mot · GH02K14 · 1994-01-24 00:00:00 — med anledning av proposition 1993/94:114 Grundlagsändringar inför svenskt medlemskap i unionen Grunden för regeringsform ärfolksuveränitetsprincipen. Folket väljer , som ärfolkets främsta företrädare och därför är den instans somstiftar lagar, beslutar om skatter och om statens utgifter.Sverige har ett parlamentariskt system.Regeringen i vilar på riksdagenssammansättning. Folket har alltså möjlighet att viariksdagsval ändra och regeringenssammansättning. Väljarna kan om de vill byta utlagstiftarna eller i varje fall ändra den lagstiftandeförsamlingens majoritet.EU bygger på en helt annan princip. EU ger sina ickefolkvalda organ den avgörande makten. Lagstiftningeninom EU bereds av kommissionen och lagarna antas avministerrådet. Lagstiftningen beslutas alltså avrepresentanter för medlemsstaternas regeringar.Därtill har en mycket stark politiskställning: Den tolkar beslut och efterlevnad ochspelar rollen närmast av en författningsdomstol och ensådan med en mycket stark position.EU-rätten står över medlemsstaternas nationella rätt.Om en nationell lag skulle strida mot ett EU-beslut är detEU-beslutet som gäller. Detta gäller även om konfliktskulle uppstå mellan en grundlag och ett EU-beslut. Dettahar fastslagits, inte genom politiska beslut och fördrag, utangenom domar i EU-domstolen.EU upphäver att är lagstiftaren på deområden EU-samarbetet gäller.Riksdagen förvandlas från att vara ''folkets främstaföreträdare'' till ett andrarangsorgan: EU:s beslut står övernationella parlamentariska beslut. EU:s förordningar blirdirektverkande lagstiftning oavsett mening. NärEU:s beslut tar formen av direktiv klavbinds tillvad EU beslutat.Även om enskilda länders domstolar stundomprotesterat mot att står över nationell rätt och attdet inom EU således finns motsättningar, är det ändå dennaprincip som gäller. Detta är EU:s speciella överstatlighet.Inget annat internationellt samarbete ser ut på detta vis.Ett medlemskap innebär ett grundläggande byte avbeslutssystem. -- liksom medlemsländerna --avhänder sig rätten till egen politik och lagstiftning på ettväxande antal områden allt eftersom EU utvecklas ochunionssamarbetet ''fördjupas''. Även om hela svenskaväljarkåren skulle vilja ha en annan politik än majoriteteninom EU kan vi bara påverka de 4--5 röster vi skulle få avtotalt ca 90 i ett ev. utvidgat , eller 21 eller25 ledamöter av 635 i ett utvidgat EU.EU-medlemskap innebär alltså att folksuveräniteten gesupp på vitala områden av det politiska fältet. För även omfolkviljan skulle strida mot EU-besluten gäller EU-besluten. Den mängd områden som på detta vis undandrasfolkviljan är i växande. Beräkningar i tyder på attvid hittillsvarande nivå på EU-samarbetet är av dendanska lagstiftningen -- ''finansloven'' oräknad -- nuegentligen EU-lagar.Det hävdas att vi måste vara med för att kunna påverka.Argumentet brukar låta som följer: kommeroavsett om vi är med eller inte att beröras och påverkas avmånga EU-beslut. Därför skulle det vara bättre att vi sommedlem kan vara med och påverka.Våra möjligheter till en självständig politik skullesåledes, enligt denna argumentation, redan vara beskurnaoch därför bör vi in i EU:s lagstiftningsprocess för att kunnapåverka EU-besluten. uttrycker man det så att ''vimåste få rösträtt i '', men glömmer då att EU isamma ögonblick får rösträtt inte bara i utan även överSverige.Att vi likväl skulle vara påverkade av utvecklingen inomEU är i och för sig sant. Men vi är likaså påverkade avutvecklingen i världen utanför EU. Utvecklingen är sedanmånga år i många avseenden internationell till sin karaktär.Men detta utgör inget skäl att byta bort folkets rätt ochmöjlighet att påverka politikens huvudinriktning mot attfolket i stället skall ha rätten att bara indirekt kunnapåverka vilka i den politiska eliten som skall få känna sigsom internationella statsmän och kunnapåverka EU:s beslut.EU är i huvudsak ett nyliberalt projekt. De s.k. fyrafriheterna är utformade på ett sätt som stärker kapitaletsövermakt. EU låser fast den ekonomiska politiken och iframtiden skall den i grunden styras av politiskt oavhängigariksbankschefer. För om länderna skall ha en gemensampenning- och valutapolitik så följer därav en gemensamfinanspolitik och därmed