyte ochinformationsspridning . Kunskaperna om dessamöjligheter och tillgängligheten till systemet måste få enbred spridning så att systemet med alla dess fördelar kananvändas för fortsatt utveckling och tillväxt i hela samhället.Kommission för en nationell plan förkommunikationernaSammantaget bedömer vi att det krävs investeringar ikommunikationssystemet i storleksordningen av BNP. Det gäller vägar och järnvägar men ocksåsjö- och luftfart och telekommunikationer, inklusivesatsningar på den moderna informationsteknologin(datakommunikation, multimedia m.m.). I vår motion ominvesteringar i trafikens infrastruktur redovisadevi vår syn på utbyggnaden av de olikakommunikationsmedlen och fördelningen av resursermellan de olika trafikslagen. Detta får dock inte hindra ossfrån att göra omprövningar av resursfördelningen, t.ex.mellan vägar och järnvägar och från de ''traditionella''kommunikationsslagen till en utbyggnad avtelekommunikationer om detta visar sig nödvändigt.Investeringar i den storleksordning som detta rör sig ommåste ske så att de ger maximal samhällsnytta. Av denanledningen bör en kommission tillsättas för att utarbeta ennationell plan för kommunikationerna i . Till grundför arbetet bör ligga en samlad bedömning av 1988 årstrafikpolitiska beslut för att uppnå en helhetssyn på gods-och persontransporter inklusive hamnar och sjöfart.Utgångspunkten för de investeringar vi nu gör skall varainriktningen mot ett miljöanpassat trafiksystem somsamtidigt bidrar till ökad välfärd och tillväxt. I planen skallockså ingå förslag till långsiktig finansiering avkommunikationerna. Vi redovisar längre fram i motionenvad vi anser bör ingå i ett miljöanpassat trafiksystem.Tillgången till fungerande kommunikationer är i höggrad en fråga om välfärd och rättvis fördelning. I arbetetmed att bygga upp det framtida kommunikationssystemetmåste många avvägningar ske utifrån politiskaöverväganden. Detta gäller bl.a. förhållandet mellan deolika trafikslagen, tillgängligheten tillkommunikationsmedlen, regionalpolitiska satsningar ochfrågorna om finansiering och kostnadsfördelning mellan deolika kommunikationsslagen. Det finns därför anledning attöverväga en ny organisation för trafikverken samtmöjligheterna till politisk styrning.Strategi för ett miljöanpassat trafiksystemMed miljöpolitiska och trafikpolitiskapropositioner startade den socialdemokratiska regeringenarbetet mot ett långsiktigt hållbart trafiksystem. Ytterligaresteg togs med miljö- och trafikpropositioner ochriksdagens beslut med anledning av dem. De avgaskrav somhar införts har inneburit att utsläppen av bl.a. kväveoxider,kolmonoxid och kolväten har börjat sjunka.Den borgerliga regeringen har dessvärre inte förmåttfortsätta arbetet mot ett miljöanpassat trafiksystem.I bilaga till åretsbudgetproposition finns dock en programförklaring omframtidens trafiksystem. Vi efterlyser mera konkrethandlande. Vi saknar också en analys av vad EES-avtaletoch ett eventuellt kommande medlemskap i kommer attinnebära för trafiksektorn.Framtidens kommunikationssystemDen stora uppgift som ligger framför oss är att byggaett kommunikationssystem som leder till minsta möjligapåverkan på miljön och på människors hälsa somdet bidrar till fortsatt välstånd och tillväxt. I det arbetetmåste vi se bortom dagens behov och krav och sikta mot dekommunikationsbehov vi redan nu vet kommer att finnas iframtiden. De investeringar vi gör nu kommer att styrakommunikationerna långt in i nästa sekel. Investeringarnafår därför inte göras så att de låser fast den framtidainfrastrukturen i de mönster som gäller i dag.Arbetet med att utforma ett långsiktigt hållbarttrafiksystem bör innehålla