ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Ju704 · 1994-01-25 00:00:00 — Reglerna om anhållande och häktning ändrades reglerna om anhållande ochhäktning med anledning av den praxis som utvecklats vidtolkning av till skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna.Syftet var att minska tiden mellan ett anhållande ochhäktningsförhandling. Enligt huvudregeln skall åklagarennu inge häktningsframställning till domstolen samma dagsom han beslutat om anhållande och skalldomstolen även enligt huvudregeln hållahäktningsförhandling. Speciella omständigheter kan gemöjlighet till viss tidsutdräkt men häktningsförhandling fåraldrig hållas senare än efter det faktiskafrihetsberövandet.Även om förändringen vidtagits utifrån en ambition attförbättra situationen för frihetsberövade så harutvecklingen gått dithän att många anser attnackdelarna även för denna kategori är större änfördelarna.Domstolsverket () företog 1989 på regeringensuppdrag en utvärdering (Rapport 1989:9). Av dennaframgår bl.a. att antalet beslut vid tingsrätterna ihäktningsfrågor ökat med 29 procent.Det påtalas i rapporten att den misstänktes möjlighet attfå viss av honom själv önskad advokat som offentligförsvarare minskat genom att häktningsförhandlingar hållsunder veckoslut. Vidare att advokaterna anser att kortaretidsfrister innebär svårigheter att få fram ett tillräckligtutredningsmaterial vilket ökar risken för onödigahäktningar.Det konstateras också i rapporten att häktningsreformenhar medfört betydande kostnadsökningar för statsverket.En arbetsgrupp -- vari ingått domare, åklagare,poliser/kriminalvårdare och advokater -- som företagit enöversyn av jourhäktningsföreskrifterna i länoch har i en skrivelse av tillJustitiedepartementet erinrat om de nackdelar som DVkonstaterat i sin rapport.Arbetsgruppen har vidare påpekat att antalet häktadefortsatt att stiga och att det nu är svårt att ordna plats trotsatt antalet häktesplatser i riket ökat under senare år.Häktade får förvaras på andra orter vilket är en nackdel förbrottsutredningen och föranleder ökade resekostnader.Med de förkortade tidsfristerna finns inte lika storamöjligheter som tidigare att låta anhållen, istället för atthäktas, bli föremål för annan åtgärd, genom exempelviskriminalvårdsorganisationens försorg eller att bli överfördtill behandlingshem.Arbetsgruppen avslutar med att framhålla att det idagens kärva ekonomiska situation är angeläget attanvända tillgängliga resurser på bästa sätt. Det gör vi inteom ett onödigt stort antal människor häktas och när ettonödigt stort antal häktningsförhandlingar hålls underveckoslut och helgdagar.Såvitt jag känner till har man frånJustitiedepartementets sida varken besvarat skrivelsen ellervidtagit några åtgärder. Det är uppseendeväckande ochoroande. I och har man utifrån tolkningenav samma Europakonvention inom ''fyradygnsramen'' löstsituationen på ett mycket mer ändamålsenligt ochpragmatiskt sätt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avreglerna om anhållande och häktning.
mot · GH02Ju705 · 1994-01-25 00:00:00 — kom en lag som betytt mycket för brottsoffren,nämligen lagen om målsägandebiträden. I regeringens proposition 1993/94:26,som skall behandlas av , föreslåsutvidgad rätt till målsägandebiträde och förbättrat rättsligtbistånd till brottsoffer utomlands.En utvärdering av lagen bör göras. hartillräcklig tid gått för att man skall kunna se ifall lagentillämpas för restriktivt eller för generöst. En viktig fråga ärockså om det juridiska biträdet fått den roll som lagstiftarenavsett. Eftersom en översyn av rättshjälpslagen pågår ochuppdraget skall redovisas föreslår viatt utredningsuppdraget även innefattar en utvärdering avlagen om målsägandebiträde. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering av lagen ommålsägandebiträde.
