mot · GH02Ub75 · 1994-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:177 Utbildning och forskning. I denna motion behandlar vi frågor som har koppling tilllöntagarfondsmedlen. Övriga frågor om högre utbildningoch forskning med anledning av prop. 177 behandlar vi i enseparat motion.Löntagarfondsmedlen kvar i AP-fondenAllmänna Pensionsfonden inrättades som ett led iuppbyggnaden av ATP-systemet och hade som syfte attsäkra utbetalningarna ur systemet. I fonden skulle de medelsamlas som inflöt i avgifter och som skulle användas tillATP-systemet. har löntagarfondernaingått som en viktig del av AP-fonden. Någon annananvändning av AP-fondens medel än pensionsutbetalningarskulle inte medges. För att särskilt minska risken förmissbruk av fondens medel inrättades fondstyrelser med ensammansättning som skulle förhindra sådant missbruk.Vid regeringstillträdet aviserade den borgerligaregeringen att löntagarfonderna skulle upplösas varvidpensionsmedel uppgående till sammanlagt drygt 20miljarder kronor överfördes till en fond -- Fond 92-94 -- medsärskild uppgift att förvalta löntagarfondsmedlen inför denkommande avvecklingen av dessa.I en överenskommelse mellan regeringen ochsocialdemokraterna nåddes enighetom att den utdelning av medel ur löntagarfonderna somplanerades av regeringen och ny demokrati skulle avbrytasoch att medlen skulle kvarstanna i pensionssystemet.Socialdemokraterna krävde i dessa överläggningar attåterstående pensionsmedel ur löntagarfonderna skullestanna kvar i pensionssystemet. Vi kunde på goda grunderhävda att det statsfinansiella läget var kärvt och behovet attstärka pensionssystemet stort. Regeringens företrädareaccepterade socialdemokraternas önskemål. Undantaggjordes endast för de medel som skulle användas till de s.k.riskkapitalbolagen, och (som regeringen gjortupp med Ny demokrati om ), och de sparpremiersom vissa aktieägare redan hade tjänat in då uppgörelsenträffades.Efter denna överenskommelse har den borgerligaregeringen agerat utan samråd med socialdemokraterna ochpå tvärs med överenskommelsen. beslutade denborgerliga riksdagsmajoriteten att avsätta 10 miljarder avde tidigare pensionsmedlen i löntagarfonderna till treforskningsstiftelser. I stället för att finansiera angelägenforskningsverksamhet över statsbudgeten valde regeringenatt åderlåta pensionssystemet. Vi reagerade med skärpamot denna hantering av pensionsmedlen och lade i ställetfram förslag om utbyggnad av forskningen inom strategiskaområden med finansiering över statsbudgeten.I juni 1993 beslutade borgerliga majoritet attöverföra ytterligare 1,7 miljarder av pensionsmedel i detidigare löntagarfonderna till två privata stiftelsehögskolor.Det blev slutligen och en internationellhandelshögskola i som privatiserades medpensionsmedel. gjorde riksdagsmajoriteten ettuttalande med innebörden att om börsutvecklingen varsådan att de medel som ursprungligen kom frånlöntagarfonderna översteg de till stiftelserna avsattamedlen, skulle överskottet användas förforskningsändamål. Detta bedömdes vid det tillfället sommindre sannolikt.I själva verket har börsutvecklingen sedan blivit sådanatt det nu återstår ca 8 miljarder i Fond 92--94.I föreliggande proposition tar regeringen det fjärde ochsista steget mot en total upplösning av pensionsmedel ur detidigare löntagarfonderna. Detta innebär att totalt ca 30miljarder kronor tagits från pensionsfonder som i stället äri behov av resursförstärkningar.Det svenska pensionssystemet står nu införgenomgripande förändringar, där huvudsyftet är att på långsikt säkra en av grundbultarna för välfärden.De relativa kostnaderna för pensionerna ökar av en radskäl:Pensionärerna blir allt fler i förhållande till antaletyrkesverksamma. Detta beror i hög grad på medicinskalandvinningar, en starkt förbättrad hälsovård och envälfärdspolitik som inneburit en väsentlig ökning avlivslängden.Pensionssystemet är ytterst tillväxtkänsligtoch sårbart vid konjunktursvängningar.Demografiskaförändringar till följd av höga födelsetal