följande:Miljömål fastställsför varje trafikslag1988 års trafikpolitiska beslut följsgenom att trafiken skall bära sina egna kostnaderUtformning av ekonomiska styrmedel för att uppnå ettmiljöanpassat trafiksystemSamhällsplanering som ledertill minskat transportbehovSatsning på kollektivtrafiken,främst i storstadsområdenaStörningarna fråntransporterna minskas genom: * överföring av främst tunga godstransporter tilljärnväg eller fartyg, * utveckling av renare fordon och arbetsmaskinergenom utvidgning av miljöklassningen och skärptaavgaskrav, * utredning för att ta fram ett system förmiljöklassning av små motorer * utvecklingsprojekt tillsammans med bilindustrin föratt ta fram energisnåla och krocksäkra bilar, * utveckling av renare bränslen, * miljökrav på fartygsmotorer och krav påsvavelfattiga oljor för fartyg som trafikerar svenskahamnarGods- och persontrafiken på järnvägeffektiviseras t.ex. genom satsning på godsbanor ochförändring av banavgifterna för att stimulera till ökadjärnvägstrafikEffektivisering av sjötransporterna genomåtgärder på fartygen och förändring av verksamheten ihamnarnaSatsning på informationsteknologin för attminska och samordna transporterna, styratrafikströmmarna och öka trafiksäkerhetenAktivt arbeteinom EU och i andra internationella organ för attåstadkomma renare fordon genom bl.a. införande avmiljöklasser för fordon och bränslen.Det bör vara som i samarbete medtrafikverken får i uppdrag att utarbeta miljömål för varjetrafikslag. På samma sätt bör trafikverken få i uppdrag attutforma åtgärdsprogram för respektive trafikslag. Arbetetbör ske inom ramen för utarbetande av en nationell plan förkommunikationssystemet.Fordon och drivmedelBilenHushållen i disponerar nästan 3 600 000bilar. De flesta hushåll har en bil men det blir allt vanligaremed tvåbilshushåll. Inte minst gör 1970- och 1980-talensstadsplanering, med en omfattande utbyggnad avsmåhusområden på relativt långt avstånd från allmännakommunikationer, att behovet av en andra bil för att klaravardagslivets behov av transport till dagis, skola, affärer ocholika former av fritidsaktiviteter har ökat.Bilen framstår som en alltmer omistlig tillgång, främst iglesbygden där den ger rörelsefrihet och oberoende. I dedelar av landet där avstånden är stora och där det saknasförutsättningar för en väl utbyggd kollektivtrafik är bilen enförutsättning för en levande bygd. Bilåkaren behöver inteheller vänta på kalla perronger eller busshållplatser ellerträngas i fulla bussar eller tåg.Men bilen, som den är konstruerad , är också enfara för miljön och då särskilt i storstadsområdena. Därförmåste såväl bilen som bränslet miljöanpassas. Vi har tagitflera steg på vägen genom införandet av miljöklasser ochblyfri bensin, men mycket återstår ännu både när det gällerbilar och drivmedel. Framför allt gäller det att styra motenergisnåla bilar.Även om merparten av de bilar som trafikerar vägarna ivårt land är i relativt gott skick finns det också ett ganskastort antal gamla bilar som dagligdags trafikerar våra vägar,och det är de som står för de högsta utsläppen. Vi anser attdet är rimligt att skärpa avgaskraven på äldre bilar somanvänds i vardagslivet, med undantag av s.k. veteranfordonsom är mer än och som framförs av året. Kontrollerna bör förutom koloxidomfatta utsläpp av kolväte. Detta för att förmå ägarna atthålla sina bilar i trim och därmed minska avgasutsläppen.På så sätt åstadkommer man också en snabbare utmönstringav äldre kraftigt förorenande fordon. Effekterna av enhöjning av skrotningsavgiften bör undersökas.Organisationen av skrotningsverksamheten bör också sesöver så att möjligheterna till återvinning av bildelar ökar.I dag diskuteras ofta möjligheten att ersätta bensin medandra bränslen som etanol och rapsolja. Det finnsemellertid uppgifter som tyder på att inte heller dessabränslen är problemfria ur miljösynpunkt. En kritiskgranskning ur miljösynpunkt bör göras innan en storskaliganvändning inleds. Dock finns det beräkningar som visar atten femprocentig inblandning av etanol i bensin skulleminska koldioxidutsläppen. Innan detta införs bör det dockprövas ur miljösynpunkt.