mot · GH02Ju706 · 1994-01-25 00:00:00 — Domstolarna använder sig av s k fribevisprövning. Den typen av bevisvärdering haruppenbarligen fungerat mindre bra, vilket framgår av demånga klagomål, som riktat sig mot domstolarna.Statistiska centralbyrån hade i en undersökning 1985 omsvenska folkets tillit till domstolarna funnit, att någotmindre än hälften av befolkningen inte litade på dem.Tillämpningen av den ''fria bevisprövningen'' fungeraruppenbarligen inte. Utredningen gjordes alltså 1985;resultatet torde bli än värre.Anser sig folk förfördelade, är det klart att de anser sigha blivit orättvist behandlade; dvs den bevisning som deåberopat har enligt de missnöjdas åsikt värderats fel. De fårt o m uppfattningen att så sker medvetet. När så stor del avdet svenska folket, som har denna åsikt omdomstolarnas verksamhet, måste ju saken rättas till.Detta går att åtgärdas mycket enkelt. Istället för den friabevisprövningen skulle domstolarna åläggas använda denlegala. Då skulle även de avarter av domstolarnas prövningi brottmål och civilmål, som rör betydande värden, kunnaundvikas. De finns ett flertal exempel på de mest makabrabeslut i domstolar, där domare dömt till långvarigafängelsestraff utan någon som helst bevisning, och därprivatpersoner frånhänts egendom i betydande utsträckningpå samma sätt.En strikt och korrekt behandling av domstolsärendenkan endast komma till stånd genom en bevisprövning somär legal och som också använts, med gott resultat, innan dennya infördes den 18 juli 1942.En utredning får givetvis söka finna lösningar för attkomplettera den tidigare använda formen av den legalabevisprövningen, om man anser sig finna möjligheter att nåett ännu bättre resultat. Gemene man uppfattar det som atträttskipningen genom den fria bevisprövningen blivit meroch mer slumpmässig. Talesättet att domen i ett mål berormer på vad domaren ätit till middag än på andra faktorer,borde av ledamöter uppfattas som envarningssignal, om att rättssystemet inte fungerar. Dettaborde i sin tur leda till ett bifall till föreliggande motion,särskilt som avsevärda besparingar torde nås genominförande av den. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om legal bevisprövning.
mot · GH02Ju707 · 1994-01-25 00:00:00 — Åtgärder mot klotter m.m. Estetiken i den miljö där vi vistas spelar storroll för vårt välbefinnande. Många av oss har en bild avglittrande vatten, vindlande grusvägar och grönskandekohagar när vi tänker på den vackraste och mest idealalivsmiljön. För oss storstadsmänniskor är och förblir dettabara en nostalgisk dröm.Jämfört med storstadsområden i och andra delarav världen har vi i en mycket bra ochdessutom vacker livsmiljö med vatten där vi kan bada ochfiska, en skärgård som förmodligen hör till de vackraste ivärlden, orörd '''' på T-baneavstånd frånCity m.m.Men i takt med att samhället inte anser sig ha ''råd med''gatustädning och parkunderhåll kryper också förfallet in ivåra gemensamma rum. Det gäller gaturummet lika väl somde allmänna kommunikationerna. Klotter ochvandalisering är något vi nästan vant oss vid åtminstone i ettstorstadsområde som . Det för inte baramed sig att vardagsmiljön blir förstörd utan kostar ocksåstora summor för sanering och upprustning varje år.Ett exempel kan hämtas från pendeltågstrafiken iStockholms län, som har utgifter för klottersanering på 10--. Det handlar bara om sanering avtåg, stationsbyggnader och vänthallar. Överfört till allaandra sektorer i samhället blir siffrorna mycket höga.Det kanske allvarligaste problemet är emellertid denmentala tillvänjningen av att det ''inte är så noga'' med demiljöer där vi alla vistas.Det är mycket enkelt att i handeln komma över desprayburkar som används för klottret. Hyllmeter efterhyllmeter är exponerade på stormarknader, bensinstationeroch affärer, lättåtkomliga för den som vill köpa eller stjäla.Ett annat problem är att man inte kommer åtklottrarna juridiskt eftersom det har visat sig att åklagarnainte kan göra något på grund av bevissvårigheterna. Ävenom en person tas på en perrong med sprayburk i handen ärdet svårt att bevisa att uppsåtet varit att man skulle klottra.Det är viktigt att samhället på olika sätt visar att man taravstånd från den här typen av bus och förstörelse av vårtgemensamma vardagsrum genom att exempelvis göra detlovligt att beslagta sprayburkar där man med fog kanmisstänka att de skall användas för klotter på offentligaplatser. Likaså bör det undersökas om handeln kan fås att istället för som exponera färgerna på tag-själv-hyllornagå över till att sälja färgsprayburkar över disk. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att minska klotteroch vandalisering av offentliga miljöer.
