mot · GH02So249 · 1994-01-25 00:00:00 — Vårdbiträden inomäldreomsorgen har högre risk att drabbas av arbetsskador än samtligaförvärvsarbetande. Det gäller främst belastningsskador ochpsykosociala men.Det behövs inom äldrevården och äldreomsorgenpersonal med olika kompetens, men det är också viktigt attkompetensen är bred, dvs att personalen kan utföra mångaolika uppgifter. Detta för att de äldre skall möta ettbegränsat antal personer och för att personalen skall kunnaskapa sig en helhetsbild av den äldres behov.All personal har behov av att utvecklas i sin yrkesroll.Det är nödvändigt dels för att de skall kunna ta del av nyarön inom verksamheten, och dels för att den enskilde skallkunna känna trygghet. Fortbildning befrämjar ocksåsamverkan om alla yrkeskategorier ges samma möjligheteratt utvecklas inom sina yrkesroller. Fortbildning ökar ocksåbenägenheten att ta till sig förändringar inomverksamheten.Nuvarande arbetsmarknadssituation borde utnyttjas föratt mer intensivt än tidigare satsa på fortbildning avpersonal. kunde unga arbetslösa få vikariera ochfå erfarenhet från ett område på arbetsmarknaden där detkommer att behöva nyanställas p.g.a. det ökadeantalet äldre.SamhällsutvecklingÄdelreformen var en omfattandeorganisationsförändring. Syftet, förutom att få ett samlatansvar för äldreomsorgen, var att föra besluten närmaredem som verksamheten berör. Därför fick kommunerna detsamlade ansvaret. Reformen ger frihet för kommunerna attutifrån sina önskemål organisera verksamheten. I vissa fallväljer kommunerna att ha en socialnämnd som ansvarig, iandra fall kommundelsnämnder eller en äldrenämnd.Riksdagen betonade att det är angeläget att hållaihop hemtjänst och hemsjukvård och att Ädelreformen idetta avseende inte skulle ses som någon slutgiltig lösning.Den försöksverksamhet som innebär att primärvården hållssamlad under kommunalt huvudmannaskap bör utvärderasinnan man tar slutlig ställning.Runt om i kommuner och landsting förekommer i dagorganisationsförändringar. Det tillhör den kommunalasjälvstyrelsen att organisera verksamheten utifrån lokalaförutsättningar. Icke desto mindre slås man av den övertrosom finns på organisationsförändringars positiva effekteroch den trendmässighet som präglar förändringarna. Under80-talet eftersträvades närdemokrati och helhetssyn och dåtillkom kommundelsnämnder. dominerar högreeffektivitet och en klarare rollfördelning och skapasbeställar- och utförarnämnder.Dessutom införs system med s.k. servicecheckar inomäldreomsorgen i en del kommuner. Detta system skulleenligt dess förespråkare öka valfriheten för de äldre. Det ärsvårt att tänka sig att en äldre smått förvirrad person skulleuppleva det som ökad valfrihet att med en check i handensöka sig runt bland en skara av olika producenter. Däremotär det givetvis viktigt att öka den enskildes valfrihet inomäldreomsorgen. Äldre är olika som individer, en personprioriterar städningen i den egna lägenheten och en annanvill helst av allt delta i aktiviteter tillsammans med andraäldre. Det är viktigt att omsorgen och servicen när denutformas inte blir schablonmässig, utan tar hänsyn tillindividers olika önskemål och behov.Det pågår i en del kommuner och landsting vad somnärmast kan betecknas som en privatiseringshysteri.Producentintresset, dvs. vem som bedriver verksamheten,synes vara det väsentliga och inte medborgarnas behov ochönskemål.Formen måste underordnas verksamhetens innehåll ochproducentintresset underordnas de äldres behov ochönskemål. Äldreomsorgen är och kommer att förbli en tillmycket stor del skattefinansierad verksamhet. Självklart ärdå att medborgarna som enskilda individer och genomdemokratiskt valda ombud skall ha det avgörandeinflytandet över hur verksamheten utformas och hurresurserna används.Som medborgare har vi alla lika rätt att oavsettekonomiska förutsättningar få våra behov tillgodosedda.När det gäller vård och omsorg är vi inte kunder på enmarknad där plånbokens tjocklek skall bestämmainnehållet, utan medborgare som har rätt tilllikabehandling. Resurserna måste fördelas efter behov.Oavsett vilken huvudman som bedriver verksamheten ärdet angeläget att högt ställda rättssäkerhetskrav till skyddför individen finns. Sålunda måste regler om sekretess,tystnadsplikt och likabehandling också gälla omverksamheten bedrivs i privat regi. Det är också väsentligtatt de som ytterst är ansvariga för verksamheten har insyn ihur den bedrivs.Man kan konstatera att kommunernas avtal med privataentreprenörer ofta är bristfälliga ur rättssäkerhetssynpunkt.Mest uppseendeväckande är bristen på krav på insyn,kontroll och kvalitet i entreprenadverksamheten samtplaner på uppföljning av verksamhetens överensstämmelsemed gällande lagstiftning och mål. tillsynberörs inte heller annat än undantagsvis.Uppföljning och utvärderingPolitikerrollen har förändrats . I dagdetaljstyr man inte verksamheten utan stor frihet lämnas tilldem som arbetar på fältet att fatta beslut om hur olikaverksamheter skall utformas. Politikerna styr i ställetgenom att sätta upp mål för verksamheterna.När dessa mål utformas är det väsentligt att inte barakvantitativa aspekter, som ofta är lätt mätbara, utan ocksåkvalitativa