Övriga fordonEn ännu större belastning på miljön åstadkoms av tungafordon, arbetsfordon och olika slag av små motorer i t.ex.båtar och gräsklippare. Ett system för miljöklassning av småmotorer bör arbetas fram. Med differentieradeförsäljningsskatter skulle man här, precis som när det gällerbilar, styra över mot mer miljövänliga motorer.För att stimulera användningen av miljövänliga motoreri båtar och snöskotrar bör regeringen ta kontakt medförsäkringsbolagen för att genom frivilliga avtal förmå dessaatt rabattera försäkringsavgiften för fritidsbåtar ochsnöskotrar med miljövänliga och lågbullrande motorer.Majoriteten av de tunga fordonen, dvs. lastbilar, bussaroch arbetsfordon, drivs av dieselmotorer. Lastbilaroch bussar omfattas års modeller av avgaskravi tre nivåer. Av dessa motsvarar nivåerna ett och två denbästa tekniken för dagens dieselmotorer. Vi anser att det ärdags att ta ytterligare steg för att stimulera fram ännu bättreteknik. De befintliga miljöklasserna bör utvidgas så att ävenkoldioxidutsläppet/bränsleförbrukningen ingår. Avgaskravbör införas på arbetsfordon.I drivs bussar med biogas från reningsverket.Vi menar att detta skulle kunna utvidgas så att även sopbilarkonverteras för gasdrift. På så sätt skulle den biogas somutvinns på soptipparna men som inte har funnit någonannan lönsam användning komma till nytta.VägarDet är rimligt att utgå från att vägarna ävenfortsättningsvis kommer att vara det grundläggandetransportnätet i , även med en omfattande satsningpå en utveckling av järnvägs- och fartygstransporterna. Ettskäl till detta är att det är de korta transporterna (t.ex.varutransporter) som är de mest förekommande på densvenska transportmarknaden och där är bilen det mesteffektiva transportmedlet. Ett annat skäl är industrins kravpå snabba, flexibla och tidssäkra transporter därvägtransporterna är betydelsefulla både som del i ettkombisystem och för att genomföra hela transporterna. Iglesbefolkade områden är bilen det mest effektivatransportmedlet och ett väl fungerande regionalt vägsystemär en förutsättning för att människor skall kunna leva ocharbeta i alla delar av landet.Samtidigt är det vägtrafiken, och då särskilt de tungagodstransporterna, som utgör ett av våra störstamiljöproblem. Luftföroreningar, buller, trängsel ocholyckor är de negativa verkningarna av vägtrafiken. För attvi skall kunna åstadkomma ett långsiktigt hållbarttrafiksystem är det därför nödvändigt att minskavägtrafikens påverkan på miljön och på människors hälsa.Det bör ske genom effektivisering av såväljärnvägstrafiken som fartygstransporterna ochhamnverksamheten, så att det blir lika bra eller bättre attgenomföra långa tunga transporter på järnväg och fartyg.Det bör också ske genom åtgärder på fordon och bränslen.I avvaktan på nya tekniska lösningar kan tunga lastbilar ochbussar bli renare och mer energieffektiva med hjälp avredan befintlig teknik bl.a. genom modifiering avmotorerna och användning av renare bränslen. Ett annatsätt att minska miljöutsläppen från lastbilarna är att inteanvända onödigt tunga fordon. Studier som gjordes avTransportrådet visar att energiförbrukningen bara genomen sådan åtgärd kan minskas . Det skulle betyda en minskning avkoldioxidutsläppen