mot · GH02Ju612 · 1994-01-25 00:00:00 — har drivit krav på kraftfullaåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. FörVänsterpartiet är detta en fråga om lag och rättvisa. Påsenare tid har vi kunnat konstatera att våra uppfattningardelas av allt fler. Krav på resoluta insatser mot denekonomiska brottsligheten ställs från allt fler grupper. Iårets budgetproposition finns vissa tecken på att regeringenäntligen börjar inse hur ytterst allvarligt läget är på dettaområde. Det är positivt, men åtgärderna är fortfarande heltotillräckliga i förhållande till vad som krävs.För två år sedan överlämnade Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen en gemensam utredning angående vissafrågor om ekonomisk brottslighet till regeringen. Dessamyndigheter har insett frågans allvar. Deras analys avvikten av att angripa den ekonomiska brottsligheten är såinsiktsfull att den förtjänar att citeras också i årets motion. allmänna utgångspunkter säger man i utredningen bl.a.följande:Något som inte går att mäta ekonomiskt är de allmännaeffekter som en alltmer utbredd ekonomisk kriminalitet kange upphov till. Näringsidkare som driver sin verksamhetunder lagliga former riskerar att bliutkonkurrerade av oseriösa näringsidkare som sätter sigöver bl.a. skatte-, miljö- och arbetarskyddslagstiftningen.Om bekämpningen av den ekonomiska brottsligheteneftersätts kan läget snabbt försämras ytterligare ochinnebära en hämsko på den seriösa näringsverksamheten. Iförsta hand är det den stora mängd mindre företag ochnäringsidkare som drabbas, som de torde ha desämsta förutsättningarna att bära oväntade förluster. Omden ekonomiska brottsligheten får fäste mer allmäntriskerar hela branscher att snedvridaskonkurrensmässigt. Detta kan få indirekta effekter för helasamhället genom t.ex. ökade kostnader för varor ochtjänster.Förutom de samhällsekonomiska effekterna drabbasalltså många enskilda direkt av den ekonomiskakriminaliteten som den ter sig. Det är fråga om en vidkrets av personer som kan drabbas. Leverantörer, långivareoch andra som gör stora förluster genom brott motborgenärer kan tvingas inskränka sin egen verksamhet ochi sämsta fall t.o.m. gå i konkurs. Kunder får inte de varoreller tjänster de betalat för och arbetstagare förlorar sittarbete genom att företag går omkull. Bedrägerier,förskingringar och svindlerier inom ramen förnäringsverksamhet drabbar ofta ett stort antal enskilda ellernäringsidkare. Alla dessa grupper har rätt att kräva avsamhället att brottsligheten utreds och att lagföringkommer till stånd.Även i de fall där skadan drabbar staten t.ex. vidskattebrott, kommer ytterst skadan att få betydelse för allamedborgare. Som exempel kan nämnas att de 5 000skalbolag som förekommer hos kronofogdemyndigheterna,och av vilka flertalet i någon form ingår i av mycketomfattande ekonomisk kriminalitet, är restförda för skatteroch avgifter m.m. med sammanlagt drygt sex miljarderkronor.Det som här anförts av Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen visar att den ekonomiska brottsligheteningalunda bara drabbar det allmänna utan att den tillsyvende och sist slår med full kraft mot enskilda och motföretag. kan till fullo instämma iRiksåklagarens och bedömning.Det aktuella lägetI motion om ekonomisk brottslighet ijanuari 1993 hänvisades till ett uttalande från advokatenRolf , som är ordförande förkonkursförvaltarna. sade att hans intryck varatt kampen mot den ekonomiska brottsligheten givits uppoch att ekobrotten nu var ett direkt hot mot det civiliseradesamhällets överlevnad.Därefter har på nytt yttrat sig i frågan isamband med en utfrågning om den ekonomiskabrottsligheten anordnad av justitieutskottet och sagt:''Läget är helt oförändrat. Möjligen är det nu värre ute påfältet än det var när vi började. Självfallet är det så. Dettaär som en präriebrand. Det blir bara värre och värre omman inte gör någonting. Det borde möjligen stämma tilleftertanke om huruvida man skulle öka handlingstakten. ''Hotell- och restauranganställdas förbund har kunnatkonstatera att s.k. beskyddarverksamhet breder ut sigalltmer i restaurangbranschen. rekryteras våldsverkarefrån landets fängelser för denna typ av brott. Svartarbetskraft och fiffel med skatten är snarare regel änundantag.Dan , som forskar om ekonomiskbrottslighet vid , sade i entidningsintervju : ''Den ekonomiskabrottsligheten är ett hot mot marknadsekonomin. Det ärinte bara välfärdssystemet och den sociala rättvisan somhotas utan också den privata äganderätten och därmed heladet kapitalistiska systemet. ''Denna beskrivning kunde göras oerhört mycket längre.Regeringen har förlorat kontrollen över utvecklingen ochhittills har den inte visat vilja eller kraft att vidta nödvändigaåtgärder.Den pågående utvecklingen innebär att lagstiftningensmoralbildande funktion snabbt håller på att luckras upp.Det som mödosamt byggts upp raseras påkort tid.