mot · GH02A40 · 1994-03-17 00:00:00 — Ersättningsnivån iföräldraförsäkringen sänks från av inkomsten.Vi socialdemokrater säger ja till regeringens förslag omatt en ''pappamånad'' införs genom att en månad med 90 %ersättningsnivå reserveras för respektive förälder i den 12månader långa föräldraförsäkringen. De övriga tiomånaderna fördelar föräldrarna mellan sig.Vi socialdemokrater säger bestämt nej till förslaget omvårdnadsbidrag. Det är inte försvarbart att genomföra en''reform'' som drar från statskassan idet ekonomiska läge som landet nu befinner sig i.För LO:s 450 000 kvinnor som arbetar deltid blir detknappt lönsamt att arbeta. Det gäller ocksåheltidsarbetande kvinnor i låglöneyrken.Det blir också svårare för kvinnor att ta sig in påarbetsmarknaden och lättare att få sparken därifrån. Redanidag får många unga kvinnor frågan när de söker arbete omde tänker skaffa barn. I och med att rätten för tjänstledighetkommer att förlängas till blir det ännu svårare förunga kvinnor att få fäste på arbetsmarknaden.Regeringen vill införa ett vårdnadsbidrag som innebärett familjepolitiskt system där mannen återigen skall varaensamförsörjare och kvinnan i större utsträckning utföralågavlönat eller helt oavlönat omsorgsarbete.Det finns i vårdnadsbidraget en tydlig koppling tillförslagen om det så kallade pigsystemet. Det innebär atttjänser som utförs i hemmet på ett eller annat sätt ska bliavdragsgilla mot inkomsten. Detta gynnar främst dehögavlönade som kan anställa folk för att utförahushållssysslor. Vilka grupper som skall ha dessalåglönejobb talar regeringen tyst om.Regeringen har i propositionen inte analyserat vilkaeffekter vårdnadsbidragets införande kan få. Hur mångasmåbarnsmammor, med vanliga kvinnolöner, kommer attstanna hemma? Hur många familjer kommer att välja bortbarnomsorg med offentligt stöd? O.s.v.Staten skapar genom införandet av vårdnadsbidraget ettbidragssystem som gör det ekonomiskt lönsamt att väljaprivata barnomsorgsalternativ framför kommunala.Samtidigt som systemet ekonomiskt gör det lönsamt attvälja bort professionell barnomsorg.Vårdnadsbidraget blir en extrainkomst ivardagsbudgeten och risken finns att föräldrar löserbarnomsorgen på billigast möjliga sätt. Kanske via en ''svartdagmamma'', dag-för-dag-lösningar eller genom att slopabarnomsorgen helt.Om båda föräldrarna förvärvsarbetar kan allt flerkomma att lösa barnomsorgen med att ''saxa''.Konstruktionen innebär att föräldrarna kan användapengarna till vad som helst -- utom till barnomsorg medoffentligt stöd, då fryser pengarna inne.Den borgerliga regeringens representanter, och särskiltmoderaterna, talar om valfrihet för familjerna. Men deraspolitik handlar inte om valfrihet.Stannar valfriheten vid familjens dörr ger den inteautomatiskt valfrihet åt individerna som bor där. Valfrihetär när både kvinnor och män kan välja att arbeta utanförhemmet och ta ansvar för familjen.Vår familjepolitik ligger fast. Vi vill ge alla barn en godstart i livet och tillgång till båda sina föräldrar. Familjen gertrygghet och kärlek men barn behöver också kontakterutanför kärnfamiljen.Kvinnors hälsaPropositionen föreslår en utredning om hur kvinnorbemöts inom sjukvården. Vi tillstyrker detta förslag.Utöver den inriktning av utredningen som finns ipropositionen anser vi att frågan om kvinnors mentala hälsabör ges större uppmärksamhet.Den tendens att utgå från mannen som norm som mankan iaktta inom den fysiska sjukvården har möjligen sinmotsats inom den psykiska vården. Hur bemöts kvinnligaggressivitet? Vilka behandlingsmetoder tillämpas för mänrespektive kvinnor? I vilken mån övertalas kvinnor attacceptera orimliga förhållanden som de reagerat mot medpsykiska störningar? Den föreslagna utredningen om hurkvinnor bemöts inom vården bör vidgas till att omfatta ävenförhållningssätt och behandlingsmetoder inom psykiskvård.Vi anser också att frågor som rör reproduktiv hälsamåste uppmärksammas mer. Vi vet att information