med till år 2000.De vägtransporter som ändå kommer att vara kvar börockså bli effektivare. Det är redan nu möjligt att konstrueratrafikinformationssystem för att samordnagodstransporterna och på så sätt minska/elimineraförekomsten av tomma eller dåligt utnyttjadelastbilar/långtradare på vägarna. De långvägalastbilstransporterna har en beläggning på . Med informationsteknologins hjälp skulle dengenomsnittliga beläggningen kunna höjas till vilket skulle minska utsläppen av föroreningar . En samordning av lokala och regionalagodstransporter skulle också möjliggöras och ge energi- ochmiljövinster.Genom ett väl utbyggt väginformationssystem kantrafikanterna få kunskap om bästa vägval, om vägarnasstatus m.m. och genom automatisk trafikkontroll kanhastigheterna kontrolleras. Sammantaget betyder detta atttrafiksäkerheten ökar och att de vägar vi redan har utnyttjasbättre. Behovet att bygga nya vägar minskar.När det gäller utvecklingen avtransportinformationsteknik föreslår regeringentillsättandet av en delegation som skall ha en rådgivandeoch utredande funktion och som skall lämna en slutrapporttill regeringen före utgången av . Vi anser att dettaär alltför passivt. Det finns såväl kommunikationspolitiskasom näringspolitiska skäl till att ligga i frontlinjen med dettaarbete. Vi föreslår på annat ställe att en kommission förutveckling av informationsteknik () bildasmed uppgift att samordna utvecklingen av den svenskainformationsinfrastrukturen. Denna kommission bör lämnaett delförslag om utvecklingsprojekt beträffandetransportinformationsteknik senast under första halvåret1995.Det svenska vägnätet är väl utbyggt i den meningen attdet finns relativt goda vägförbindelser mellan de flestaorterna i vårt land. Därför är behovet av stora investeringari nya vägar inte så omfattande. De störstainvesteringsbehoven gäller i stället reinvesteringar ochunderhåll av befintliga vägar till en standard som motsvararkraven på framkomlighet, säkerhet och miljö. I detta ingåråtgärder för att åstadkomma sammanhängande vägstråkmed god framkomlighet. Det betyder satsningar påhuvudvägnätet och på viktiga regionala vägstråk. Vidarebör en samordning ske med vägsystemet i våra nordiskagrannländer för att få en likvärdig standard på de vägar sompasserar nationsgränserna. En satsning på de vägar som påsikt kommer att bli viktiga för förbindelserna till Östeuropaär också angelägen.Vi har tidigare redovisat vår uppfattning att enplaneringsram på för utveckling av detsvenska vägnätet kommer att behövas . Vi vidhåller denna uppfattning.Det är av flera skäl angeläget att snabbt sätta i gångutbyggnaden av kommunikationerna. Goda förbindelser ären nödvändig förutsättning för tillväxt och utveckling av detsvenska näringslivet. Vägar med god framkomlighetminskar också trafikens miljöpåverkan och risken förtrafikolyckor. Dessutom skapar väginvesteringar värdefullaarbetstillfällen och bevarar den kompetens vi har ibyggande och underhåll.Vi tvingas dock konstatera att det ekonomiska läge somden borgerliga regeringen försatt landet i gör att det intefinns utrymme i årets budget för att öka investeringarna.Drift och underhållFör att de omfattande investeringar som sker ivägnätet skall ge full utdelning måste även drifts- ochunderhållsåtgärderna öka väsentligt under en tioårsperiod.Det skulle vara samhällsekonomiskt oförsvarligt att intelåta investeringarna i vägarna åtföljas av en ökning avunderhållsanslaget så att investeringskapitalet kan bevaras.Till detta kommer att det finns ett eftersatt underhållsbehovsom måste åtgärdas. Enligt krävs ett anslag på9 för /95 för attupprätthålla en god standard på vägnätet. Regeringenföreslår , vilket