ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02K402 · 1994-01-25 00:00:00 — Att på film eller videogram utsätta människor för olikatyper av grymheter och övergrepp strider mot principen omett okränkbart människovärde och varje människas unikavärde.Det som medierna förmedlar har stor betydelse för bl.a.de ungas verklighets- och rättsuppfattning. Pojkar riskeraratt hämta sina förebilder från mediernas mer eller mindresnedvridna mansroller, där mannen ofta är denoövervinnlige hjälten och erövraren. Om pojkarna i sinvardag dessutom saknar vuxna män som de vill eller kanidentifiera sig med blir de än mer hänvisade till dennamansbild. Hur mycket det påverkar pojkarna och derasverklighetsuppfattning kan man ana, men också se och hörai det som sker. Ett exempel är det s.k. taximordetsommaren och vad som framkom vid dess uppföljning.De unga pojkarna hade sett våld på video och inte förståttatt människan är så skör som hon är.Tidigare förbrytare har tillsammans medfångvårdspersonal startat en organisation som kallar sig''Barns rätt till barndom''. De säger i sin programförklaringbl.a. att ''när barnen exponeras för spontant motbjudandevåldsscener tvingas de stänga av sin naturliga förmåga tillmedkänsla. Så har många vålds- och sexualförbrytareskapats. Inte minst på våra fängelser kan vi träffa ungapojkar som vittnar om ett fullkomligt osannolikt intag avvåldsvideor före de grova våldsbrott för vilka de nu avtjänarmångåriga fängelsestraff.'' Denna programförklaringskriven av bl.a. tidigare förbrytare har ett budskap som maninte kan negligera. Det bygger på erfarenhet. Derasprogramförklaring vittnar om att våldet på film och videohar en mycket stark påverkan på människors beteende.Personer som genom media utsatts för våldsscener harinspirerats till att utföra brott.Flickornas identitetsutveckling gynnas inte heller av denkvinnobild medierna förmedlar. Att i film efter film, videoefter video få se kvinnor och flickor utsättas för förtryck ochförnedring, ibland t.o.m. med ockulta inslag, är hotfullt ochförnedrande för en ung flicka och/eller ett barn. Denförmedlade negativa bilden ger ett budskap till henne omatt hon är mindre värd än mannen/pojken och kan ocksåleda till att hon medvetet eller omedvetet utsätter sig förolika sorters förtryck.Pornografi i olika sammanhang och former medverkartill det kvinnoförtryck som trots allt finns i vårt samhälle ochär ett hot mot säkerheten för framför allt flickan/kvinnan.Det har också visat sig att i pornografin kan misshandlareoch våldtäktsmän finna bruksanvisning för övergrepp.Även om det finns en hel del kunskap omvåldsvideons negativa effekter behöver dessa negativaeffekter kartläggas, belysas, granskas och diskuteras.Även om delbetänkandet ''En gräns för filmcensuren''(SOU 1993:39) tar upp frågan om vad forskningen förnärvarande vet om barns och ungdomars mediabeteendeoch om effekterna av mediavåldet är det ändå viktigt att enundersökning tillsätts för att få fram en strategi för enbegränsning av de negativa effekterna av videovåldet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning för att fåfram en strategi för att minska videovåldets negativaeffekter.