ochförebyggande åtgärder är effektiva när det gäller att sänkaantalet aborter och på annat sätt öka ungdomarsansvarskänsla.Undersökning av ungdomars sexualvanor visaratt av flickorna på gymnasiet har varit utsatta för sexuellaövergrepp i någon form. Motsvarande siffra för pojkar är . Bland ungdomar som inte gått vidare tillgymnasieutbildning utan i stället omfattas av kommunalauppföljningsansvaret var andelen utsatta pojkar obetydligtstörre eller , medan mer än var fjärde flicka, , utsatts för sådana övergrepp.I varje fall kan man räkna med att dessa ungdomar, ochdå särskilt den stora andelen flickor, utgör en riskgrupp. Ennegativ inställning till den egna sexualiteten ocherfarenheter av integritetskränkningar av denna art medförsåväl somatiska som psykiska besvär senare i livet.Uppmärksamheten från samhället har i dessa fall hittillsvarit alltför bristfällig. Ungdomsmottagningarna fyller hären mycket värdefull funktion. Genom de omfattandenedskärningar som sker inom den offentliga sektornriskerar dock denna värdefulla resurs att utarmas ellert.o.m. I ett förebyggande arbete kan inte nogbetonas betydelsen av att ungdomsmottagningarna fårfinnas kvar och utvecklas.RFSU har med sin breda kontaktyta mot ungdomar påmånga håll i vårt land stora möjligheter till en effektivuppsökande verksamhet. Eftersom man harerfarenhet och aktiviteter på detta område kan enekonomisk förstärkning få ett mycket snabbt genomslag.Verksamheten bör vara såväl STD- som abortförebyggandeoch i arbetet bör arbetslösa ungdomar utgöra en prioriteradmålgrupp. Vi anser att bör tilldelas ökade resurserför uppsökande verksamhet bland ungdomar.Vi föreslår en ökning med av för uppsökande arbete med sexualupplysning, abort-och STD-förebyggande verksamhet, företrädesvis blandarbetslösa ungdomar.Våld mot kvinnorDet sexualiserade våldet mot kvinnor är den ytterstakonsekvensen av det icke-jämställda samhället. Sådanaövergrepp mot kvinnor sker i alla samhällsskikt. Dessyttersta effekter är misshandel av kvinnor som leder tilldöden. misshandlar en man en kvinna såsvårt att hon avlider.Våld mot kvinnor sker oftast i hemmet, inom pågåendeeller avslutade relationer. Många kvinnor gör aldrig någonanmälan, andra lyckas bryta sig loss och få hjälp, någrauthärdar men tar -- efter långt lidande -- ofta ivanmakt till våldshandlingar för att bli kvitt sin plågoande.Detta är en desperat handling och en form avtvångssituation som utan att vara nödvärnssituation i striktbemärkelse kan upplevas som en sådan. Den misshandladeeller hotade ser ingen utväg och detta bestämmerhandlandet. Det kan finnas graderingar av både subjektivoch objektiv maktlöshet, där den faktiska maktlösheten kanvara särskilt stark för en minderårig.Arbetet med att motverka våld mot kvinnor måstefortsätta och intensifieras. En rad förbättringar avlagstiftningen i syfte att förstärka skyddet har visserligengenomförts. Men detta arbete kan inte bedrivas enbart medrättsliga medel. Av stor betydelse är det utvecklingsarbeteav samarbetsformerna i frågor rörande våld mot kvinnor,som påbörjades av den socialdemokratiska regeringen. Inteminst viktigt är att ta fasta på den isolering och rädsla somde drabbade kvinnorna ofta upplever och som försvårar fördem att ta det skydd som samhället erbjuder.Forskning om kvinnovåld, hur det ser ut, omfattning ochvilka som gör sig skyldiga till detta våld etc är ett viktigtområde som måste ges resurser och utrymme att utvecklas.Vi vill också understryka betydelsen av en aktivopinionsbildning och upplysning. Många av de framgångarsom har uppnåtts beror på att kunskapen ochmedvetandet om kvinnovåldet har ökat, vilket har lett tillatt de drabbade i högre grad har kontaktat rättsväsendeteller andra som erbjuder hjälp och stöd. Här harkvinnojourerna otvivelaktigt en stor betydelse.Under senare år har en rad åtgärder vidtagits i syfte attmotverka våld mot kvinnor. Vi anser att det nu är dags attatt göra en samlad utvärdering