mot · GH02A446 · 1994-01-25 00:00:00 — I den socialdemokratiska motionen i anledning av prop1993/94:100, utgör sysselsättningsfrågorna en viktig del.Med instämmande i vad som föreslås i partimotionen vill vianföra följande beträffande sysselsättningen i län.I slutet av november 1993 fanns i län 13 954 personer utan arbete vilket näst intill är enfördubbling av antalet arbetslösa i förhållande till åretinnan. Av de arbetslösa erhöll 65 procenterbetslöshetskassa och ersättning från KAS.Utan ersättning var 3 318 personer eller med den belastning somdärav följer på kommunernas socialbidragskonton. Avdrygt 9 000 arbetslösa a-kassemedlemmar i länet i slutet avnovember, kom från arbeten inom industrin från byggnadsverksamheten.Kommunalarbetarna svarade för . Andra stora grupper kommer från handeln ochfrån offentliga och privata tjänstemannayrken vilketinnebär att det är många kvinnor som är speciellt utsatta.Närmare hälften av de arbetslösa har varit arbetslösamer än . Ungefär en tredjedel av delångtidsarbetslösa är ungdomar. bedömning förväntas ökningen avlångtidsarbetslösheten att avstanna. Detta påverkar dockförst långsiktigt risken för utförsäkring.Vidare gör den bedömningen attäven om antalet varsel om uppsägning minskat ligger defortfarande på en mycket hög nivå. Förändringen av antaletarbetslösa i län förväntas minska endastmarginellt.Det är enligt vår uppfattning skrämmande att se hurregeringen har gett upp inför den stora arbetslöshet somfinns i landet. Detta kan åskådliggöras på flera sätt bl.a.genom att peka på att en allt större del av samhälletsresurser satsas på kontant arbetslöshetsunderstöd i ställetför aktiva åtgärder för de arbetslösa.För att med ett konkret exempel belysa situationenbetalar i län ut i genomsnitt enmiljon kronor i arbetslöshetskassa utan att ettenda byggarbete blir utfört. Vi ser detta som ett enormtslöseri med samhällets resurser.Att regeringen övergett arbetslinjen kan också beskrivasgenom en belysning av länsarbetsnämndens medel föraktiva åtgärder. /90 hadelänsarbetsnämnden i län i genomsnitt per arbetslös för aktiva /93 var motsvarande medel föraktiva åtgärder per arbetslös. Det betyder attlänsarbetsnämnden, i en lågkonjunktur och i ett läge närarbetslinjen behöver förstärkas, har mindre per arbetslös till aktiva åtgärder. Detär inte mindre, det är mer resurser som behövs tilllänsarbetsnämnderna om arbetslinjen ska kunna försvaras.Den utveckling som vi kunnat se anservi vara otillfredsställande. Ansträngningarna för att gemänniskor arbete måste ökas för att därigenom minskarisken för ohälsa som följer med arbetslösheten och för attge människor möjlighet till en egen försörjning. Vi kräverdärför ökade ansträngningar från regeringens sida för attkomma tillrätta med situationen på arbetsmarknaden.Denna fråga måste prioriteras.Den politik som förts i landet, ikombination med den internationella lågkonjunkturen,leder till orimliga konsekvenser för människor. Iarbetslöshetens fotspår följer också försämrad socialservice. Kommuner och kommundelar med ansträngdekonomi får i praktiken skära i angelägna verksamheter föratt klara de ökande utbetalningarna på bidragssidan. Ikombination med sämre ekonomiska förhållanden för denenskilde leder detta till större ojämlikhet och segregation avsamhället.En avhandling som presenterats av AMS visar vidare attutvecklingen på arbetsmarknaden går mot färre fastaanställningar och fler visstidsanställningar. Enligt vårmening, förstärks denna tendens genom de försämringar avanställningsskyddet som genomförts och som aviserats iarbetsrättskommitténs betänkande. Risken är uppenbar attvi får en ökande segregation på arbetsmarknaden som delasin i ett A-lag som har fasta