aspekter beaktas. Det är också viktigt att manverkligen följer upp huruvida målen uppfyllts för attdärigenom få ett underlag för att gå vidare.Uppföljning och utvärdering av hur olika verksamheterfungerar behövs på såväl lokal som central nivå. Denutvärdering som görs beträffande Ädelreformen äromfattande och ger en bra bild över hur äldreomsorgenfungerar.AvgifterDen borgerliga majoriteten i genomdrev idecember 1992 nya regler för avgifter inom äldre- ochhandikappomsorgen, som gäller från den 1 mars 1993.Beslutet innebär bl.a. att särregleringen av sådana avgiftersom avser helinackordering i särskilda boendeformer förservice och omvårdnad upphör. Avgifter i sjukhem ochandra vårdinrättningar som kommunerna har övertagit frånlandstingen eller har betalningsansvar för, får nu uppbärasav kommunerna och tas ut enligt samma principer somövriga kommunala avgifter för hjälp i hemmet, service ochomvårdnad samt boende.Vi socialdemokrater ställde oss bakom principen attkommunernas avgifter för service och omvårdnad och vårdskall vara neutrala i förhållande till boendeform. Likvälkunde vi inte biträda regeringens förslag. Orsaken var att vivar rädda för att om inte ett högkostnadsskydd infördesskulle det samlade avgiftsuttaget för äldre ochhandikappade med stora behov kunna bli så stort att de ficken levnadsnivå som understeg s.k.socialbidragsnorm. Vi fann det också tveksamt att ta ut hyraav dem som bor i flerbäddsrum och vi var oroliga för att depar där den ena parten flyttat till sjukhem och den andraparten bor kvar i ordinärt boende skulle få en ekonomisktsvår situation.Alla våra farhågor har besannats. Socialstyrelsensutvärdering visar att den genomsnittliga hyresnivån isjukhem och på ålderdomshem redan ligger högre än vadÄdelavgiftsutredningen räknade med. Den genomsnittligahyresnivån för flerbäddsrum i sjukhem ligger visserligenlägre än för enkelrum på ålderdomshem och på sjukhem.Men hyressättningen innebär att kommunen totalt kan få indubbelt så stora hyresintäkter för flerbäddsrum som förenkelrum. Detta är sannolikt en av orsakerna till att dettrots ekonomiska stimulanser skapas så få enkelrum påsjukhemmen.Nya avgiftsmodeller på sjukhem har tillsammans medkostnader för läkarinsatser och mediciner inneburit att deboende fått avgiftshöjningar på 60--. De förbehållsbelopp som införts har genom sinkonstruktion inneburit att pensionärerna ofta fått en lägrestandard än rekommenderadesocialbidragsnorm. Endast knappt hälften av kommunernahar utarbetat regler för en individuell prövning omjämkning om den enskilde inte förbehållits tillräckligamedel för personliga behov. De privatekonomiska villkorenför den hemmaboende makan, när den andra bor i ensärskild boendeform, ser mycket olika ut.Våra krav då de nya avgifterna infördes kvarstår. Det ärnödvändigt att se över det samlade avgiftsuttaget och, omså behövs, införa ett högkostnadsskydd. Det är orimligt attpensionärer p.g.a. höjda avgifter och hyror skall riskera attfå en levnadsstandard som ligger under försocialbidrag.EkonomiI dag kommer signaler om besparingar inomäldreomsorgen runt om i landet. Givetvis måste allaverksamheter vara öppna för effektiviseringar, meneftersom äldreomsorgen är ett område som p.g.a.åldersutvecklingen rimligtvis kommer att fordra merresurser är signalerna oroande. Denekonomiska situationen ute i kommuner och landsting fårinte äventyra de nationella mål som ställts upp för äldrevårdoch äldreomsorg.Under detta år beräknas sammanlagt ca 20 000 personerförlora sina anställningar i kommuner och landsting.Åtskilliga av dessa arbetar med vården och omsorgen av deäldre. I stället för att låta dessa människor gå ut i öppenarbetslöshet borde AMS få i uppdrag att förhandla medkommunerna så att de behåller sin personal. Någonnettokostnad uppstår inte för samhället eftersomalternativet är arbetslöshet med kontantstöd. Dessutomkommer förutsättningarna att bedriva en bra äldreomsorgatt vara bättre om personalen får fortsätta arbeta med dessauppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en gemensam finansiering ochdemokratisk styrning av äldreomsorgen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Ädelreformen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om boendefrågor och behovet avROT-program,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om färdtjänstens taxor ochtillgänglighet,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rehabiliteringens betydelse,6. att hos regeringen begär en analys av hurresurser fördelas och bedömningar görs inom hemtjänstenoch utifrån detta föreslår lämpliga åtgärder,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anhörigvården,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om äldre invandrares situation,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av fortbildning avpersonalen inom äldreomsorgen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om brister i avtalen mellankommunerna och privata entreprenörer,11. att hos regeringen begär en analys av detsamlade avgiftsuttaget för att kunna bedöma behovet av etteventuellt högkostnadsskydd,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunernas ochlandstingskommunernas ekonomiska situation.