av samhällets insatser pådetta område. Denna utvärdering bör också innefattafrågan om systemet med målsägandebiträden tillgodosett demotiv som låg till grund för denna reform.KvinnofridNär en kvinna utsätts för misshandel i hemmet ärutvägen ofta att ta skydd på en kvinnojour, om det finns ensådan i närheten. Annars är hon hänvisad till släktingareller hotell. Om hon har barn innebär det att hon måste tamed dem till en otrygg tillvaro eller lämna dem hos envåldsbenägen man. Ingendera lösning är godtagbar. Förbarnens skull, eller för att hon inte har någonstans att tavägen, stannar kvinnan ofta kvar i en relation med en mansom misshandlar henne. Det innebär omätliga tragedier fördessa kvinnor och deras barn. Den hjälp som samhället idagerbjuder går ut på att ge kvinnan skydd i form av livvakteller trygghetspaket. Det kan fungera i enskilda fall, menden grundläggande frågan är varför kvinnan först skabehöva lämna sitt hem och sedan utsättas för denintegritetskränkning som en övervakning innebär när det ärmannen som är våldsverkare. Varför ska kvinnan straffasför att mannen slår henne?I en misshandelssituation bör det vara möjligt attåtminstone tillfälligt ta hand om mannen, så att kvinnanslipper lämna hemmet. Vi anser därför att den befintligalagstiftningen inom detta område bör ses över i enlighetmed detta syfte.Akutmottagningar för våldtagna och misshandladekvinnorKvinnor som utsatts för misshandel eller sexuellaövergrepp behöver hjälp av många olika slag. Om kvinnansöker hjälp i direkt anslutning till misshandeln eller ettsexuellt övergrepp kan hon behöva sjukvård för fysiskaskador. Det kan också vara nödvändigt att göra enundersökning för rättsintyg inför eventuell polisutredningoch rättegång. Hon kan behöva krisstöd i ett psykisktchocktillstånd. Hon kan också behöva akutaövernattningsmöjligheter för att kunna lämna dengemensamma bostaden om hon utsätts för övergrepp frånmake eller sambo.I dag finns inga speciella akutmottagningar ditmisshandlade och våldtagna kvinnor kan vända sig. I ställethänvisas kvinnorna ofta till kvinnojourernas mottagningar.Dessa fungerar som en ersättning för det skyddsamhället borde erbjuda. ligger i detta avseendeefter många andra länder. Sådana mottagningar finns redani t.ex. och , där de blivit viktiga komplement tillhälso- och sjukvården. Inom det projekt om kvinnors hälsasom bedrivs av bör erfarenheter fråndessa länder studeras med sikte på en plan förakutmottagningar eller särskilda avdelningar för kvinnorsom utsatts för sexuellt våld.Handläggning av ärenden som omfattar sexualiserat våldDet är viktigt att de polismän som handlägger ärendensom berör kvinnor som utsatts för sexualiserat våld harkompetens att utreda sådana brott. De som utreder sådanabrott bör ha en djup och bred kunskap om hur brottetskonsekvenser påverkar kvinnan. Inom polisen pågår nu ettarbete för att utbilda sin personal i dessa frågor. I vissa fallinrättas också grupper med kvinnlig personal och personalmed speciell kompetens när det gäller bekämpandet avsexuellt våld. Detta är en utveckling som vi tycker är mycketpositiv och som bör stödjas för att ytterligare utvecklas ochspridas inom landet.Kvinnor som utsatts för sexuellt våld och grovakränkningar av den personliga och kroppsliga integritetenkan finna det svårt att mötas av en man som ställer frågorom intima och förnedrande detaljer när det gällerövergreppet. Ännu värre blir det naturligtvis om hon inteblir trodd eller på något sätt misstänkliggörs och själv ansesha bidragit på något sätt till sin situation. Detta är en avanledningarna till att kvinnor fortfarande underlåter attanmäla sexualiserat våld.Samarbetet mellan polisen och , hälso- ochsjukvården och kvinnojourerna bör utvecklas för attförbättra kvaliteten i handläggningen av dessa ärenden.Ett annat problem är att handläggningstiderna hospolisen vid anmälan om våldtäkt och annat sexualiseratvåld, t.ex. kvinnomisshandel, är för