mot · GH02K403 · 1994-01-25 00:00:00 — Att barnpornografi, sexuella övergrepp och sexturismhör ihop är väl dokumenterat. De beslag av pornografisktmaterial som gjorts i och bevisar attäven tortyr av barn förekommer.Sverige skiljer sig från övriga länder genom att innehavav barnpornografi skyddas med hänvisning tilltryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetslagen. Vårgrundlag som fått så orimliga konsekvenser måste kunnaändras. Den strider dessutom mot FN:s konvention ombarnets rättigheter som stadgar att ''alla barn har rätt tillskydd mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Dehar rätt till skydd mot att utnyttjas i prostitution ochpornografi. ''Svensk polis har stor del i att en grupp inom Interpolspecialiserat sig på brott mot barn. hade 26länder anslutit sig till arbetet. I riktlinjerna för barngruppenuppmanas medlemsländerna att se över sinsexualbrottslagstiftning och att kriminalisera allt innehav avbarnpornografi.Många länder har redan vidtagit åtgärder för att kommatill rätta med problemen. Den norska kriminaliseringen avbarnpornografi återfinns i Straffelovens 19:e kapitel. Enligt§ 211 -- pornografiparagrafen -- är alla könsskildringar medbarn förbjudna. Förbudet gäller inte bara videogram.Stadgandet förbjuder befattning med pornografi på olikasätt: ge ut, framställa, hyra ut ''eller liknande''. Äveninnehav av barnpornografi är förbjudet. Förbudet gällerinte bara sexuella skildringar där barnen faktiskt är under16 år, utan också när barn framställs som om de vore under16 år. I kriminaliserades innehav av barnpornografi1992.I övriga har , ()och () förbjudit innehav. Schweizhar tagit intryck av och där pågår diskussioner omlagstiftning. I har justitieministern tagit initiativ tillett eventuellt förbud.Canada införde förbud mot innehav av barnpornografiden . I ser man mycket allvarligt påbarnpornografibrott, och innehav av sådan pornografi kanenligt federal lagstiftning ge upp till fängelse.Sverige riskerar att bli internationellt centrum förhandeln med barnpornografi och även försvåra Interpolsoch andra länders arbete. Ett förbud mot innehav avbarnpornografi bör införas även i . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i motionen om kriminalisering av innehavav barnpornografi.
mot · GH02K405 · 1994-01-25 00:00:00 — Ett flertal avslöjanden om innehav av barnpornografiskabilder -- tryckta och filmade -- visar, att kriminalisering avsjälva spridningen inte är nog för att förhindra att barnutnyttjas på hänsynslöst kränkande sätt.Jag anser därför, att det skall vara förbjudet att innehabarnpornografiska bilder. bör uppdra åtregeringen att överväga lagstiftning om detta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagstiftning om förbud att innehabarnpornografisk bild.
mot · GH02K406 · 1994-01-25 00:00:00 — är det förbjudet attinneha barnpornografi i . Därmed kan ytterligareett land sättas upp på listan över de länder somkriminaliserar innehav av barnpornografi. harNorge, , och valt dennaväg. I och pågår diskussioner omlagstiftning.Också bör nu ställa sig på de utsatta barnenssida. Inte ska bli ett av de få västerländska ländersom accepterar sexhandel som drabbar barn.Trots ett flertal motioner har ännuinte tagit något initiativ för en lagstiftning som förbjuderinnehav av barnpornografi. I promemorian Ds 1993:80''Ökat skydd för barn, Ytterligare åtgärder mot sexuellaövergrepp m.m.'' sägs att en kriminalisering av innehav avbarnpornografi inte bör genomföras. Skälen för dettaställningstagande anses vara att en kriminalisering avinnehav av barnpornografi skulle kräva grundlagsändringarinnebärande ett väsentligt avsteg från sedan längetillämpade tryckfrihetsrättsliga principer. Enligtpromemorian är åtgärder som föregår innehavet, somskildrandet och spridandet, betydligt mer effektivt.Justitiedepartementets påstående kan ifrågasättas.Senast den 2 januari gjordes det största beslagetav barnpornografi i . Femhundra videofilmer omvardera sadistisk barnpornografi i varjefilm samt lådvis med barnpornografiska tidningar och fotonhittades. De minsta barnen som utsätts för övergrepp sägsvara . Enligt överåklagare ärfilmerna till största delen inspelade i , menmisstankar finns att en del är inspelade i . Beslagetvisar att förekomsten av barnpornografi i inte ärringa och att problemet är allvarligt. Det faktum attdatatekniken har gjort det möjligt att via telenätetsända och motta en stor mängd material driver utvecklingeni en skrämmande riktning. Rädda Barnens uttalande attSverige kommer att bli ett centrum för handelmed barnpornografi är ingen utopi utan en upprörandeverklighet.Det är självklart angeläget att vårt land skall värna omde tillämpade tryckfrihetsrättsliga principerna,men detta kan inte få leda till att oskyddade barn utsätts förfysiskt och psykiskt våld av sadistisk karaktär. Det är vårskyldighet att värna om barnens mänskliga rättigheter ochdetta får inte bli ett offer för en missriktadtryckfrihetsambition.Sveriges riksdag måste genom en utvidgadlagstiftning förbjuda också innehav av barnpornografiskaalster. Lagstiftningen bör beakta de nya tekniska media somidag finns för lagring och spridning av såväl text, ljud sombild. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet att kriminaliserainnehav av barnpornografi.
