mot · GH02Ub715 · 1994-01-25 00:00:00 — Den högre utbildningen är nu inordnad i ett treårigtbudgetsystem. Årets budgetproposition avser ett mellanår ibudgetcykeln och skall rimligen därför inte innehålla förslagom några större förändringar vare sig i högskolornasverksamhet eller beträffande deras planeringsramar.Regeringen aviserar emellertid i budgetpropositionensåväl ett antal organisatoriska förändringar som att det skallkomma förslag till riktlinjer för hur en fortsatt utbyggnadav högre utbildning kan ske. Alla olika ändringsförslag skalluppenbarligen samlas i en proposition i slutet av mars.Finansieringen av resurstillskotten för ökadutbildningskapacitet avser regeringen emellertid inteavslöja förrän i kompletteringspropositionen i slutet avapril, ett förfarande som starkt måste kritiseras.Vi anser att högskolan redan nu borde få tydligarebesked, särskilt i dimensioneringsfrågor. Sena beslut kanvara nödvändiga ibland och särskilt om nya situationeruppstår. Däremot anser vi att planerade, sena beslutnärmast tyder på nonchalans gentemot såväl högskolan somstudenterna. Det skapar t.ex. utomordentliga svårigheterför högskolan att planera verksamhet med s.k.sommaruniversitet med den knapphändiga information avdet slag som ges i budgetpropositionen. Ännu svårare måstedet vara att planera för åtgärder med anledning av den s.k.''utbildningschecken''. Det framgår inte ens vadutbildningschecken är avsedd bekosta. Inte heller framgårdet särskilt väl vad som menas med den s.k. trainee-utbildningen.Vi anser att regeringens hantering av dessa resurs- ochdimensioneringsfrågor är nonchalant både mot ,högskolan och de studerande.Likvärdighet inom ett nationellt högskolesystemBegreppet högskola måste vara entydigt. Likvärdigkvalitet i grundutbildningen skall eftersträvas vid allalärosäten så att en examen är lika mycket värd oavsett varden är utfärdad. Detta skall självfallet examensrättengarantera. Om talet om studenternas frihet skall ha någonriktig relevans måste dessutom studenterna understudietiden kunna röra sig mellan olika lärosäten och därvidfå tillgodoräkna sig redan avlagda poäng inom olikaämnesområden.En viktig förutsättning för att utbildningen vid olikahögskolor skall vara likvärdig är att de mindre ochmedelstora högskolorna får förutsättningar för att breddasitt utbildningsutbud. De nya högskolorna har i flera fallbevisat att de kan utveckla en utomordentligt högkompetens inom olika nischer. har många nyahögskolor ännu inte den utbildningsvolymen att de kanerbjuda ett tillräckligt brett utbud av kurser.En rad skilda uttalanden från regeringen tyder på att denumgås med planer på att göra en organisatorisk åtskillnadmellan å ena sidan de mindre och medelstora högskolornaoch å andra sidan universitet och högskolor med fastaforskningsresurser. Vi socialdemokrater motsätter ossbestämt alla sådana tankar.Ökad utbildningsvolymBehovet av ett ökat antal utbildningsplatser inom denhögre utbildningen är stort. sökte80 000 behöriga till 36 000 platser. Inför vårterminen 1994var det 4,4 sökande till varje plats. Även om den pågåendeexpansionen är snabb inom högskolan anser vi attytterligare dimensioneringsökningar krävs.I sina förenklade anslagsframställningar har deflesta mindre och medelstora högskolor på olika sättmarkerat att de är intresserade av att ta emot fler studenter.Den bedömning vi kan göra av den knapphändigainformationen i budgetpropositionen leder oss till slutsatsenatt berörda högskolor skulle vara beredda att ta emotstudenter motsvarande ytterligare ca 3 000 helårsstudenterunder nästa budgetår. Däremot räcker inte underlaget ibudgetpropostitionen för att med exakthet fördela medelper högskola motsvarande detta antal helårsstudenter. Vianser dock att dessa utökade utbildningsuppdrag och ökaderesurser i första hand skall gå till de mindre och medelstorahögskolorna som anser sig kunna erbjuda flerutbildningsplatser.Tillgängligheten spelar stor roll vid val av utbildning.Det är rimligt att anta