en likformad politik när det gällerde offentliga budgetarna. EU:s konvergenskrav innebär enfastlåsning av den ekonomiska politiken vid en nyliberaltanlagd politik.När utvecklingen går mot en ekonomisk/monetär unioninnebär detta ett överförande av makten över denekonomiska politiken till en europeisk centralbank, därlandet ska representeras av en riksbankschef som enligtMaastricht-avtalet inte får vare sig efterfråga eller mottanågon instruktion från en politisk församling. Detta skullemedföra att den grundpelare för politiken som denekonomiska politiken utgör i allt väsentligt kommer attundandras politiken och demokratin.Demokratins problem består i att många människorstår utanför möjligheten att påverka politiken. Med denoerhörda centralisering av makt till ett politiskt elitskiktsom ett EU-medlemskap medför: en maktkoncentration tillregeringen på bekostnad, till riksbankschefenoch dessutom till och kommission på regeringensbekostnad ökar människornas utanförstående från denpolitiska processen. EU undergräver därför demokratin.I dag borde i stället uppgiften vara att stärkamänniskornas delaktighet i den politiska processen, stärkaderas möjligheter att påverka samhällets utveckling. Detkräver också en förstärkning av de nationella parlamentensroll liksom av lokala organ. EU är som projekt detmotsatta: en maktkoncentration till ett litet elitskikt avpolitiker och ämbetsmän.Och vidare: EU-organen ska (möjligen med undantagför rådet och parlamentet) stå oberoende av politiskaintressen i resp. kommissionärs, riksbankschefs etc.medlemsstat. Det betyder att kommissionärerna ska ståutanför och opåverkade av folkliga opinioner, liksomledamöter av tänkta EU-organ som centralbankernas rådetc. Det betyder att inflytelserika organ som kommer attprägla eller starkt påverka EU:s politik kommer att stå överpolitiken. Också härigenom undergrävs demokratin.EU-domstolens starka ställning medför att desstolkningar av har lagverkan imedlemsländerna. Medlemsländernas domstolar har atträtta sig efter ev. utlåtanden från . Det harfastslagits av att nationella domstolar måsteinhämta förhandsbesked från . Därmedupphör de nationella domstolarna att vara oavhängiga --och då detta även i förekommande fall gäller den högstadomstolen, så upphör denna att vara högst. Det svenskarättsväsendet blir underhuggare till EU:s på de områdendär det finns EU-rätt.Vi har grundlagar omgärdade med särskildabeslutsregler därför att det ska vara svårt att ändrapolitikens och myndigheternas spelregler. Det är dessaspeciella regler -- som att det krävs två likalydande beslutmed val emellan för att ändra en grundlag -- som bl.a.särskiljer grundlagar från andra lagar. Men skulle vi varamed i EU skulle ett enkelt utslag av -- i enberedning som kan vara helt sluten -- kunna sättagrundlagar ur spel.Våra grundlagar upphör därför att vara grundlagar införEU-rättens överhöghet.Ett EU-medlemskap skulle innebära en uttunning avdemokratin och bör därför avvisas.Frågan om EU-medlemskapet ska prövas i enfolkomröstning. Om en majoritet i denna, trots de starkaskäl som talar däremot, skulle förmås rösta för ettmedlemskap kräver detta grundlagsändringar.Det finns olika sätt att genomföra dessa. Ett är att, somGrundlagsutredningen inför EG föreslog, göra en allmänparagraf som uttryckligen slår fast det förhållande somEU:s traktater egentligen innebär nämligen att EU-besluten, i händelse av medlemskap, ska gälla här i landet,oavsett vad svenska lagar eller grundlagar stadgar. Dennaparagraf skildrar de verkliga förhållandena såsom EU:scentrala organ, med stöd av traktaterna, vill ha dem.Fördelen är att vår regeringsform med denna lösninguttryckligen skulle stå i överensstämmelse med vad somskulle komma att gälla i verkligheten. Nackdelen äremellertid att metoden innebär ett grundlagsfästande av attEG-rätt skall stå över vår egen rätt. Paragrafen innebär attvi grundlagsfäster våra grundlagars andrarang gentemotmotstridande EU-beslut. Detta skulle vara att iregeringsformen bygga in vad representanti utredningen betecknade som en plattläggningsparagrafinför EU. var det enda parti i denparlamentariska utredningen som reserverade sig motdenna paragraf, med instämmande i särskilt yttrande frånMiljöpartiets representant, som hade status som