mot · GH02K409 · 1994-01-25 00:00:00 — Rätt till genmäle i media Svenska medborgare och invandrare döms utangrund i vissa svenska media och förtalas. De kan ej få någonrättelse värd namnet. Detta är helt oacceptabelt i enrättsstat!Det bör därför utredas hur man skall kunna stärka denenskildes rätt gentemot media.Att dra in presstödet kan vara verksamt. Att dra inrätten att utge till exempel en tidning temporärt kan varaen annan väg. Skadestånd liknande dem i kan vara entredje väg. Stora skadestånd i grova fall skall vara till föreftertanke och ge rättvisa.Den enskilde skall ha en lagstadgad rätt till genmäle, detvill säga möjlighet till rättelse, i alla medier. Den enskildebör få lika stort utrymme för sin rättelse i det mediumfelaktigheter framsagts eller publicerats som mediet självt.Därigenom kunde den drabbade komma till tals och rättafelaktigheter om sin person eller förhållanden.Dessa frågor bör omgående utredas av regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot media.
mot · GH02K411 · 1994-01-25 00:00:00 — En av de mest ansvarsfulla uppgifter vi har som vuxna äratt värna våra barn. Vi skall stödja, hjälpa och fostra democh skydda dem mot övergrepp och hot.När skrev under åtog vioss att på olika sätt ge barnen en bra uppväxt. God miljö,utbildning och personlig integritet och skydd mot olikaövergrepp är något som vi alla har ett personligt ansvar föratt ge våra barn. Det är också en gemensam uppgift attgenom lagar och regler skapa ett skydd som ger stöd åtvuxna som verkligen vill skydda barnen. Sådana lagar ochregler innebär att vi gemensamt talar om att vi intekan acceptera t.ex. övergrepp mot barn.Så var fallet när bestämde sig för att det inteskulle vara tillåtet att aga barn. Då var det en livlig debattom hur ett sådant förbud skulle kunna kontrolleras, om detverkligen efterlevdes.Under alla omständigheter har detta ställningstagandebetytt att det är en allmän uppfattning bland föräldraroch andra att barnaga inte är förenligt med en goduppväxtmiljö för barn.Den avskyvärda barnpornografi som sprids är ettallvarligt övergrepp mot barn och enligt vår uppfattning ettdirekt hot mot barnens uppväxt och frihet.Det kan inte vara rimligt att vi föräldrar och andra vuxnaskall hänvisa till att det kan vara svårt att kontrollera ellerefterleva en förbudslagstiftning, när det gäller denna formav övergrepp.För vår del är det en fråga både om ett personligt ansvaroch ett ställningstagande från samhällets sida. Vi har t.ex.förbud mot innehav av narkotika.Samhället bör klart och tydligt sätta gränsen för vad viinte kan acceptera också när det gäller denna form avövergrepp mot barn.De beslut som fattats beträffande lagstiftningennär det gäller barnpornografi är inte tillräckliga.Det krävs också ett förbud mot innehav avbarnpornografi.En rad länder har redan sådan lagstiftning. hardet i Straffeloven, under en särskild punkt i''pornografi-paragrafen'' 211 §; i densärskilda barnlagen Protection of Childrens Act från 1978och i Criminal 1988; i Sexual OffenceAct 1992. Lagen kriminaliserar bl.a innehav av hårdporr,vilket sex med barn räknas som. , ochUSA har en kriminalisering av innehav. är på vägatt kriminalisera innehav genom ett tillägg i strafflagen,enligt förslag från ministerrådet i oktober 1993.Det finns således ingen anledning för att väntamed att ta fram en lagstiftning som förbjuder innehav avbarnpornografi mot bakgrund av våra åtaganden enligtbarnkonventionen, av en allmän rättsuppfattning och avbehovet av ett skydd för barnen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbud mot innehav avbarnpornografi.