långa. Påsedlighetsroteln i tar det enligt uppgift 6månader innan en anmälan kommer upp till behandling.Just våldsbrott inom familjen, som ju detta i storutsträckning gäller, bör behandlas med stor skyndsamhet.Detta är viktigt för den drabbade kvinnan och som enmarkering att samhället ser mycket allvarligt på dessa brott.Det är angeläget att handläggningstiderna vidanmälningar om våldtäkt och misshandel förkortasbetydligt jämfört med dagens situation.ROKSRiksorganisationen för kvinnojourer i (ROKS)bildades . ingår 132 jourer i organisationen.Sedan 1988 har ROKS ett kansli med en anställd ochnumera också en heltidsarvoderad ordförande.Verksamheten växer. Trycket på riksorganisationen blir alltstarkare. Kraven gällande information, utbildning ochutveckling är stora.Kansliet behöver ökade resurser. Ett annat av ROKSönskemål är att kunna starta ett kurs- ochutvecklingscentrum. Detta för att kunna anordna kurser,såväl interna som externa, men också för att tillvarata denkompetens som finns bland jourkvinnor runt om i landet.Denna kunskap måste kunna spridas vidare.Kvinnojourernas medlemmar medverkar sominformatörer för socialarbetare, poliser, vårdpersonal m.fl.Vid en jämförelse med kan man konstatera attNorges 72 jourer har ett statligt bidrag på . Kommunernas anslag är likastort som det statliga. I är det statliga bidraget till riksorganisationen samt till projekt för lokala jourer. De svenskakommunerna stöttar de lokala kvinnojourerna med ca 21 miljoner kronor.Vi föreslår att ROKS ska få en miljon extra till centralakanslifunktioner och för att påbörjauppbyggnaden av ett resurs- och kurscenter, dvs.sammanlagt en ökning på 3 miljoner kronor.Utbildning och forskningUtbildningsväsendet på alla nivåer spelar en avgöranderoll för att utveckla jämställdheten i samhället. De storasatsningar på utbildning som gjorts under 70- och 80-talethar lett till att kvinnor som grupp är mer välutbildadeän män. var förhållandet det motsatta. En avförklaringarna är säkert den utveckling av den kommunalavuxenutbildningen som skedde under dessa årtionden.Däremot är fortfarande andelen forskarutbildadekvinnor låg. Särskilt anmärkningsvärd är den mycket lågaandelen bland högskolelektorer och professorer, 19 resp. 6%.Riksdagen fastställde en handlingsplan förjämställdhetspolitiken åren 1988--93. Ett av de få mål somnu uppnåtts inom utbildningsområdet gäller andelenkvinnor som skolledare. Som redovisas i propositionen harinte i något fall de mål om en jämnare könsfördelning påolika studievägar i gymnasieskolan och den högreutbildningen som uppställdes ännu uppnåtts. Även om vissaförbättringar kan iakttas, tvingas vi konstatera attuppdelningen efter kön nu är minst lika stark som tidigare.Det är därför angeläget att intensifierar sittarbete med att samla och sprida erfarenheter och kunskaperom jämställdhetsfrågor ut till kommuner och skolor.Skolverket bör även noga följa upp och tillse att de åtgärdersom kommunerna redovisat i sina skolplaner förverkligas.Vi anser det även angeläget att den arbetsgrupp omkvinnligt och manligt i skolan somUtbildningsdepartementet tillsatt lägger fram förslagsom verkligen kan leda till att skolans roll ijämställdhetsarbetet förstärks.Inom högskolorna för grundskollärarutbildning samt förförskollärar- och fritidspedagogutbildning måstejämställdhetsfrågorna ägnas större uppmärksamhet.För att klara en nödvändig expansion avnaturvetenskaplig-teknisk utbildning måste fler kvinnorvälja sådana utbildningsvägar. De insatser som Skolverketoch VHS planerar inom detta område för perioden --1998 kommer därför att bli mycket betydelsefulla. Det ärockså viktigt att grupp somarbetar med jämställdhetsfrågor inom högre utbildning ochforskning och som arbetat snart kan lägga framgoda förslag inom detta område.Vi har tidigare framhållit den kommunalavuxenutbildningens stora värde för att höja kvinnornasutbildningsnivå. Den nedrustning av reguljär gymnasialvuxenutbildning i många