att ungdomar från mindre studievanamiljöer lättare väljer att gå vidare till högskolestudier omutbildnigsorten inte är alltför avlägsen från hemorten.Detsamma gäller troligen i än högre grad för vuxna somöverväger att komplettera sina kunskaper medhögskolestudier.Vi föreslår att högskolan för /95 tillförsresurser motsvarande 3 000 helårsstudenter ochhelårsprestationer. Beräkningen skall utgå ifrån att dessaplatser skall kunna avse utbildningar av i genomsnitt tre årslängd.YTHEn rad olika insatser behöver göras för att ökakompetensen hos dem som är verksamma inom det svenskanäringslivets olika grenar. Detta är nödvändigt för attSverige skall kunna hävda sig i den internationellakonkurrensen. Såväl industrianställda som anställda i olikaservicenäringar måste få möjligheter att utveckla sittkunnande. Yrkesteknisk högskoleutbildning hartillkommit just för att bidra till kompetenshöjning hos demsom har yrkeserfarenhet och dessutom genomgått engrundläggande gymnasieutbildning.Utbildningsprogrammen inom YTH leder fram tillyrkesteknisk examen med inriktning mot områdenabyggnadsteknik, industriell teknik, handel, kontor samtstorhushåll och restaurang. Vi menar, att den yrkestekniskahögskoleutbildningen , bör vidareutvecklas. Isamband med att denna vidareutveckling sker börbenämningen av denna utbildningsform ändras tillyrkeshögskola. Nya former för samverkan med arbetslivetbör också sökas.Vi anser att antalet platser i börutökas från dagens ca 1 000 till åtminstone omkring 2 500platser. Vi vill , för /95, avsätta medelmotsvarande ca 500 utbildningsplatser. Resurserna börfördelas till de högskolor som är beredda att anordnaberörd utbildning.Studerande vid YTH beviljas särskilt vuxenstudiestöd(SVUX). Regeringen föreslår nu helt utan bärande motivatt SVUX inte längre skall lämnas till dessa studerande. Vimotsätter oss med bestämdhet denna förändring. Vi anseratt YTH-utbildningar är så betydelsefulla att man inte pådetta sätt kan äventyra rekryteringen till dem. Vi väljerdärför att för /95 finansiera den avregeringen föreslagna besparingen genom omfördelninginom studiestödsramen för de ökadeutbildningssatsningarna i denna motion.För det nu behandlade tillskottet på ytterligare 3 500utbildningsplatser anvisar vi 125 miljoner kronor.BasårAlldeles för få ungdomar väljer att studera på etttekniskt/naturvetenskapligt program i gymnasieskolan.Under senare år har dessutom kommunerna minskatutbudet av vuxenutbildning på gymnasial nivå.Komvux-studier är en vanlig väg att skaffa sig behörighet tillhögre utbildning. Det bristande rekryteringsunderlaget förhögskolans utbildningar medteknisk/naturvetenskaplig/matematisk inriktning bliralltmer besvärande. Ett sätt att åtgärda detta har varit attinrätta ett s.k. basår i högskolan. Basåret, som är enbehörighetsgivande förutbildning, tillkom genom beslutmed anledning av proposition 1991/92:150. Basåret har förnärvarande en omfattning av ca 3 000 platser och ges vid deflesta universitet och högskolor.Regeringen aviserar i budgetpropositionen en utökningav antalet basårsplatser med 1 500 men föreslår inte nunågon finansiering av dessa platser utan säger att den skallåterkomma till detta i kompletteringspropositionen. Viföreslår för vår del att antalet basårsplatser utökas med2 000, dvs. 500 platser mer än regeringen, och anvisar fördessa platser 15 miljoner kronor.Basåret har sina klara fördelar. De främsta är att detbreddar underlaget förmatematisk/teknisk/naturvetenskaplig högskoleutbildningliksom att det ger utrymme för utökad språkkompetens.Basåret drar också till sig en hög andel kvinnligastuderande. Detta är en fördel särskilt som kvinnor ärunderrepresenterade i gymnasieskolanstekniskt/naturvetenskapliga program.Organisationen med basår är emellertid inte problemfri.Den behörighetsgivande utbildning som ges har till sittinnehåll stor samhörighet med den kommunalavuxenutbildningen. Ett antal högskolor har också valt attanordna basåret i direkt samverkan med ortens