mot · GH02K413 · 1994-01-25 00:00:00 — Rätt att överklaga beslut om sändningsområden Enligt 39 § lokalradiolagen får beslut omsändningsområdenas omfattning ej överklagas.För kommersiella radiostationer harsändningsområdenas omfattning avgörande betydelse förstationernas möjlighet att skapa ekonomiskaförutsättningar för driften.Utan erforderliga finansieringsmöjligheter kanyttrandefriheten komma att framstå som en chimär.Myndigheterna skulle kunna inskränka yttrandefrihetengenom otillbörlig styrning av sändningsområdenasomfattning. Det är därför av synnerlig vikt att en sökandesom anser sig felaktigt behandlad ges möjlighet att få sin sakprövad inför domstol.Lagrådet delade den uppfattningen och var starktkritiskt till att rätten att överklaga avskurits. De motiv somanfördes mot rätten att överklaga fann Lagrådet ejövertygande. Som motiv åberopades förhållanden som varaktuella i uppbyggnadsskedet och därmed saknar relevans idagens läge.Härtill kommer att regeringen föreslagitriksdagen att införliva med svensklag. Enligt nämnda konvention, artikel 6, är envarberättigad att få sin sak prövad inför en oavhängig ochopartisk domstol.Förbudet att överklaga jämlikt 39 § bör därför utgå. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om ändring av 39 § lokalradiolageni enlighet med vad som i motionen anförts.Björn von der Esch (m)(m)
mot · GH02K414 · 1994-01-25 00:00:00 — Kommersiell reklam i radio 1 kap. 12 § andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen(YGL) lyder som följer:Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det ilag meddelas föreskrifter om förbud i övrigt motkommersiell reklam i radioprogram eller om villkor försådan reklam. Detsamma gäller ...I förarbetena förs en diskussion om syftet medföreskriften enligt ovan, varav framgår att ett särskiltintresse föreligger att hålla möjligheten öppen förrättsenliga förbud mot reklam i public service-företags sändningar.Nuvarande kulturministern m.fl. begärde i en motionförtydligande av motiven på denna punkt.Konstitutionsutskottet uttalade:Som framgår av propositionen är bakgrunden tillbestämmelserna om reklamförbud i grundlagen attordningen med reklamfrihet i Sveriges-Radio-koncernenssändningar skall kunna bli rättsenlig även med den nyagrundlagen. Utskottet anser att det inte behövs någraytterligare uttalanden i denna fråga och avstyrker därförmotionen ...Det borde således stå helt klart att 1 kap. 12 § andrastycket, YGL, tillkommit i syfte att kunna rättsenligtingripa mot uteslutande public service-företag ireklamfrågor.Trots lagstiftarnas intentioner har ingrepp skett moticke public service-företag med åberopande av 1 kap.12 § andra stycket YGL.JO har i yttrande häröver (dnr 454-1992) funnit att''Enligt vedertagna principer skall grundlag tillämpas enligtsin ordalydelse. ..., vilket otvetydigt bemyndigarlagstiftaren att meddela föreskrifter om förbud motkommersiell reklam i radioprogram oavsett vem som sänderprogrammet. ''Det framstår som uppenbart att den politiskaintentionen att ifrågavarande lagtext endast skulle avsepublic service-företag inte uppnåtts beroende på lagtextensutformning. Detta har lett till att myndigheter kunnatförelägga icke public service-företag förbud motreklam, vilket innebär allvarliga inskränkningar iyttrandefriheten trots att detta ej var lagstiftarens avsikt. 12 § andra stycket YGL bör därför snarat ändras ellerutgå i syfte att stå i överensstämmelse med lagstiftarensuttalade intentioner. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om 1 kap. 12 § andra stycket YGL.