under fyrtiotalet.Trots de finansiella behoven i pensionssystemet och detmycket allvarliga statsfinansiella läget lägger nu regeringenfram ett flertal förslag som saknar samband medpensionerna och som regeringen inte bedömt tillräckligtangelägna för att prioriteras inom statsbudgeten. Defördelas till sju stiftelser, trots de konstitutionellabetänkligheter mot förfarandet som tidigare framförts.Vi socialdemokrater finner regeringens förfarandebeträffande pensionsmedlens användning mycket allvarlig.Vi föreslår att avslår regeringens förslag attanvända resterande medel från löntagarfonderna och yrkardärför avslag på regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1983:1092) med reglemente för Allmännapensionsfonden.Mot bakgrund av den ideologiska låsningen hos denborgerliga riksdagsmajoriteten inser vi att möjligheterna attfå till stånd ett förändrat beslut i fondfrågan inte är särskiltstora.Om inte bifaller vårt avslagsförslag lägger visom ett andrahandsyrkande att de kvarvarande medlen iFond 92-94 i Allmänna pensionsfonden uppdelas i tvåfonder med följande syften. Den första fonden,Kompetensutvecklingsfonden skall tilldelas avmedlen. Medel från denna fond skall användas förkompetensutveckling av löntagare och småföretagare enligtnedan utvecklade riktlinjer. Den andra fonden,Forskningsfonden skall tilldelas av medlen.Medel från denna fond skall användas för ändamål enligtnedan utvecklade riktlinjer. För båda fonderna bör gälla attsåväl avkastningen som kapitalet får användas för deavsedda ändamålen.De insatser för kompetensutveckling och forskning sombör komma i fråga skall vara avgränsade , dvs. inte haden karaktären att de borde finansieras med löpandebudgetmedel. Ambitionen skall vara att kraftsamla och låtadessa fondmedel möjliggöra en extraordinär satsning påinvestering i kunskap. Fondmedlen får förbrukas under enperiod på 3--. Det samhälleliga intresset avverksamheten inom båda fondernas områden gör att dennabör bedrivas enligt de regler som normalt gäller för statligverksamhet. Det innebär bland annat garantier för insyn,rättssäkerhet och kontroll.Riksdagen bör hos regeringen begära att programutarbetas på grundval av nedanstående riktlinjer föranvändning av medlen från de båda fonderna. Dessaprogram, som också skall innehålla förslag till organisationför såväl kapitalförvaltning som medelsfördelning, skallföreläggas för beslut.Detta innebär att vi yrkar avslag på regeringens förslagom att tillskapa ytterligare sju stiftelser. Vi anför sammakonstitutionella betänkligheter mot förfarandet som vitidigare gjort i detta sammanhang.KompetensutvecklingsfondSkälen för att öka löntagarnas och småföretagarnaskompetens är uppenbara: position i deninternationella arbetsfördelningen har gradvis försvagats.För att uppnå förbättrad konkurrenskraft och därmed engod ekonomi krävs ett högt kunskapsinnehåll iproduktionen och kompetenta, välutbildade löntagare.Detta gäller hela arbetslivet, privat såväl som offentligsektor.Inom den offentliga sektorn innebärbudgetunderskotten, den stora statsskulden och växandebehov stora krav på kompetens och effektiv organisation.1990 hade över 800 000 löntagare i åldern 16--enformell utbildning som inte ens låg i nivå med denutbildning som skall ge.Ca 2,0 miljoner löntagare hade gymnasiekompetenseller motsvarande. När det gäller andelengymnasieutbildade av arbetskraften motsvarar Sverigesposition OECDs genomsnitt. För eftergymnasialt utbildadeär läget sämre. befinner sig under OECDsgenomsnitt men 90-talets expansion av högskolan kommeratt förbättra läget.Enbart insatser för att höja utbildningsnivån för denytillträdande på arbetsmarknaden räcker inte för att höjakompetensen i arbetslivet. omsätts endast 20procent av arbetskraften. Dessutom förutsätterarbetsmarknadens krav på rörlighet omskolning/utbildningav dem som redan befinner sig i arbetslivet. En bredspridning förutsätter att utbildningen åtminstone delvis kangenomföras på arbetstid. Den stora kostnaden förkompetensutveckling