mot · GH02Ju708 · 1994-01-25 00:00:00 — BakgrundNär den allmänna rättshjälpen infördes sades iförarbetena till rättshjälpslagen syftet vara ''att rättshjälpskulle ges i sådan utsträckning att ingen av ekonomiska skälskulle vara förhindrad att tillvarata sina intressen''. Undanför undan har emellertid rättshjälpen urholkats genombesparingar på anslaget.Om förslagen i proposition 1992/93:109 om ändring avrättshjälpslagen m.m. godtas av innebär det attytterligare en spik slås i kistan för systemet med allmänrättshjälp.Allmän rättshjälp beviljas i synnerligen begränsadomfattning i socialförsäkringsärenden. Många människoravstår från att driva ärenden som gäller ersättningar frånsocialförsäkringen på grund av de högaombudskostnaderna. Det gäller bland annat personer medolika funktionshinder som är mycket beroende aversättningar från socialförsäkringen. Rättshjälpslagens 8 a§ bör därför kompletteras genom att funktionshindrade somdriver process om socialförsäkringsersättning förs in som enny grupp i denna bestämmelse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om ändring av8 a § rättshjälpslagen enligt vad i motionen anförts.
mot · GH02Ju709 · 1994-01-25 00:00:00 — Översyn av delgivningslagen och delgivningsförordningen I all myndighetshantering är det viktigt att handläggningav olika ärenden kan ske snabbt, säkert och till lägstamöjliga kostnad. I många fall kan en utdragen handläggninginnebära ekonomiska förluster för såväl enskilda somstaten. Ekonomisk brottslighet kan även fortgå underlängre tid på grund av brister i hanteringen hosmyndigheterna.Ibland beror den utdragna handläggningen och deonödigt höga kostnaderna på brister i olika lagar ochförordningar. Enligt vad vi erfarit gäller detta frågan omdelgivning. Många löser inte ut delgivningshandlingarna påposten och det tar att därefter få handlingendelgiven genom polisen. Vi anser att lagstiftningen kringdelgivning behöver ses över. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avlagstiftningen om delgivningen.
mot · GH02Ju803 · 1994-01-25 00:00:00 — Det är snarare regel än undantag att polisen tvingasåterlämna stöldgods till tjuvar och hälare eftersom de intekunnat fastställa vilka de ursprungliga, riktiga ägarna är.Detta är i högsta grad anmärkningsvärt. I stället för attbusarna skall kunna sälja stöldgodset och stoppa pengarnai egen ficka borde värdet av det beslagtagna kunnaanvändas för behjärtansvärda ändamål.Ett säkert välkommet sätt att använda varorna vore attauktionera ut dem, och att använda intäkterna till att fyllapå den nyinstiftade fonden för brottsoffer.Självfallet är det viktigt att detta förfarande görs möjligtutan att rättssäkerheten äventyras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försäljning av stöldgods för attfylla på brottsofferfonden.