mot · GH02K416 · 1994-01-25 00:00:00 — Med nuvarande sekretessbestämmelser har enskilda ejrätt att ta del av uppgifter rörande diplomater som utvisatsur riket p.g.a. spioneri eller annan illegal verksamhet. Dåsådan verksamhet avser s.k. flyktingspionage kan det dockvara av vital betydelse för enskilda som är berörda av sådantspionage att få vetskap om vilka uppgifter som har lämnats.Det borde därför i sådana fall finnas möjlighet att görasådana undantag i utrikessekretessen att personer som varitföremål för flyktingspionage kan få uppgifter om vadspionaget har avsett.I realiteten har ju de länder vars diplomater inte sällanbedrev denna typ av flyktingspionage upphört att existera.Det förefaller därför varken rimligt eller nödvändigt attutifrån utrikessekretess behöva skydda dessa gamlakommunistländer och deras försåtliga spioneri, sominneburit både lidande och trakasseri för till komnaflyktingar som senare blivit svenska medborgare. Svenskastaten borde företräda deras intressen! Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring av utrikessekretessen att det skall vara möjligt atthäva denna ifall ärendet rör flyktingspionage mot enskild.
mot · GH02K420 · 1994-01-25 00:00:00 — Den nya Yttrandefrihetsgrundlagen, YGL, innebär enklar förstärkning av skyddet för yttrande- ochinformationsfriheten i elektroniska bild- och ljudmedier.Dess motsvarighet för tryckta medier utgör den betydligtäldre grundlagen, Tryckfrihetsförordningen, TF.Dock, YGL:s 1 kap. 12 § 2:a stycket öppnar en möjlighetför lagstiftaren att genom vanlig lag utfärda generellaförbud mot reklam i bild- och/eller ljudmedium.Bestämmelsen har tillkommit för att hålla de s.k. public-service-företagen fria från reklam men har i praktiken ocksåkommit att tillämpas för andra, fristående radio- och TV-företag.Lagrummet utgör enligt min mening en oacceptabelinskränkning av informations- och yttrandefriheten och börte sig främmande för ett öppet, demokratiskt rättssamhälle.Reklam som huvudsaklig eller kompletterandeinkomstkälla för t ex radio- och kan anses varaen lika naturlig som nödvändig finansieringsform på sammasätt som annonser och reklam är en förutsättning för denfria pressens existens. Tryckfrihetsförordningen saknardärför en motsvarande förbudsparagraf.Av samma skäl borde bestämmelsen i 1 kap. 12 § 2:astycket Yttrandefrihetsgrundlagen avskaffas.Sverige söker medlemskap i /EU och anpassar därförpå många områden sin lagstiftning för att harmoniera denmed EG:s. Såväl EG:s TV-direktiv som InternationellaHandelskammarens etiska normer rörande reklam tordeenligt min mening erbjuda ett fullgott skydd mot otillbörligaoch oetiska former av reklam och marknadsföring.En friare syn på reklam via eter-, satellit- ochkabeldistribuerade elektroniska bild- och ljudmedier voredärför en logisk anpassning till dominerande förhållandeninom Europeiska Gemenskapen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avskaffa bestämmelsen i 1 kap. 12 §andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen.
mot · GH02K421 · 1994-01-25 00:00:00 — Ett viktigt syfte med den privata lokalradion var att denskulle bidra till att öka mångfalden och ge lokalaradioföretag chansen att starta egna, självständigaradiostationer. Det förutsattes att ingen skulle få äga mer änett radiotillstånd och att ingen person med ''dominerande''inflytande i dagstidningsföretag skulle komma i fråga somägare. Detta har inte minst betydelse mot bakgrund av attSverige haft en mediasituation med en starkmaktkoncentration.Trots alternativa förslag från den socialdemokratiskariksdagsgruppen och allvarliga invändningar från mångadebattörer, beslöt borgerliga majoritet attradiotillstånden skulle fördelas genom att sändningsrättenbjöds ut på auktion. Härigenom kom att få världensmest kraftlösa radiolag. I andra länder har parlamentenfattat beslut om kriterier, som skall bidra till att säkramångfald och bredd i den privat ägda lokalradion.I riksdagsdebatten markerade företrädare förutskottsmajoriteten att det fanns inslag i lagstiftningen somman kan vara osäker inför. Det borde därför finnas enöppenhet att ändra lagstiftningen om det visade signödvändigt.Vi har