mot · GH02U410 · 1994-01-25 00:00:00 — Det brutala krig som pågår mitt i är bl.a. enkonsekvens av den satsning på en militär maktapparat somgjorts . är ett av de länder somohämmat sålt vapen till förre diktator.Efter en liberalisering av de svenska reglerna för utförselav krigsmateriel , satsar nu på att bliledande vapenproducent i . Ambitionen är också attutveckla samarbete med NATO-länder för att produceraoch exportera vapen. Bl.a. har gjort avtal medFrankrike, som är känt för att föra en skrupelfrivapenpolitik.Regeringen har gett tillstånd för export av krigsmaterieltill , som dels har en gränskonflikt med , delskränker de mänskliga rättigheterna.Det borde strida mot reglerna för vapenexport att säljakrigsmateriel till . Dessutom är det omoraliskt attsälja vapen till ett fattigt land som satsar en orimligt storandel av sin budget på militära utgifter, när befolkningen äri skriande behov av hälso- och sjukvård, utbildning, m.m.Sverige gav bistånd med 25,5 miljoner till förrabudgetåret. Det accentuerar än mer orimligheten i att gebistånd till länder som satsar stora summor på vapen.Pakistan är bara ett exempel.Den svenska försvarsindustrin fick genom 1992 årsförsvarsbeslut stora beställningar från staten, som gjorde attsysselsättningen kunde hållas på en viss nivå. Det pågårtrots det en intern strukturering inom liksom inomförsvarsindustrier världen över.De kommande åren kan man inte räkna med ytterligarestora svenska beställningar och därför satsar industrin påökad vapenexport.Utvecklingen inom krigsindustrin går mot en störreinternationalisering. Det innebär att det är köparens behovoch företagens vinstintressen, som kommer att gälla i allthögre grad. De nationella lagarna och riktlinjerna fårmindre betydelse. bör inte anpassa sig till dennautveckling.Om vill verka för fred och nedrustning i världenså går det inte att förse världen med allt fler ochsofistikerade vapen.Därför bör den svenska krigsmaterielexporten successivtavvecklas. För att detta ska vara möjligt krävs en planeradomställning från militär till civil produktion. skullekunna vara banbrytare på detta område i stället för attsträva efter att bli ledande vapenförsäljare i Europa.Inga Thorsson hade ansvaret för en utredning, som varen uppföljning av ett beslut i FN, om möjligheterna tillomställning. Resultatet presenterades 1984 i betänkandet''Med sikte på nedrustning'' och var en genomgripandeanalys av situationen. Tyvärr har den inte kommit till denanvändning som den var avsedd för. Det är hög tid att dengör det. Regeringen bör ta initiativ till en plan föromställning från militär till civil produktion.Den internationella vapenhandeln bör omfattas avstörre kontroll än . antog FN:sgeneralförsamling en resolution om att skapa ett centraltregister för export av konventionella vapen. Avsikten varatt skapa större öppenhet och därmed ökat förtroendemellan medlemsstaterna. Tyvärr bygger förslaget på enfrivillig medverkan och därmed förfelas en del av syftet.Dessutom avses endast konventionella vapen, medankärnvapen, kemiska och biologiska vapen exkluderas.Själva vapenproduktionen undantages också. bordedet också ingå en uttalad strävan att minska omfattningenav krigsmateriel. borde verka för att resolutionenkompletteras på dessa punkter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avveckling av vapenexporten,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en plan för omställning frånmilitär till civil produktion,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om internationell vapenhandel.