komvux.Arrangemanget att inom den högskola som ger basåretreservera ett antal ''linjeplatser'' för de som genomgårbasåret är också komplicerat. Det upplevs som en genvägför vissa studenter att få tillträde till attraktiva utbildningar.Platsreservationerna är osäkra från högskolornasutgångspunkt. En viss högskola kan inte veta att debasårsstuderande verkligen kommer att fullfölja sin''linjeutbildning'' vid den högskola där de genomför sittbasår och där platser reserverats.Vi anser att basårsutbildningen i sin nuvarande form förtillfället får accepteras. Vi anser att det vore en fördel omde nytillkommande basårsplatserna kunde anordnas på ettsådant sätt att de inte tar alltför mycket av högskolansknappa lärarresurser i anspråk. Detta kan t.ex. ske genomatt bygga ut samverkan med vuxenutbildning.Det finns också anledning att verksamheten med s.k. basårnu utvärderas bl.a. mot den bakgrund vi beskrivit. Dettabör ges regeringen tillkänna.SommarkurserVi noterar att regeringen i budgetpropositionen aviseraretablering av sommaruniversitet med 20 000 platserför kurser . Såvitt vi kan bedöma avden knapphändiga informationen i propositionen har viingenting att invända mot förslaget. Vi noterar emellertidockså att regeringen inte nu anvisar någon finansiering avsommaruniversitetet utan avser återkomma ikompletteringspropositionen.DistansutbildningHögskolestudier i distansutbildningens form kanvara ett utomordentligt alternativ för många, kanskesärskilt kvinnor och personer i glesbygd, när det gäller atthöja sin kompetens på olika områden. Distansutbildning ärdock krävande på olika sätt både för inblandade högskoloroch för de enskilda studenterna. Vi noterar också medtillfredsställelse att flera högskolor arbetar målmedvetetmed att utveckla formerna för distansutbildning. Vi anseratt detta arbete bör utökas. Vi föreslår därför ytterligare 18miljoner kronor motsvarande 500 heltisstuderande för dettaändamål. De högskolor som är villiga att utöka och utvecklasin distansutbildning bör komma i fråga för att få del avdetta resursutrymme. Denna teknik och metodik bör sedankunna utvecklas till ett normalt inslag inom många avhögskolans utbildningar särskilt för att tillgodose fort- ochvidareutbildningsbehov.Teknisk utbildningNäringslivet behöver bättre utbildad arbetskraft på allanivåer. Företagen behöver kunna rekrytera betydligt fleringenjörer, civilingenjörer och personer medforskarutbildning inom det tekniska området.Yrkesverksam teknisk personal måste få möjligheter attständigt bättra på sina kunskaper för att kunna hänga medi utvecklingen och för att kunna vara kreativa under heladen yrkesverksamma tiden. Civilingenjörsutbildningenmåste breddas och ges nya inriktningar. Dessa och liknandepropåer förs upprepat fram från såväl olika myndighetersom från näringslivets organisationer. senast har åsikterav denna art förts fram i en rapport frånIngenjörsvetenskapsakademien, ''Ingenjörer i livslångtlärande. ''Utbildningen av ingenjörer och civilingenjörer ihögskolan behöver alltså öka som en åtgärd för att mötaframtidens krav. finns ett grundläggande problemsom tenderar att hämma möjligheterna att utökaingenjörsutbildningen. Alldeles för få ungdomar väljergymnasieskolans tekniska/naturvetenskapliga program.Detta är ett problem som vi i delar med flera andraindustriländer. Bristen på ungdomar med naturvetenskapliggymnasieutbildning har varit uppenbar och vissaförsök har gjorts att stimulera fler, och då särskilt flickor,att välja denna utbildningsväg. När nu ungdomskullarnaminskar kommer det sviktande studentunderlaget att bli änmer tydligt än hittills.Ungdomar med naturvetenskaplig bakgrund frångymnasieskolan behövs också för t.ex. olikalärarutbildningar liksom för en rad andra utbildningsvägarinom högskolan. Detta accentuerar ytterligare behovet avatt försöka förmå fler ungdomar att välja dennautbildningsväg. Alldeles klart är att ungdomarnasbenägenhet eller kanske snarare obenägenhet att gå tillnaturvetenskaplig gymnasieutbildning