kommuner som ägt rum är därförett verkligt hot mot kvinnors möjlighet att genom utbildningstärka sin ställning på arbetsmarknaden och därigenom motsträvan att åstadkomma ett mer jämställt samhälle. Det ärett av skälen till varför vi socialdemokrater så starkt motsattoss regeringens upprepade attacker mot den kommunalavuxenutbildningen. Vi kommer även att slå vaktom denna utbildningsform.Forskningen i har varit mansdominerad iflera avseenden. Detta medför risker av olika slag t ex attkvinnor avstår från att söka sig till forskning eller att endastett begränsat urval av områden blir föremål för forskning.Det är därför angeläget att på olika sätt kraftigt verka för attandelen kvinnor inom forskarutbildning och forskning ökar.När tjänstetillsättningarna nu flyttats till universitet ochhögskolor är det viktigt att följa hur jämställdhetsarbetetbedrivs på olika orter. Vi anser att JämO inom den givnaramen för sin informations- och rådgivningsverksamhet,som även omfattar utbildningsområdet, uppmärksamtföljer utvecklingen inom området.Kvinno- och jämställdhetsforskning har under desenaste decennierna fått allt större uppmärksamhet ochutvecklats i betydande grad. Förhållandet kön ochvetenskap har ägnats uppmärksamhet på olika nivåer.Denna forskning spelar en viktig roll för ökad kunskap omförhållanden av betydelse för goda levnadsvillkor för bådekvinnor och män. Denna forskning ska vara pådrivande i enutveckling mot att könsperspektivet beaktas av det samladeforskarsamhället. Erfarenheter från kvinnoforskningenvisar att en särredovisning av kvinnor och män visarmönster, som annars inte kommer fram.Kvinnors och mäns villkor i arbetslivet måste ägnasstörre intresse. Kvinnors hälsa, kvinnosjukdomar och mänsoch kvinnors biologiska skillnader måste ägnas ökaduppmärksamhet inom medicinsk forskning. Inomhumanistisk och samhällsvetenskaplig forskning måstekvinnors insatser synliggöras. Andelen kvinnor inomteknisk forskning måste öka väsentligt under de närmasteåren. Inom utbildningsområden som omvårdnad ochutbildning där andelen kvinnliga studerande är hög måsteen betydande ökning av forskarutbildning ske.För att främja teoridiskussionen och kunskapsspridningom kvinnoforskningen har särskilda centra och fora förkvinnoforskning bildats vid universitet och högskolor. Definns i , , , ,, , och Luleå.Detta innebär att främjandet av kvinnoforskningen drivsgenom en dubbel strategi dvs både genom integrering avkvinnoforskningen i de olika disciplinerna och genom attutveckla den självständiga tvär- och mångvetenskapligakunskap som utgör Centra/Foras bidrag. Dessa har även ettansvar för att bygga upp och upprätthålla internationellakontakter på detta område.De spelar även en viktig roll för kvinnliga forskare inomolika discipliner, som här har stöd och en mötesplats. Detär angeläget att dessa centra kan erhålla starkt stöd inomhögskolan.För att stärka verksamheten vid dessa centra föreslår vien sammanlagd ökning om förkommande budgetår till forskning, seminarieverksamhetoch internationellt kontaktarbete vid landets Centra ochFora för kvinnoforskning.JämställdhetsstatistikFör att kunna kräva förändring krävs kunskaper om defaktiska förhållandena. har ansvarför den offentliga jämställdhetsstatistiken. Resurserna föratt samla in och bearbeta sådan statistik är dock alltför små.Vi anser att det av beställare oberoende arbetet börförstärkas och föreslår att anslaget förjämställdhetsstatistiken räknas upp med 1 miljon kronor.Kunskaper om kvinnor och mediaKunskaper om kvinnor och media är bristfälliga. Hurpresenteras kvinnor i olika media, hur ser kvinnorsyrkesroller ut i verkligheten och i fiktionen. Harbarnprogrammen förändrats till det bättre eller sämre närdet gäller könsrollsmönster? Vilka tittarvanor har kvinnoroch män? Sådana frågor ställde den program- ochpublikforskning (PUB) som tidigare fanns inom SverigesRadio.Nordiska dokumentationscentralen förmassmedieforskning vid () har fått i