anställningar och i ett B-lag somkretsar runt i visstidsanställningar. I den senare gruppenhamnar med sannolikhet lågutbildade, ungdomar,invandrare och många kvinnor.Till följd av dålig ekonomi har landstingen ochkommunerna i många fall tvingats till uppsägningar vilket istörst utsträckning drabbat vikarierande och visstidsanställdpersonal och då företrädesvis kvinnor. Erfarenheter från deförsök till besparingar som gjorts i kommunerna genomuppsägning av personal, bl.a. i kommun, visar attbesparingseffekten är ringa eller helt har uteblivit till följdav att kommunernas utbetalningar för socialbidrag harökat. Därför väljer man nu att träffa avtal medlänsarbetsnämnden om att man med hjälp avarbetsmarknadsmedel i stället behåller personal. Detta ären väg som vi, i rådande arbetsmarknadsläge, anser skaförstärkas och uppmuntras av staten. Dels därför att det germänniskor möjligheter att försörja sig själva och därmedbetyder ''arbete i stället för bidrag''. Dels därför att detarbete som kommer till utförande ger en rimlig kommunalservice som täcker angelägna behov hoskommuninvånarna.Under första hälften av /93 hadelänsarbetsnämnden i län möjlighet att hållaarbetsmarknadsutbildningen på nivån 3 000 personer. Denna nivå fick sedermera kraftigtminskas då regeringens politik på arbetsmarknadsområdetinte låg i paritet med den växande arbetslösheten och demedel som behövde satsas, inte sköts till. Detta ledde till ettpåtvingat besparingsbehov hos länsarbetsnämnden och ficktill följd att utbildningsnivån under nämnda budgetårhalverades. Innevarande budgetår liggerarbetsmarknadsutbildningen på en nivå av 2 000 personer vilket endast motsvarar förra åretsgenomsnitt.Det system med utbildningscheckar för arbetslösa somregeringen förslår i årets budgetproposition angriper inte pånågot sätt den för låga nivån påarbetsmarknadsutbildningen. Det handlar enbart om hurman organiserar denna utbildning och bidrar inte, enligt vårmening, till någon förbättring på området.Länsarbetsnämnden i län har redan visat att manmed den befintliga organisationen kan hållaarbetsmarknadsutbildningar på en betydligt högre nivå . Mot bakgrund av den höga arbetslösheten ochvetskapen om värdet av utbildning och kompetenshöjninganser vi att regeringen ska satsa ytterligare medel påarbetsmarknadsutbildningen i län så att nivån 3 000 utbildningsplatser återigen kan ernås. Det är enriktig och framåtsyftande åtgärd i ett läge där den dessutombehövs.Sedan 1989 finns i län en länsgrupp undernamnet ''kvinnor på landsbygden''. I gruppen ingårkvinnliga representanter från länsstyrelsenslandsbygdsenhet och näringslivsfunktion,länsarbetsnämnden, kommuner, LRF:s Emilior,länshemslöjdskonsulenterna och Studieförbundetvuxenskolan och ävenUtvecklingsfonden. Ett av målen för gruppen är att startaett permanent resurscentrum för kvinnor i län medsärskilda resurser för att lyfta fram kvinnors traditioner ocharbete, göra det synligt, att inspirera och stötta kvinnor ochsamordna verksamheten i hela länet.I dagens kärva arbetsmarknadsläge där många kvinnorslås ut från arbetsmarknaden och går ut i arbetslöshet, krävsriktade insatser. Inte minst genom de stora indragningarsom görs i offentlig sektor behövs extraordinära åtgärdersom riktar sig till alla kvinnor. Med stöd av de godaerfarenheter som vunnits av gruppen ''Kvinnor pålandsbygden'' anser vi att verksamheten borde permanentasoch breddas i sitt innehåll med inriktning att nå även andragrupper av kvinnor. Det kan utvecklas till ett resurscentrumför kvinnor i län. För detta ändamål behöverresurser omprioriteras och riktas särskilt.Regeringen har möjlighet att stimulera och prioritera enuppbyggnad av resurscentra för kvinnor genom att rikta