grundläggs igrundskolan. Därför menar vi att det var särskilt olyckligtatt regeringspartierna i samband med höstens beslut iläroplansfrågan valde att nagga de naturvetnskapligaämnena i i kanten i sin ambition att utöka SO-blocket.Vi socialdemokrater efterfrågar nu en samlad strategifrån regeringens sida i den komplexa frågan om att utökarekryteringsunderlaget till ingenjörsutbildningar och andrautbildningar i högskolan som kräver kompetens frångymnasieskolans naturvetenskapliga/tekniska program.Självfallet måste också bl.a. den kommunalavuxenutbildningens roll i detta sammanhang belysas. Vi harnoterat att regeringen påbörjat visst arbete inom dettaområde och anser att regeringen bör redovisa en samladstrategi för ökad stimulans av naturvetenskapliga/tekniskastudier för riksdagen.Som vi redan påpekat måste högskolans utbildning avingenjörer och civilingenjörer öka. Dessutom måste nyavarianter av dessa utbildningar utvecklas. Den senarefrågan är i huvudsak numera en intern högskolefråga. Detär dock viktigt att högskolorna känner detta ansvar och attde har förväntningar på sig från samhället. Frågan omutökningen av ingenjörsutbildningen är direkt förbundenmed frågan om rekryteringsunderlaget.Den snabbaste vägen att beträda för att åstadkomma enökad examination av ingenjörer och civilingenjörer är attbygga på de läroanstalter som ger dessa utbildningar.Vi förordar den strategin i det korta perspektivet ochförväntar oss att regeringen återkommer med förslag i denriktningen i den aviserade propositionen i mars i år.Samtidigt vill vi ge dessa utbildningar och den tekniskaforskningen det lyft som ligger i att etablera ytterligare enteknisk högskola. Vi vill att denna fråga skyndsamt utreds.Det gäller naturligtvis också den ovan aktualiserade fråganom rekryteringsunderlaget. En nysatsning som skulle ledatill allvarliga svårigheter att rekrytera till redan etableradeutbildningar skulle ingen tjäna på.Vi vill slutligen återigen under detta avsnitt betona denyrkestekniska högskoleutbildningens roll när det gällerkompetenshöjning för redan yrkesverksamma. Högskolanhar dessutom ett utomordentligt stort ansvar när det gälleratt erbjuda kompetenshöjande, teknisk utbildning föringenjörer och civilingenjörer. Högskolan bör därför bl aöppna sina utbildningar så att yrkesverksamma ingenjöreroch civilingenjörer kan komplettera sin kompetens genomatt följa delar av sammanhållna utbildningsprogram. En radfördjupningskurser, upp till 40 poäng, bör också erbjudasredan yrkesverksamma eller de som just lämnathögskoleingenjörsutbildningen.Social snedrekryteringDen socialdemokratiska regeringen tog 1991 initiativ till''Utredningen om den sociala snedrekryteringen. ''Utredningen, som lade sitt slutbetäkande hargenomförts av två aktiva forskare.Den har givit utbildningssamhället ett gediget underlagav aktuell kunskap på området. Genom förslag på olikapolitikområden kan den analys utredarna presenterar ledatill praktisk politisk handling.Det finns fortfarande stora skillnader iutbildningschanser mellan grupper med olika socialbakgrund.Utredningen visar att snedrekryteringen kan påverkasmed politiska beslut. över harutjämningen mellan samhällsklasserna varit tydlig.Minskade skillnader i ekonomiska villkor, grundskolansinförande och studiestödets utbyggnad har varit viktigahärför.Den sociala snedrekryteringen har däremot inte minskatlika markant . Men också underdenna period har det funnits en tendens till -- om änbetydligt svagare -- minskad snedrekrytering i tillskillnad mot situationen internationellt.Den sociala snedrekryteringen är dock fortfarandeanmärkningsvärt hög. Så går t ex av barnen till högretjänstemän vidare till traditionella högskolestudier, medanungefär av barnen till s.k. okvalificerade arbetareväljer samma utbildningsbana.Det finns starka skäl för utbildningspolitiken attprioritera insatserna för att bryta snedrekryteringen.Forskarna anger några;Den individuella orättvisanmellan barn med olika bakgrund. Behovet