facit av den nya lagen sedan så gott somsamtliga nu aktuella sändningstillstånd utauktionerats. Istället för en mängd lokalt förankrade radiostationer har treav fyra tillstånd hamnat hos någon av de fyra privatamediadominanterna -- , kretsen kringSvenska , och de storaliberala landsortstidningarna i SRU ().De lokala entusiasterna blev chanslösa när''mediajättarna'' plockade fram sina miljoner. Tre miljonerkronor kostade det dyraste tillståndet i Stockholm.I blev kostnaden ytterligare några tiotusenkronor dyrare.Trots uttryckliga uttalanden om att flera tillstånd intekunde innehas av samma person, kom radiotillståndengenom bulvanförfarande att köpas upp av samma person inågra fall. Lagstiftningens uddlöshet visades i att denansvariga myndigheten, Styrelsen för lokalradiotillstånd,inte bedömde sig ha lagstöd för att ingripa mot vare sigbulvaner eller former för korsvis ägande.I riksdagsbeslutet fastslogs att regeringen vid slutet avden period, för vilka nuvarande tillstånd gäller, skulle kallaen parlamentarisk kommitté med uppgift att studeraeffekterna av lagstiftningen och föreslå eventuellaförändringar till kommande tillståndsperiod. Då denaktuella perioden är skulle detta innebära att denparlamentariska uppföljningen av ett ur yttrandefrihets-och mediasynpunkt strategiskt beslut görs först runt år2000.Med hänsyn till det anmärkningsvärda utfallet avauktionerna på sändningsrätten och risken för att en så långtidsperiod befäster ett mediamönster som strider mottankarna på mångfald, lokal förankring och bredd i utbytet,menar vi att en parlamentarisk översyn bör komma tillstånd . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en parlamentariskkommitté med uppgift att granska lagstiftningen om denprivata lokalradion mot bakgrund av vunna erfarenheter.
mot · GH02K425 · 1994-01-25 00:00:00 — Offentlighetsprincipen är en hörnsten i vår demokrati.Den garanterar medborgarnas rätt att ta del av handlingarinom olika myndigheter och förvaltningar. Den kommeräven till uttryck i reglerna om meddelarfrihet,anonymitetsskydd och efterforskningsförbud.Denna viktiga princip har bidragit till ett öppet samhälleoch möjligheter till kontroll av offentlig verksamhet. Dethar säkert medverkat till att det svenska samhälletinternationellt sett har få skandaler med försnilladeskattemedel och knappast någon korruption.Under senare tid har det blivit allt vanligare att skötselnav allmänna angelägenheter flyttas från offentligrättsliga tillprivaträttsliga organ. Offentlig verksamhet bolagiseras ellerdrivs i form av stiftelser. Kommuner och landsting sluteravtal av innebörd att uppgifter som de har utförs iprivaträttslig regi.Gemensamt för dessa förändringar är attoffentlighetsprincipen helt eller delvis sätts ur spel. Det harskett och sker utan någon tillräckligt ingående begrundanav frågan hur principen bäst skall säkerställas.På det statliga området har bolagiseringen -- t.ex. Postenoch -- genomförts på så sätt att medborgarna nustår i det närmaste helt utan insyn i dessa alltjämt statsägdaverksamheter.När det gäller de kommunala bolagen och stiftelsernahar en viss förstärkning av medborgarnas möjligheter tillinsyn nåtts via riksdagsbeslut. Jag uppfattar den som enetapp på vägen mot en fullgod insyn.Beträffande verksamhet som via avtal försöver i privaträttslig drift har lokaldemokratiutredningenbl.a. undersökt denna fråga och kommit fram till att det ärupp till varje lokalt valt organ att bestämma reglerna för denoffentliga insynen.Offentlighetsprincipen måste enligt min mening varanågot som vi slår vakt om för hela samhället. Desstillämpning i statlig och verksamhet bör inteväxla efter skiftande politiska majoriteter. Principen börliksom ha sin förankring i grundlagen.Eftersom lokaldemokratiutredningen alltså saknarförslag på hur offentlighetsprincipens tillämpning skallsäkras i privaträttslig verksamhet som för medborgarnasräkning bedrivs på kommunernas ansvar bör denna frågasärskilt utredas. Regeringen bör ges ett sådant uppdrag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utredning omoffentlighetsprincipen i kommuner och landsting näroffentlig verksamhet drivs i privaträttslig regi.