mot · GH02Ju806 · 1994-01-25 00:00:00 — Övergrepp mot kvinnor och barn Brott och våld mot kvinnor och barn har debatteratsmycket . En del av debatten handlar omförståelsen av dessa brott hos dem som har att undersökaoch utreda dessa brott. Kvinnor och barn är ofta iberoendeställning av dem som utfört brottet. Statistikenvisar att en stor del av brotten förövas av människor i dennärmaste familjen eller bekantskapskretsen. Det krävsspeciella kunskaper för att förstå och kunna förhöra ett barnom t ex incest.Den offentliga debatten har troligen bidragit till att flervågar anmäla brott. Och det är då viktigt att de drabbadetas om hand av personal med förståelse och erfarenhet avdessa brott.Kunskap om övergrepp mot barn och kvinnor, dessomfattning och orsakerna, måste förmedlas till alla somkommer i kontakt med dem som utsatts för våld. I allgrundutbildning för dagispersonal, lärare, poliser, domareoch advokater, måste undervisning om dessa brott ingå. Detär också viktigt med vidareutbildning och erfarenhetsutbytemellan de olika yrkesgrupperna.Nämndemän är en annan grupp som måste få utbilningoch kunskap om dessa brott.Ett antal poliser och advokater har specialiserat sig påbrott mot barn och kvinnor. De har skaffat sig en unikerfarenhet genom sitt arbete. Kvinnojourerna har genomsitt arbete stor erfarenhet av hur man skall hantera kvinnoroch barn i utsatta situationer.Erfarenheterna från dem som genom sitt arbete, t expolis, domare, advokater och kvinnojourerna, fått kunskapom dessa förhållanden måste användas i olika informations-och utbildningsinsatser om brott mot kvinnor och barn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information och utbildning omvåld mot kvinnor och barn.
mot · GH02Ju807 · 1994-01-25 00:00:00 — För innevarande budgetår har ett ramanslag på drygt 7miljoner kronor anvisats för Brottsskadenämndensförvaltningskostnader. I en inom Justitiedepartementetupprättad promemoria Brottsofferfond föreslås bl.a. att enbrottsofferfond skall inrättas med en speciell myndighetfr.o.m. den 1 juli 1994.Ute i landet finns det olika uppbyggnader avlokala initiativ som lett till en redan väl fungerandeorganisation.I och i polisdistrikt har enväl fungerande brottsofferorganisation under handuppbyggts . I arbetsgruppen ingår ideellaföreträdare för både ung och gammal, och vidare ingårfackliga representanter jämte polisen i den uppbyggdaorganisationen. Enligt samstämmiga uppgifter fungerarsamarbetet utomordentligt gott och erfarenheterna hittillsär mycket goda. Det finns tydligen ett samband därmed.Sekretesslagen medger inte att utomstående, ideellapersoner ges viss insyn i det löpande brottsoffersarbetet.Enligt många iakttagare anser både kommunala och ideellaföreträdare att den modell man valt i är attföredra, framför den departementets promemoria valt attprioritera. Utan att ta ställning i frågan bör utskottet ommöjligt på ort och ställe ta del av Karlstadsmodellen. Viden överläggning gavs eningående redogörelse för den operativa och förebyggandeverksamhet som bedrivs inom polisdistrikt.Personligen fann jag den uppbyggda organisationen mycketintressant. Rimligen bör utskottet om möjligt ta del av denpågående verksamheten innan definitiv ställning tas tilldepartementspromemorians och regeringens kommandeförslag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en översyn avsekretesslagen i syfte att underlätta för ideellaorganisationers företrädare att kunna delta i detförebyggande brottsofferarbetet,2. att hos regeringen begär attKarlstadsmodellen seriöst prövas i samband med att enöversyn sker av organisation,lednings- och arbetsformer.