innebär att inte ensden drifts- och underhållsstandard som utgör ''basnivå'' kan uppfyllas. Vi anser att det äranmärkningsvärt att regeringen inte avsätter tillräckligamedel för drift och underhåll av vägnätet. För att få fulleffekt av investeringarna i trafikens infrastruktur måstedessa följas upp av tillräckliga drifts- ochunderhållsåtgärder. Om t.ex. inte broförstärkningarna iskogslänen åtföljs av förbättring av mellanliggande vägarkvarstår skogsbruksindustrins problem medtimmertransporterna. Det är också angeläget med riktadeåtgärder för att öka trafiksäkerheten och minskamiljöstörningarna från trafiken. Av propositionstextenframgår att regeringen är väl medveten om detta men manväljer trots det att, med hänvisning till en beställning av enlångsiktig plan för drifts- och underhållsåtgärder, anvisadrifts- och underhållsmedel för /95 somlångt understiger det verkliga behovet.Enligt vår uppfattning har väl dokumenteratbehovet av medel för drift och underhåll av vägnätet samtkonsekvenserna av otillräckliga anslag. Vi anser också attVägverket redan nu har en noga genomtänkt strategi fördrifts- och underhållsverksamheten. Vi föreslår att tillanslaget A2, ''Drift och underhåll av statliga vägar'', /95 anvisas , dvs. utöver regeringens förslag.Det innebär t.ex. att kan användasför bullerbekämpning. Tillsammans med de resurser som vii vår miljömotion tillför förbulleråtgärder utefter det kommunala vägnätet innebärdetta en rejäl satsning för att bekämpa bullerstörningarnafrån trafiken. Det innebär också att kan användas till riktade insatser föratt öka trafiksäkerheten.JärnvägarMed trafikpolitiska beslut startade ennysatsning på järnvägstrafiken som genominvesteringsprogrammet 1991 lett till att investeringarna,från en nivå på , har tiodubblatstill dryga för innevarande budgetår. Mättper capita ligger därmed bland de allra främsta pålistan över länder när det gällerjärnvägsinvesteringar.1988 års trafikpolitiska beslut innebar också en nyorganisation av järnvägstrafiken. Ansvaret förinfrastrukturen, dvs. investeringar, drift och underhåll avspåren, lades på det nybildade medan SJ fickansvaret för trafiken. Beslutet innebar att järnvägstrafikenfick nya och bättre förutsättningar att konkurrera medandra transportmedel.Järnvägstrafiken har, i motsats till andra trafikslag,fortfarande stora utvecklingsmöjligheter. Det gäller såvälhastighetshöjningar som ökning av transportkapaciteten.De omfattande investeringarna i järnvägstrafiken motiverasockså av det faktum att vi, för att klara de krav som såvälmiljön som hushållningen med resurser ställer, måste strävaefter att överföra såväl personresor som godstransporterfrån bil/flyg till järnväg. Detta är inte minst viktigt istorstadsområdena där både trängseln på vägarna ochutsläppen från vägtrafiken gör det nödvändigt att ökajärnvägens andel av det regionala och lokala resandet.Vi har tidigare redovisat vår uppfattning att enplaneringsram på för utbyggnad av detsvenska järnvägsnätet kommer att behövas . Vi vidhåller denna uppfattning.Men för att järnvägstrafiken skall få en framträdandeplats i landets trafiksystem räcker det inte med en satsningpå spårsystemet. Det förutsätter också att SJ och andratrafikföretag som trafikerar banorna satsar på snabba ochbekväma tåg och att trafiken blir effektiv och punktlig. Detkräver också att de investeringar i bannätet som skerföljs upp med drifts- och underhållsåtgärder så attsammanhängande trafikstråk bildas. Den nyaorganisationen av järnvägstrafiken innebär också att deföretag som bedriver trafik betalar avgift för användningenav spåret. Den nuvarande utformningen av trafikavgifternastimulerar inte till ökad järnvägstrafik.