expert iutredningen.Den av utredningsmajoriteten förordade lösningenmötte också snabbt stark kritik, vilket ledde till attregeringen inom tillsatte enalternativutredning innan remissarbetet med denparlamentariska utredningen på allvar påbörjats.Departementsgruppens förslag innebar i sak inte någonändring av plattläggningsparagrafen: Dess olika alternativhar den faktiska innebörden: Plattläggning utan att detsyns.Det är en sådan linje regeringen nu föreslår i proposition1993/94:114. Regeringens huvudförslag är att ändra iregeringsformens 10 kap. 5 § -- den s.k. EG-paragrafen. Idenna sägs nu: ''Beslutanderätt som direkt grundar sig pådenna regeringsform och som avser meddelande avföreskrifter, användningen av statens tillgångar elleringående eller uppsägning av internationellaöverenskommelser eller förpliktelser kan i begränsadomfattning överlåtas till mellanfolklig organisation förfredligt samarbete, till vilken riket är eller ska bliva ansluteteller till mellanfolklig domstol.'' (Vår kursivering. )Regeringen föreslår nu ett nytt inledningsstycke enligtvilket all beslutanderätt, som inte strider motregeringsformens rättighetsskydd ellerEuropakonventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna, kan överlämnas till EU -- medan denbegränsade beslutsöverlåtelsen föreslås vara kvar för övrigtinternationellt samarbete.EU har ingen rättighetskatalog vad gäller mänskligarättigheter, men dess rättspraxis utgår frånEuropakonventionen. Problemen med EU ligger baraundantagsvis på det planet med de olika fri- ochrättigheterna. Det är dock en liten förbättring jämfört medutredningarna att frioch rättigheter på detta sätt skrivs in.EU har i några fall agerat på tvärs mot t.ex. vårt förbudmot förhandsgranskning, även om detta ännu bara gällt vissreklam, och vad avser den del av informationsfriheten somnärmare regleras i tryckfrihetsförordningen, nämligenoffentlighetsprincipen och meddelarskyddet. Dessa finnsdock med bara indirekt i regeringsformens rättighetskatalogoch inte alls i europeiska konventionen.Regeringsförslaget innebär att om EU så kräver skallall beslutanderätt vad avser meddelande avföreskrifter (lagar) användning av statens utgifter ochinternationella avtal kunna tas över av EU-organ.Regeringsförslaget skönmålar verkligheten. Genomuttryckssättet ''kan överlåta beslutanderätt'' gesintrycket att vi -- såsom EU är tänkt och regeringsförslagetär formulerat -- skulle ha ett alternativ.Vad som skulle krävas vore att områden där EUuppenbart har andra principer än den svenskaregeringsformen och övriga grundlagar verkligen ringadesin och angavs som okränkbara. Därigenom skulle signalenvara att inte är berett att ens i händelse av EU-medlemskap ge upp sitt självbestämmande och sindemokrati. Regeringen anger emellertid som okränkbarade områden -- ehuru viktiga -- där, som visats, EU-rättenbara marginellt avviker från svenska principer. Därförinnebär förslaget i propositionen på många områden enegentlig plattläggning, som skall ske i det fördolda.Detta bör understrykas: EU-systemet är tänkt som attstaterna ger upp stora delar av sin självbestämmanderätt:''utövar den gemensamt'' som det heter i EU-demagogin.Plattläggningsparagrafen, som den var tänkt, var en reflexav de faktiska förhållanden EU eftersträvar. Det hade intevarit plattläggningsparagrafen som urholkat vårsjälvbestämmanderätt utan det är ett ev. EU-medlemskapsom hotar att göra det. Plattläggningsparagrafen skulledock försvårat försvaret av den svenska demokratin ochsjälvbestämmanderätten.EU-medlemskapet kommer att urholka demokrati ochsjälvbestämmanderätt sannolikt oavsett hur grundlagarnavid ev. medlemskap ser ut. Detta är innebörden av att står över nationell rätt.Men om grundlagen anger vissa relativt specifikasvenska konstitutionella principer som icke överlåtbara kani varje fall försvaret av svensk demokrati komma i ett bättreläge än genom en öppen eller dold plattläggningsfilosofi.Regeringsförslaget är inne på detta när det gällerrättighetskatalogerna. Vi menar att en liknande lösning börgöras vad gäller att är folkets främstaföreträdare -- vilket innebär att svensk grundlag skall fastslåatt aldrig kan avskaffa sin egen rätt att oavhängigtfatta beslut och att dessa beslut gäller inom , dvs.inte heller EU