ÅtgärderPolisenEkorotlarnaEn viss förbättring har skett genom attrikskriminalens ekorotel och ekoroteln i Stockholmspolisdistrikt fått personalförstärkningar. Vänsterpartietvälkomnar detta som ett första steg i rätt riktning. Men medhänsyn till det katastrofala läget måste ytterligare kraftfullasatsningar göras.Rikspolisstyrelsen bör tillföras ytterligare medel för fyrapolismanstjänster och två tjänster som ekonomer vidRikskriminalens ekorotel, tio polismanstjänster och femtjänster som ekonomer vid ekoroteln i , åttapolismanstjänster och fyra tjänster som ekonomer videkoroteln i och sex polismanstjänster och tretjänster som ekonomer vid ekoroteln i Malmö.Enligt mening bör anslåmedel för dessa förstärkningar av ekorotlarna med 100miljoner kronor.ÅklagarnaRiksåklagaren har i en skrivelse till regeringen 931108förklarat att åklagarväsendet håller på att bli den trångasektorn vid bekämpningen av ekonomisk brottslighet.Tillskottet av 30 åklagare för att bekämpa ekonomiskbrottslighet behövs därför i sin helhet under kommandebudgetår. Därför bör ytterligare tillförasunder anslaget i bil. 3, C 2.Styrning av resursanvändningenSystemet med fri resursanvändning som infördes förpolisen 1985 har lett till att framför allt de lokalapolismyndigheterna prioriterat annan verksamhet framförbekämpningen av ekonomisk brottslighet.Rikspolisstyrelsen bör av statsmakterna ges erforderligastyrmedel för att kunna styra resursanvändningen inomekobrottsområdet.SkatteväsendetEn väl fungerande skatteförvaltning ger alla medborgaremöjlighet till en likformig och rättvis behandling.Skattemyndigheternas kontrollverksamhet leder varjeår till att avsevärda belopp tillförs statskassan. Regeringenbedömde i kompletteringspropositionen (prop 1992/93:150)att en förstärkning av skattemyndigheternaskontrollverksamhet med omåret skulle ge skatteintäkter motsvarande fyra miljarderkronor.Riksskatteverket gör i sin anslagsframställan en någotmer försiktig bedömning av skatteintäkterna vid en sådanförstärkning av kontrollverksamheten. Man bedömerskatteintäkterna till två till , då harhänsyn också tagits till de preventiva effekterna. Detbetyder ändå ett utfall på tio gånger de satsade resurserna.Det är tveksamt om det finns någon annan statligverksamhet som genererar sådana intäkter i förhållande tillsatsningen.Till detta kommer att skattemyndigheternas arbete geren förutsättning för att de skattskyldiga som betalat in förhöga skatter snabbt skall få dessa återbetalda.Skattekontrollen är vidare ett näringspolitiskt instrumentsom skall garantera att ingen verksamhet utsätts för enkonkurrens som bygger på skattefusk ochskatteundandragande.Riksskatteverket omnämner i sitt anslagsäskande att ettstort antal förändringar av skattesystemet har föreslagitseller aviserats. Verket konstaterar vidare att förändringarnai stor utsträckning leder till att skattelagstiftningenkompliceras och betonar vikten av att administrativaöverväganden beaktas vid utformningen av nyaskatteförslag. delar denna uppfattning ochtar den oro som verket uttrycker, för den alltmer ökandekomplexiteten i skattesystemet, på största allvar. IVänsterpartiets skattemotion till årets budgetpropositionlämnar vi på en rad punkter förslag till mer enhetliga ochlättöverskådliga skatter.För att skattemyndigheterna skall kunna fullfölja den avregeringen aviserade utbyggnaden av skattekontrollen harRiksskatteverket äskat för budgetåret1994/95. Tyvärr anvisar regeringen endast 100 miljonerkronor under budgetåret.Vi menar att det tillskott som begärt ärväl använda pengar inte minst mot bakgrund av vissa av deskattelättnader som den borgerliga riksdagsmajoritetengenomdrivit och som ger utrymme för ökademanipulationer med syfte att minimera skatteunderlaget.GeneralklausulenRiksdagen har beslutat att