mot · GH02Sf633 · 1994-01-25 00:00:00 — i uppger att allt oftare sättsflyktingar i kriminalvårdens eller polisens celler. I juli år1993 satt 416 flyktingar bakom lås och bom i avvaktan påavvisning. 459 respektive535 flyktingar. Septemberrapporten visar också att i t exSkaraborgs län hade fem små flyktingbarn suttit i häkte merän . Detta trots att arrestering av flyktingbarnnumera är förbjudet och skall ersättas med övervakning.Även om föräldrarna sitter häktade för att de gjort denstora dumheten att komma till vårt land som flyktingar skallinte barnen straffas för det. Det kan ge dem livslånga skadorförutom dem de redan har.Situationen har blivit så kritisk för många asylsökandeatt de inte vågar stanna kvar på flyktingförläggningar. Detvisar bl.a. den stora flyktingströmmen därifrån. I september1993 var cirka 7 000 asylsökande, därav flera tusen barn,efterlysta av polisen. Vissa har lämnat för att prövamöjligheten till asyl i andra länder, bland annat ,, och . Andra håller sig gömda iSverige, under ovärdiga former och starkskräck för att bli upptäckta.Ett problem som speciellt gäller flyktingbarnen i Sverigeär att de börjar fösas från ort till ort allteftersom olikaflyktingförläggningar läggs ner. Men trots att man vet attflyktingförläggningar skall läggas ner skickas ändå nyaasylsökande familjer till sådana förläggningar för att snartflyttas till en annan förläggning på en annan ort.Eftersom flyktingbarnen ofta har ett svårt förflutet är detsärskilt viktigt att de får känna trygghet. En del av dem skallstanna i och bli svenskar. Vi får inte skada dem ellernågon annan mer än vad de redan är skadade. Skolan är oftaden lilla trygghet de har och kanske enda kontakten medsvenska förhållanden. Att skicka iväg dem till en ny ort, enny skola och nya förhållanden är inte särskilttrygghetsbefrämjande.I artikel 39 slår man fast samhälletsskyldighet att främja fysisk och psykisk rehabilitering samtsocial återanpassning av ett barn som på något sätt farit illa.I artikeln räknas upp olika former av vanvård, utnyttjandeoch övergrepp. Här inbegrips också väpnade konflikter ochtortyr.Ett krigsbarn som kommer till skall såledesrehabiliteras. I artikeln sägs vidare att det skall ske ''i enmiljö som befrämjar barnets hälsa, självrespekt ochvärdighet''.För att i praktiken uppfylla vad som ligger i ordetrehabilitering krävs en viss aktivitetsnivå. Att placera ettflyktingbarn med krigsupplevelser i en vanlig svenskskolklass och hoppas på att allt skall gå bra, kan knappastkallas rehabilitering. I sådana fall fordras prioriteringar ochsärskilda viljeinriktningar. Det kan exempelvis handla omförberedelseklasser i skolan, specialiserade konsult- ochbehandlingsteam med inriktning på krigs- och tortyrskador.I artikel 12 tillförsäkras ''det barn,som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttryckadem i alla frågor som rör barnet''. Det sägs också att barnetskall ''beredas möjlighet att höras'' innan beslut av olika slagfattas om barnet. Det måste således göras möjligt för varjeflyktingbarn att bli hört på ett sätt som är förenligt medbarns bästa.Diskriminering av barn får inte förekomma i något endaavseende. Det blir innebörden om man lägger sammanformuleringarna i artikel 22 och artikel2. Enligt konventionen skall de asylsökande barnen,flyktingbarnen, liksom andra barn, ha tillgång till fullgodbarnomsorg, skola, sjukvård (inte bara akutsjukvård) ochhabilitering. Så har inte alltid varit fallet när det gäller deasylsökande barnen. Det finns exempel på hur asylsökandebarn fortfarande diskrimineras i olika avseenden.Det är ovärdigt vårt land att inte den fundamentalaregeln om alla barns lika rättigheter alltid följs i praktikennär det gäller barn som finns i . Många barn harexempelvis fått vänta med medicinsk behandling medhänvisning till att de varit asylsökande.Till slut vill vi nämna problemet med barns asylskäl.Under många år har barns skäl till att söka asyl inte bedömtsväga lika tungt som de vuxnas skäl. I teorin har dettaändrats, men däremot inte i praktiken. Intyg från Räddabarnen eller barnpsykiatrisk expertis tillmäts sällanbetydelse. Flera av de intyg där det talats om barn med storapsykiska problem p.g.a. tidigare upplevelser har bara lagtsåt sidan. Där krävs en radikal förändring i förhållningssättettill barn. har i partimotionen angåendeflyktingpolitiken lagt förslag om att en arbetsgrupp undersocialstyrelsen med barnpsykiatrisk expertis ska höras vidUtlänningsnämndens behandling av ärenden där barn finnsmed. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verka för att speciell hänsyntas till familjer med barn som går i skolan då flyttningar tilloch från olika flyktingförläggningar planeras,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verka för att barn som blivitkrigs- och tortyrskadade får möjlighet till rehabiliteringinnan de placeras i vanliga skolklasser,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att göra det möjligt för varjeflyktingbarn att bli hört och lyssnat till på ett sätt som ärförenligt med barnets bästa.