uppdrag att sköta några av deuppgifter som tidigare sköttes av PUB. De medel somNORDICOM tillförts är mycket otillräckliga och medgerinte en fortsatt jämställdhetsforskning i den utsträckningsom är önskvärd.Undersökningar om programutbud, tittarvanor, inteminst ur ett könsrollsperspektiv, är angelägna uppgifter.Anslaget till NORDICOM bör därför ökas med 1 miljonkronor för program- och tittarundersökningar.Politiska kvinnoorganisationerDe politiska kvinnoorganisationerna har stor betydelseför jämställdhetsarbetet. De kämpar alla med betydandeekonomiska svårigheter.Behovet av insatser ökar både när det gälleropinionsbildning, medvetandegörande och deltagande isamhällsarbetet. Med ökade krav på ett genderperspektivpå alla samhällsfrågor får kvinnoorganisationerna en viktigroll som remissinstans inte bara på de traditionellakvinnofrågorna.På senare tid har också behovet av samverkan ökatmellan de svenska kvinnoorganisationerna ochinvandrarkvinnorna. Ökade resurser behövs tillkvinnoorganisationerna för kontaktarbete blandflyktingkvinnor i och opinionsbildning ommänskliga rättigheter för kvinnor i krig.Vi föreslår en ökning av anslaget tillkvinnoorganisationerna med och ettsärskilt gemensamt anslag för samverkan medflyktingkvinnor om . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om insatser för att öka andelenkvinnor i chefsbefattningar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av enresursutredning,3. att beslutar godkänna vad som i motionenanförts om stöd till kommuner och landsting för att förlängauppsägningstider,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om målen för jämställdhetsarbetet iarbetslivet,5. att beslutar att i lagen om anställningsskyddskall införas en ny §, 27 a, med lydelse enligt bilaga nr 1,6. att beslutar godkänna förslaget om ändringi lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn m.m.i enlighet med bilaga 2,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att regeringen verkarför att arbetsgivarna tar sitt ansvar för ett aktivtjämställdhetsarbete,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändringen av 12 §jämställdhetslagen (1991:433),9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den framtida inriktningen avpolitiken för arbetslivets förnyelse,10. att hos regeringen begär ettåtgärdsprogram för kompetensutveckling i näringslivet ochi gemensam verksamhet i enlighet med vad som anförts imotionen,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om företagshälsovård,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om redovisning av särskilda åtgärderför att minska kvinnors ohälsotal och ökarehabiliteringsinsatserna för kvinnor,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagregler ompersonalekonomiska redovisningar,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av regionalakunskapscentra,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen avarbetstidspolitiken,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av arbetsrätten,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Arbetsmiljöfonden börbedriva försöksverksamhet med arbetsvärderingsprojekt,18. att beslutar godkänna förslaget om en ny 9a § i jämställdhetslagen (1991:433) i enlighet med bilaga 3,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring ijämställdhetslagen (1991:433) för att kunna göralönejämförelser mellan branscher,20. att beslutar godkänna förslaget om en ny21 a § i jämställdhetslagen (1991:433) i enlighet med bilaga4,21. att till Jämställdhetsombudsmannenför /95 anvisar ett ramanslag på utöver vad regeringen har beräknat,22. att till utöver vad regeringen föreslagit för uppsökandearbete företrädesvis bland arbetslösa ungdomar,23. att till kvinnojourer iSverige anvisar utöver vad regeringen föreslagit för informations-och studieverksamhet samt förstärkning av kansliet,24. att beslutar att för /95tillföra anslag för Centra/foraför kvinnoforskning utöver vad som tidigare beslutats,25.