avskaffa den s.k.generalklausulen mot skattebrott fr.o.m. 1 januari 1993.Detta motiverades med att lagen stärkt det allmännasställning gentemot den enskilde på ett sätt som inte ärrimligt i ett rättssamhälle. Dessutom skulle lagen medförtsvårigheter för den enskilde att bedömaskattekonsekvenserna av olika rättshandlingar.I betänkandet av (SOU1989:81) gjordes en genomgång av utländsk rätt på dettaområde. Av de sex länder som studerats visade det sig attfem hade liknande generalklausuler mot skatteflykt somden svenska. Det gällde , , ,dåvarande och Frankrike.Samtliga dessa stater brukar normalt anses somrättssamhällen.I har det ansetts som en god regel attutvärdera om tillämpningen av den aktuella lagstiftningeninneburit problem. I detta fall har Justitiekanslern vid tvåtillfällen fått i uppdrag att granska tillämpningen avskatteflyktslagen ur rättssäkerhetssynvinkel. JK har funnitatt tillämpningen av lagen präglats av stor försiktighet ochatt det inte finns något stöd för antagandet att kraven pårättssäkerhet och förutsebarhet åsidosatts.I propositionen hävdades att lagen mot skatteflykt göratt det allmännas ställning gentemot den enskilde stärks påett sätt som inte är rimligt. En genomgång av de domar därlagen mot skatteflykt tillämpats ger föga stöd för dennauppfattning. Det totala antalet domar gällandeskatteflyktslagen 1981--1988 är 41 och inte i något av dessafall har det påståtts att den enskildes rättssäkerhetåsidosatts. Antalet förhandsbesked där skatteflyktslagenansetts tillämplig har varit 24, och inteheller beträffande dessa har kritik framförts beträffanderättssäkerheten.Det finns därför starka skäl att riva upp beslutet attavskaffa lagen mot skatteflykt. Avskaffandet avgeneralklausulen mot skatteflykt var en felaktig åtgärd vidfel tidpunkt. kan rätta tilldenna missbedömning genom att återinföra lagen motskatteflykt.EES-avtaletRiksdagen antog proposition 1992/93:207 omlag mot penningtvätt. Lagen är avsedd att utgöra enimplementering av ett EG-direktiv (91/308 EEG) omåtgärder för att förhindra att det finansiella systemetanvänds för tvättning av pengar. Direktivet ingår i EES-avtalet.Tyvärr underlät regeringen och attimplementera en avgörande del av direktivet, nämligen dendel som avser skyldigheten att särskilt föreskriva vilkapåföljder som skall gälla vid överträdelser av regler somantagits på grund av direktivet.När det gäller åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten är den annars så EU-positiva regeringen tillden grad passiv att man t.o.m. är beredd att bryta mot . Detta direktiv måste omgående implementeras påett korrekt och fullständigt sätt.En specialkommission mot ekobrottenI den tidigare nämnda utredningen av Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen görs en genomgång av en lång radförändringar av gällande rätt som borde övervägas för attförsvåra ekonomisk brottslighet. Några av dessa förslag haröverlämnats till , några andra förslagbereds inom . Det är inte tillräckligt.Det är nödvändigt att det tillsätts en parlamentariskberedning, en specialkommission, med tydliga direktiv attmed utgångspunkt i RÅ och RPS utredning lägga förslagom förändringar av gällande rätt inom civil-, närings-,exekutions- och strafflagstiftningen i syfte att motverka denekonomiska brottsligheten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personella förstärkningar vidrikskriminalens ekorotel och ekorotlarna vidpolismyndigheterna i , och ,2. att under andra huvudtiteln, anslaget B 1,till för /95 anvisar100 utöver regeringens förslag eller således ,3. att under andra huvudtiteln, anslaget C 2,till Åklagarmyndigheterna för /95 anvisar15 utöver regeringens förslag eller således ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör geserforderliga styrmedel för att kunna styraresursanvändningen inom ekobrottsområdet,5. att för /95 under sjundehuvudtiteln anslaget 1 anvisar utöver vad regeringen anslår eller således 406 296 000kr,16. att beslutar att återinföra lagen motskatteflykt,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av fullständigimplementering av direktiv /308 EEG,8. att hos regeringen begär att enparlamentarisk beredning (specialkommission) tillsätts somfår i uppdrag att göra en samlad översyn av relevant civil-,närings-, exekutions- och strafflagstiftning för att motverkaekonomisk brottslighet.