att ta till varaden outnyttjade begåvningsreserven. Vikten av att desom besitter höga positioner i samhället har kunskap omvillkoren för befolkningen i stort. Risken att tidiguppdelning leder till sociala klyftor och mindre förståelsemellan olika samhällsklasser.Utredningen är tydlig på att det finns politiska åtgärder,som kan påverka sambandet mellan ursprung ochutbildning.Bland instrument för att bryta snedrekryteringenanges;En odifferentierad obligatorisk skolgång medtillval, som inte begränsar framtida valmöjligheter.Likvärdigheten mellan skolor bör upprätthållas. Allsidigsocioeknomisk sammansättning i olika skolor. Ettutbildningssystem, som fungerar rekryterande. Allagymnasieprogram bör ge möjlighet att gå vidare till högrestudier. Möjligheter till kompletterande utbildning.Objektiva metoder vid urval till gymnasial ochpostgymnasial nivå. Ett generöst studiestöd. Indirektstudiestöd bör övervägas som komplement till direktaekonomiska bidrag.I de senaste årens utbildningsdebatt har antaganden omatt om löneskillnader mellan låg- och högutbildade ökade,skulle snedrekryteringen minska, spelat en förhållandevisstor roll. Utredningens analyser tyder på att detta inte ärkorrekt. På bedömer utredarna att effekten avökade löneskillader kan bli ökad snedrekrytering.En enig riksdags uttalanden om vikten att att brytasnedrekryteringen och det stora intresse från inte minststudenternas och de fackliga organisationernas sida, somutredningen rönt, ställer krav på konkreta politiska förslag.Det är därför med stor förvåning vi konstaterar attregeringen inte vidtagit åtgärder för att föra in utredningensresultat i en aktiv politisk process. Det angelägna områdeutredningen behandlar, och dess oomstridda kvalitet gör attden förtjänar ett bättre öde än att bli dammsamlare påUtbildningsdepartementet.Vi anser att en parlamentariskt sammansatt beredningbör ges uppdraget att utifrån den grund utredningen''Ursprung och utbildning -- social snedrekrytering till högrestudier'' utgör, lägga fram konkreta förslag i syfte attmotverka den sociala snedrekryteringen till högre studier.Detta bör ges regeringen till känna.Studenter med funktionshinderUngdomar med funktionshandikapp har rätt tilllikvärdiga möjligheter att fullfölja utbildning på högskolan.Verksamheten måste därför anpassas till deras behov.Förutsättningarna för handikappade ungdomar attfullfölja studier på högskolenivå har ökat kraftigt undersenare år. Till det bidrog såväl den utbyggdagymnasieskolan som de regler för medelstilldelningen tillhögskolan, som gällt /92.För handikappgrupper som döva och synskadade krävsofta stora insatser som lektörs- och tolkhjälp för attkompensera studentens handikapp.Innan regeringen avvecklade UHÄ hade verket ansvaretför en solidarisk omfördelning av medel mellanhögskolorna utifrån de insatser varje enskild högskolagjorde för en enskild studenteller studentgrupp. Härigenomblev inte kostnaden en broms för att motverka högskolansintresse för att anpassa sin verksamhet för studenter medfunktionshinder. Tvärtom kunde systemet leda till atthögskolorna aktivt och i samverkan med bl.a.specialskolorna rekryterade studenter medfunktionshandikapp.När UHÄ avvecklades bortsåg regeringen från dehandikappade studenterna. Inga särskilda avsättningargjordes före budgeten /94, då ett belopp om 8,9miljoner kronor för omfördelning till högskolor medsärskilda kostnader för studenter med funktionshinder togsupp i statsbudgeten. gavs ansvaretatt svara för fördelningen av medlen.Trots att handikapporganisationerna framhöll attbeloppet var otillräckligt och riskerade att leda till atthögskolorna inte lika aktivt skulle rekrytera studenter medfunktionshinder negligerade riskdagsmajoriteten densocialdemokratiska partimotionens krav på en kraftigförstärkning av anslaget, alternativt en omfördelningmellan högskolorna.Det enda resultatet av debatten blev en markering av attrespektive högskola skulle avsätta av linjeanslagetför studenter med handikapp. Däremot