mot · GH02K16 · 1994-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:115 Valperiodens längd och vissa andra grundlagsfrågor Den del av propositionen där det föreslås att allmännaval skall hållas i stället för som vart tredjeår bör bejakas. gällande regler om treåriga valperioderhar visat sig olyckliga avseende regeringars möjligheter attstyra landet.Kortsiktigt impopulära men långsiktigt absolutnödvändiga beslut har fått vika för andra intressen. Alltförlänge har politiker av olika skäl tvingats ta hänsyn till attnästa val snabbt infaller och då inte kunnat enats om detkraftfulla agerande som ibland är nödvändigt. Egentligenborde valperioderna utsträckas ytterligare, men låt oss nuförst utvärdera det praktiska resultatet av det ipropositionen lagda förslaget.Däremot borde visa mer klarhet avseendemotiven för ett annat förslag i propositionen, nämligen detsom handlar om ett ökat inslag av personval. Det saknashelt i propositionen argument som talar om varför ett ökatpersonvalsinslag är betydelsefullt.Utomlands förekommer ofta personval i större ellermindre omfattning. Jag förutsätter attPersonvalskommittén, vars betänkande Ökat personval(SOU 1993:21) som är grunden till propositionen, nogaanalyserat för- och nackdelar med personval. Tyvärr finnsinget sådant refererat i propositionen.Självfallet är det av yttersta vikt att medborgarnasengagemang för politisk verksamhet är omfattande. Omdetta ökar genom införandet av personval är det förvissopositivt. Men med tanke på den erfarenhet som finns i andraländer kan det finnas skäl till vissa frågor.Enligt uppgift är inte valdeltagandet generellt sett störrei länder med mera inslag av personval än vad som gäller hososs . I stället verkar det finnas tendenser vilka talar föratt ju större personvalsinslaget är, desto mindre blirvaldeltagandet. Ett högt valdeltagande i fria och allmännaval borde rimligtvis vara ett korrekt mått på medborgarnaspolitiska engagemang och intresse.Då man följer den politiska debatten i olika länder, därpersonvalsinslaget är markant, går det inte att undgå attnotera förekomsten av t.ex. korruption och ekonomisktberoende av bidragsgivare. I har vi haftsom regel att politiker inte skall påverkas, men välinformeras av enskilda, företag och organisationer. Motbakgrund av information om vad som förekommer i länderdär ett större personvalsinslag finns jämfört med härgällande förhållande går det inte att utesluta att politikernariskerar att bli mindre oberoende.Jag förutsätter att utskottet vid behandling av dennamotion i betänkandet redogör för de fördelar som kanvinnas med ett ökat inslag av personval. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en analys av fördelarna med ettökat personvalsinslag.
mot · GH02K17 · 1994-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:115 Valperiodens längd och vissa andra grundlagsfrågor PersonvalPropositionen innehåller bl a ett förslag till ändring igrundlagen, 3 kap 1 § RF, som garanterar väljarnamöjlighet att avge särskild personröst inom partivalets ram.Denna grundlagsändring hänför sig till det förslag tillpartival med inslag av personval som utarbetats avPersonvalskommittén (SOU 1993:21, Ökat personval) ochsom enligt propositionen kommer att införas i riksdagsvalet1998, och på försök i några kommuner 1994.Ny Demokrati anser i motsats till övriga riksdagspartieratt valet till skall grunda sig på personval därpersonen kan ha partitillhörighet.Problemet i är att politikerna efter hand harkommit att förlora kontakten med sina uppdragsgivare,medborgarna. En trolig orsak är att utrymmet för politik vidsidan om de etablerade partierna praktiskt taget helt harförsvunnit. De valda ombuden ser sig mer som företrädareför sin partiledning än som företrädare för sina väljare. Detsvenska valet är ett renodlat partival, låt vara medteoretiska möjligheter till personval, där väljarna utserfrämlingar till sina förtroendemän. Kandidaterna tillriksdagsval nomineras i praktiken efter en informellreglerad befordringsgång i partierna och då blir det mångaheltidsengagerade partifunktionärer som placeras påvallistorna.Vi anser att personval skulle vitalisera demokratin ochmotverka fastlåsningar i åsikter och handlingsstrategierinom partierna. Personval vore den mest demokratiskametoden att förnya det förstelnade svenska partisystemet.Vi skulle gärna se den finska personvalsmodellen eller denryska modellen, som är en kombination av listval ochpersonval, införd i . Detta kommer emellertid attförhindras av den föreslagna grundlagsbestämmelsen, somdessvärre också binder upp kommande generationer. Det ärdjupt beklagligt, eftersom unga människor har en annan synpå personval än de ålderskategorier av folkvalda ombudsom nu beslutat prioritera partival, låt vara med ett mycketblygsamt inslag av personval.Vi kan därför inte acceptera det föreslagna valsystemetmed personvalsinslag och yrkar därför avslag påpropositionen i denna del. Vi vill införa ett rentpersonvalssystem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt med avslag på regeringens förslag beslutarom sådan ändring i regeringsformen att val till riksdagenskall ske i form av personval i stället för partival.