ettsärskilt anslag till länsstyrelserna med uppdrag att därmedstimulera och ekonomiskt stödja en uppbyggnad avresurscentra för kvinnor länsvis. Vi föreslår att så sker.Uppsala län är ur befolkningsstatistisk synvinkel etttillväxtlän. Med detta följer ett särskilt ansvar för attbostadsbyggandet hålls på en hög nivå. Så är dock intefallet. I själva verket ligger produktionen av bostäder på enkatastrofalt låg nivå. Det nya system för statenssubventioner till byggandet som infördes harbegränsat nyproduktionen av bostäder i mycket storutsträckning. En omedelbar följd av systemomläggningenblev att ett stort antal byggnadsprojekt formellt påbörjades1992 vilket i många fall skedde utan att man hade för avsiktatt fortsätta byggnationen. På så sätt uppstod deså kallade ''Danellgroparna'' vilka är påbörjade menvilande projekt.Senhösten 1993 genomförde länsbostadsnämnden iUppsala län en kartläggning för att få ett grepp om vad somegentligen byggs i länet. Antalet lägenheter som enligtstatistiken formellt påbörjades var nästan fyratusen.Det var näst intill en fördubbling i förhållande till 1991.De tre första kvartalen 1993 var det dock endast 120lägenheter som rapporterats till SCB som påbörjade. Detfinns 35 vilande byggprojekt i län som skulleinnebära ett tillskott på nästa 1 500 lägenheter om debyggdes, men enligt byggherrarna är det troligt att endasten knapp fjärdedel byggs . Hälften avlägenheterna byggs i bästa fall 1995 och för resterandelägenheter är det osäkert om och när en byggnation kankomma igång.Andelen outhyrda lägenheter hos allmännyttan liggerdessutom betydligt lägre i län än i riket i övrigt.Nästan ingen produktion av nya lägenheter i kombinationmed en liten andel tomma lägenheter kan i enhögkonjunktur skapa en stor bostadsbrist och få ödesdigrainflationistiska konsekvenser.Den ovan beskrivna situationen har lett till attbyggmarknaden har rasat ihop till ett minimum där nästintill halva byggarbetarkåren i län är utan arbete.För sysselsättningen är det av stösta vikt att byggmarknadenfungerar. För att minska arbetslösheten blandbyggnadsarbetare och för att behålla kompetens ochkunnande inom branschen tills bostadsproduktionen återkommer igång vill vi föreslå att ytterligare satsningar görspå ROT-projekt (Reparation-, om- och tillbyggnad) inombyggsektorn. Det finns en mycket stor potential av objekt ide bostadsområden som följde av miljonprogrammetsuppbyggnad. En satsning på dessa områden i enlighet medden socialdemokratiska partimotionen skapar ocksåförutsättningar att minska segregationen i boendet. Därförföreslår vi att ytterligare resurser tillförs län förROT-projekt.En inventering som låtit göra avkulturmiljövårdsområdet i län visar att det finnsakut behov av upprustning och åtgärder för kulturhistorisktvärdefulla byggnader och bebyggelsemiljöer motsvarande40 . De föreslagna åtgärderna ärarbetskraftsintensiva och skulle, om de kom till utförandege 10 000 dagsverken. Den del av beloppet som används förinköp av nödvändigt material skapar också indirekt viktigaarbetstillfällen inom bl a byggmaterielindustrin. Blandåtgärderna kan nämnas bruk i Norduppland så somKarlholms, Lövsta, Harnäs, m. fl. Mot dennabakgrund bör besluta om att ytterligare medel förkulturmiljövård och upprustning av kulturhistorisktvärdefulla byggnader och bebyggelsemiljöer tillförsUppsala län.Socialdemokraterna i län vill med dennamotion visa att det finns angelägna behov att tillfredsställaoch som med rätt användning av samhällets resurser kanbidra till en betydlig förbättring av arbetsmarknadsläget ilänet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kraftfulla och skyndsammaåtgärder för sysselsättning, utbildning ochinvesteringsarbeten i län.