ska kunna pressa på en politik somriksdagen inte kan acceptera.Detta skulle betyda att författningsmässigtförhindrar att beslutanderätt minskas mer änriksdagen vid varje enskilt tillfälle önskar. Vid ett ev. EU-medlemskap skulle alltså ha möjlighet, om denfinner att EU-rätt på avgörande sätt strider mot (och folkets) uppfattning, att då fatta annat beslut. Vidarebör den kommunala självstyrelsen vara ett sådant område.Sveriges rätt till egen ekonomisk politik och rätten till enegen valuta bör vara ett tredje sådant område. rätttill egen nationalbank, politiskt styrd av , medegen penningpolitik och nationell valuta skall icke kunnaavskaffas.Offentlighetsprincipen och meddelarskyddet är ettfjärde område. När det gäller offentlighetsprincipen finns itryckfrihetsförordningens 2 kap 2 § ett antal undantag. Detförsta av dessa har innebörden att rätten att ta del avallmänna handlingar får begränsas med hänsyn till ''riketssäkerhet eller dess förhållande till annan stat ellermellanfolklig organisation''. Vid ett EU-medlemskap skullemycket stora delar av det som är inrikespolitik strypasav EU. Handlingar i dessa ärenden skulle, omoffentlighetsprincipens undantagsregler ser ut som ,alltså kunna undandras frånoffentlighetsprincipen med hänvisning till''utrikesundantaget''. Därför är det ett minimikrav att dennämnda punkten 1 kompletteras med följande sats: Sådanabegränsningar får dock inte gälla handlingar i ärenden somgäller inrikespolitiska förhållanden i även om dessadiskuteras och beslutas i mellanfolkliga organisationer somEuropeiska unionen/Europeiska gemenskaperna.Förbudet mot förhandsgranskning av tryckt skrift är ettfemte område. Även om EU synes ha frångått dennaviktiga princip när det gäller förhandsgranskning av vissreklam så är censurförbudet en viktig grundprincip i dentryckfrihetstradition som vi utvecklat.Ett sjätte område är rätten till egna avtal med tredjenation. Den gäller rätt till en egen handelspolitik,egen biståndspolitik och inte minst en egensäkerhetspolitik. Vi måste också värna vår rätt att kunnaspela en egen roll i olika internationella fora.Våra domstolars oberoende -- och högsta domstolenskaraktär som just HÖGSTA domstol i är ett sjundeområde. Om domstolarna måste inhämta EU-domstolenstolkningar och dessa tolkningar binder svenska domstolarupphör vårt domstolsväsendes oberoende och upphörföljaktligen vår högsta domstol att vara högst på deområden som omfattar.I propositionen föreslås vidare att ägare till periodiskskrift också skall kunna vara utländsk juridisk person. Vimenar att i detta ligger ett hot om att internationellamassmediakoncerner kan ta över delar av svensk press. Viser ingen anledning att öppna mera för detta än vadnuvarande lydelse av TF 5 kap 1 § medför. Vi yrkar avslagpå regeringsförslaget i denna del. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att för demokratins skullicke bör bli medlem av EU och att proposition 1993/94:114i enlighet därmed avslås,2. att -- vid avslag på yrkande 1 -- avslårpropositionens förslag till ny lydelse av 10 kap. 5 §regeringsformen och antar följande förslag till lydelse av 10kap. 5 §:Sverige kan, om en majoritet av de röstande i denfolkomröstning som skall hållas sedan ett förslag till avtalmed EU framförhandlats säger ja därtill, bli medlem avEuropeiska unionen. Ett medlemskap innebär överlåtelseav beslutskompetens till Unionen, men denna överlåtelsefår aldrig medföra att lagstiftningsmaktbegränsas i väsentlig grad, att den kommunalasjälvstyrelsen inskränks, att rätt till egen valuta ochsjälvständig ekonomisk politik upphör, attoffentlighetsprincip och meddelarskydd minskar i frågorsom gäller inrikespolitik, att förbudet motförhandsgranskning av tryckta skrifter rubbas eller attSveriges domstolars oberoende inskränks. kan ickeheller biträda beslut som underminerar det rättighetsskyddsom ges i denna regeringsform eller i den europeiskakonventionen till skydd för de mänskliga rättigheterna ochde grundläggande friheterna.I andra fall kan besluta om överlåtelse avbeslutanderätt.3. att , vid avslag på yrkande 1, beslutar attavslå propositionens förslag till ny lydelse av TF 5 kap. 1 §,4. att , vid avslag på yrkande 1, medunderkännande av förekommande motivtexter antar övrigalagförslag i propositionen.