mot · GH02K18 · 1994-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:116 Normgivningsfrågor på dataskyddsområdet, m.m. I proposition 1993/94:116 föreslår regeringen en ökadmöjlighet för datainspektionen att förenkla ansökningar omdataregister. Det handlar om förändringar i avvaktan på enny datalag och EU-direktiv i frågan.I princip har jag ingenting att invända mot regeringensproposition. I sammanhanget vill jag dock ta upp en frågasom tyvärr ofta kommer i bakvatten när det gällerintegritetsfrågor.Allt för ofta tar man i lagstiftningen först och främsthänsyn till myndighetens behov av smidiga rutiner.Proposition 116 är ett sådant exempel, där skälet till deförenklingar som föreslås utgår ifrån att datainspektionenhar en för stor arbetsbelastning och att det därför måsteinföras enklare ansökningsrutiner. Hur detta påverkar denpersonliga integriteten berörs endast ytligt. Sammafenomen förekom när fattade beslut om enarkivlag. Där ställdes forskningens behov i centrum och inteden personliga integriteten. När beslutade om ettsocialförsäkringsregister var det försäkringskassornasbehov som stod i förgrunden och inte den enskildes rätt tillskydd.I och med att tekniken utvecklas allt snabbare ochmöjligheten att registrera via data blir allt mer omfattandeär det centralt att all lagstiftning som berör enskildaindivider också först och främst utgår frånindividperspektivet. En lagstiftning på t.ex. dataområdetfår inte först ta hänsyn till myndighetens bekvämlighet ochi andra hand ta hänsyn till den enskildes rätt till integritet.Det måste alltid vara tvärtom.Detta bör särskilt beaktas när regeringen presenterar ettnytt förslag till datalag. Men det bör också genomsyraannan lagstiftning som berör den enskildes integritet iförhållande till register och liknande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personlig integritet vidlagstiftning om dataregister.
mot · GH02K202 · 1994-01-25 00:00:00 — Myndighetsutövning genom enskilt organ På några områden har staten under vissa villkor lämnatöver myndighetsutövning till privat företagsamhet ellerorganisation. Så har skett med , ochAdvokatsamfundet har fått uppdraget att godkännaadvokater.Denna modell borde utökas med flera områden, därlegitimerad expertis finns att tillgå. Självklart skall all sådanmyndighetsutövning endast överlämnas på klart definieradevillkor. Det finns flera områden där den statliga ellerkommunala kapaciteten är alldeles för liten eller däruppgifterna mycket väl kunde skötas av enskilda aktörer.Speciellt kan nämnas miljöinspektionen, som kommunernahar mycket svårt att fullgöra på grund av bristande resurser.Även om den som inspekteras skall betala inspektionen,vilket ju också gäller , så har kommunernainte lyckats få tillräckligt med budgetutrymme för detegentliga behovet av miljöinspektörer.Det finns säkert flera områden där en delegeradmyndighetsutövning skulle ge bättre utrymme förverksamheter som mer naturligt bör ligga i den offentligasektorn. Regeringen bör göra en inventering ochåterkomma till med förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag på områdendär myndighetsutövning utan problem kan överlämnas tillprivata företag eller organisationer.