gjordes ingensolidarisk omfördelning mellan högskolorna.Ansvaret för att studenter med funktionshandikapp skallges likvärdiga möjligheter att studera vid högskola måstebäras solidariskt. Det bör utformas så att högskolornakänner ett aktivt intresse för att rekrytera studenterna. Viföreslår därför att varje högskola avsätter avgrundutbildningsanslaget för studenter medfunktionshinder. Medlen skall omfördelas mellanhögskolorna om de inte förbrukas vid respektive högskolaoch komplettera det anslag för fördelning till högskolorna,som disponeras av universitet.Rapporter från högskolornas intagningskanslierredovisar mycket goda studieresultat från gymnasiet förmånga sökanden med funktionshandikapp, vilketytterligare understryker behovet av insatser.För studenter med syn- och hörselhandikapp kanhandikappet i sig betyda att studenterna behöver någotlängre studietid på grund av svårigheterna med tolkning,tillgång till studiematerial etc. Detta kan delvis, men intehelt kompenseras av hjälpmedel och personligt stöd.En resurstilldelning till högskolan, som bygger påstudieprestation på tid kan därför komma att missgynnastudenter med funktionshandikapp. En parlamentariskgrupp för översyn av resurstilldelningssystemet bör därförsärskilt uppmärksamma dess effekter för studenter medfunktionshandikapp.Vi föreslår sålunda att varje högskola och universitetskall åläggas att avsätta av grundutbildningsanslagetför studenter med funktionshandikapp. Överskjutandemedel bör solidariskt fördelas mellan högskolorna utifrånvarje universitets och högskolas behov av insatser förstudenter med funktionshandikapp.Frihet och demokrati i högskolanRegeringen meddelar i budgetpropositionen att den idecember 1992 beslutat om direktiv till en särskildutredare. Utredarens uppdrag skall vara att studera hurden nya friheten och det ökade ansvaret utnyttjats avuniversitet och högskolor under innevarande treårsperiod.Vi har noterat och accepterat detta utredningsuppdrag. Vivill dock framhålla att vi anser det särskilt viktigt attutredaren uppmärksammar olika aspekter påstudenternas rättssäkerhet under den nya ordningen.Detta bör ges regeringen till känna.När frågan om införandet av ett nyttresursfördelningssystem för högskolansgrundutbildning behandlades i (bet 1992/93:UbU 14) hävdade vi socialdemokrater attansvaret för uppföljningen inte enbart kunde läggas på enexpertgrupp som Resursberedningen. I stället menade vi attockså en parlamentarisk arbetsgrupp borde få iuppgift att följa upp förändringarna. Vi ansåg då, och anserfortfarande, att hur utbudet av utbildning i olika ämnen, förolika målgrupper, på olika orter och på olikafördjupningsnivåer skulle påverkas av det nya systemet varav utomordentlig betydelse från samhällets synpunkt. Viföreslår nu återigen att en parlamentarisk arbetsgrupp,liksom tidigare skett vid omfattande förändringar iutbildningssystemet, får i uppgift att följa upp effekterna avdet nya resursfördelningssystemet. Detta bör gesregeringen till känna.I samband med att förslaget till ny högskolelagbehandlades i uttryckte visocialdemokrater en oro för att de enskilda högskolornasökade möjligheter att utforma lokala regler förtillträde skulle inskränka rättssäkerheten för desökande. Högskolorna utformar nu t ex tämligen fritt sinaegna behörighets- och urvalsregler. För de enskildastudenterna är det svårt att överblicka på vilka grunderbehörighet till olika utbildningar kan uppnås och efter vilkaregler urval sker. För att garantera rättssäkerheten förstudenterna är det angeläget att en kartläggning snarastkommer till stånd om hur utvecklingen av lokala regler förbehörighet och urval utvecklats. Detta bör ges regeringentillkänna.Studenterna är en självklar del av högskolan.Deras möjligheter till inflytande har försämratsavsevärt som en konsekvens av den av regeringen initieradehögskolereformen. Detta bekräftas i en SFS-rapport.Vi socialdemokrater motsatte oss de ändringar avhögskolelagen som lett till dessa försämringar.