mot · GH02K213 · 1994-01-25 00:00:00 — 1993 var det internationella året för världensursprungsbefolkningar. beslöt FN:sgeneralförsamling dessutom om ett årtionde förursprungsbefolkningar. Syftet är att uppmärksamma dessamänniskors livsvillkor och levnadsförhållanden runt om ivärlden.En tragisk risk är nämligen att jordensursprungsbefolkningar, som består av cirka 50 miljonermänniskor, i själva verket står mycket nära sin slutligaundergång.I alla världsdelar finns ursprungsbefolkningar som påolika sätt farit illa. Särskilt gäller detta Latinamerikasursprungsbefolkningar som, under de som gått sedankoloniseringen av inleddes, utsatts för oerhörtförtryck. De olika indianfolkens situation är än i dagbeklämmande.I och Västpapua kämpar deursprungliga befolkningarna för självbestämmade. INorden kräver samerna att i grundlagen bli erkända somursprungsfolk. Exemplen är många.Beteckningen ''urbefolkning'' förbehålls minoritetersom därför att de bevarat sin gamla kultur ofta kallats''primitiva'', ''stamfolk'' eller rent av ''naturfolk'', eftersomde förutsätts ha ett mystiskt, direkt förhållande till sinahemtrakters regnskog, öken eller tundra.Alla minoriteter är inte urbefolkningar. Enframträdande minoritet som inte räknas dit är zigenarna,som visserligen bibehåller en uråldrig kultur men som intekan visa upp något eget territorium.På FN:s världskonferens för mänskliga rättigheter iWien 1993 agerade ursprungsbefolkningarnasrepresentanter kraftfullt för sina rättigheter. En mycketomdiskuterad fråga var om de skulle benämnas i plural ellersingularis -- om ursprungsfolken ska tillerkännas kollektivarättigheter eller ej. Beslutet blev att beteckningen är''indigenous people'' (infödda folk) utan ''s'', vilket röntestor besvikelse hos ursprungsfolken.Det är viktigt att ursprungsbefolkningarnas rättigheterses som kollektiva. Framför allt gäller det deras rätt till detterritorium som de sedan urminnes hävd har haft tillgångtill.I utgör samerna den ursprungliga befolkningen.1992 beslöt att inrätta ett sameting i syfte att gesamerna större möjligheter att bestämma över sin kulturoch levnadssituation. I det sammanhanget ställdes krav påatt ska undanröja hindren för att ratificera om ursprungsbefolkningar och stamfolk isjälvstyrande länder.Konventionen som syftar till att förstärkaursprungsbefolkningars rättigheter har endast ratificeratsav fyra stater. uppfyller visserligen flera av de kravsom konventionen innehåller, men beträffande rätten tillland har bedömningen gjorts, att det inte är förenligt medsvenska rättsförhållanden.Det är mycket olyckligt att konventionen inte ratificeratsav fler länder och däribland . Det är olyckligt därföratt konventionen handlar om mycket mer än rätten till land.Därför bör aktivt verka för att konventionen kan fåstörre uppslutning.Norge har ratificerat konventionen och i detsammanhanget gjort en tolkningsförklaring som i principinnebär att man sätter likhetstecken mellan brukningsrättoch ägarrätt. har rapporterat om tillämpningen avkonventionen till , som undersökerhuruvida uppfyller kraven eller om man gjort sigskyldig till traktatsbrott.Det är angeläget att noga följer dennautvärdering. Om sätt att tolka konventionen äracceptabel, så bör även kunna ratificera den.Sverige har däremot undertecknat dokumenten frånFN:s konferens om miljö och utveckling, den s.k.Riokonferensen, som särskilt betonar skyldigheten attrespektera ursprungsbefolkningarnas kulturer, livsmönster,miljö etc. Det är därför viktigt att regeringen noga följer detnyinrättade möjligheter att verka i dennariktning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ursprungsbefolkningarskollektiva rättigheter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konvention 169 omursprungsfolk och stamfolk i självstyrande länder,3. att hos regeringen begär att den noga följersametingets möjlighet att verka för den samiska kulturen.