kommer därmed att avsekompensation till arbetsgivarna för c1ökade lönekostnader. Iett läge med arbetslöshet blir emellertid den samhälls-c0ekonomiska kostnaden betydligt lägre. Minst hälften --sannolikt betydligt fler -- av de platser som blir tomma pågrund av utbildning kan antas i slutänden bli ersatta medmänniskor som annars skulle ha varit arbetslösa.Vuxenutbildning ska ses som en långsiktigt strategiskinvestering för tillväxt och full sysselsättning. För att uppnåstörsta möjliga bredd och effektivitet krävs insatser frånindivider, arbetsgivare och samhälle. Det är inte möjligt attenbart förlita sig på individernas egna initiativ. De som harde nödvändiga ekonomiska och andra förutsättningarna ärsom regel de som redan har en relativt god utbildningsnivå.Detta utesluter inte att den utbildning som individen självtar initiativ till och finansierar är ett värdefullt komplementtill de mer direkt arbetslivs- eller samhällsmotiveradeutbildningarna.Utbildningsbehovet kan delas in i framför allt trekategorier:utbildning motsvarande grundskole- ochgymnasieskolekompetens arbetsplatsanknutenvidareutbildning eller omskolning individuellt bestämdoch finansierad utbildningEn prioriterad grupp är de kortutbildade som behöverkomplettera sin grundskoleutbildning, dvs. förvärvakunskaper motsvarande årskurs 9. Därutöver skallmålsättningen vara att bereda alla som vill grundläggandegymnasieutbildning i matematik, svenska, samhällskunskapoch engelska. över en längre tidsperiod, t.ex. ,skulle det kunna innebära ca 100 000 vuxna igymnasieutbildning årligen.Ett sådant omfattande åtagande förutsätter betydandeinsatser från staten. Men arbetsgivarnas medverkanbehövs. Det gäller exempelvis lokaler, utrustning t.ex.datorer bl.a. för distansutbildning, rätt till ledighet m.m.Med tanke på att arbetslösheten -- i synnerhet för delågutbildade -- förutsätts ligga kvar på en hög nivå understörre delen av 90-talet finns starka skäl att nu överväga ensådan satsning. Vi vill i sammanhanget erinra om att det i s-motionen till årets riksdag om ett nationellt kompetensochkunskapslyft föreslås att Komvux nästa budgetår tillförs 40000 nya platser.Arbetsplatsanknuten utbildning måste -- oavsett om deninnebär ökad kompetens inom samma yrke eller utbildningför ett annat arbete för samma arbetsgivare -- utformas i ettnära samspel mellan arbetsgivaren, löntagarna ochexperter/utbildningsanordnare. Här finns ett starkarearbetsgivarintresse som bör kunna föranleda större insatserfrån arbetsgivarna, både när det gäller planering ochgenomförande. Det är de långsiktiga behoven av nykompetens i arbetslivet som ska vara styrande förutbildningens innehåll.Denna utbildning går dessutom ofta hand i hand medförändringar inom arbetsplatsens organisation. I självaverket sker det sannolikt viktigaste lärandet för de allraflesta i det praktiska arbetet på arbetsplatsen. Begreppet''lärande organisation'' måste bli en praktisk realitet. Ominte nya kunskaper tillämpas förfaller de snabbt.Efterfrågan på ny kunskap i arbetslivet har därför en centralroll för löntagarnas kompetensutveckling.Kompetensutveckling ingår som en av de viktigaste delarnai en aktiv näringspolitik för förnyelse av industri- ochtjänstesektorn. Kompetensutveckling och nyarbetsorganisation står i ett ömsesidigt beroende avvarandra.Grunden för utbildningsinsatserna bör vara programsom arbetsgivare och de fackliga organisationerna isamverkan träffar överenskommelse om.Formerna för utbildning kan variera och därmed ocksåfinansieringen: YTH, högskolekurser, yrkesinriktadKomvux, företagsintern utbildning eller av studieförbundenanordnade kurser är några exempel.Finansieringen av en organisations- ellerföretagsanknuten utbildning bör i första hand lösas inomföretagen. För att uppnå önskad volym och spridningkommer emellertid att krävas incitament och stöd frånsamhället. Det gäller särskilt de mindre och medelstoraföretagen som hitills har haft en svag orientering motkompetens. Många företag har också svårt att överblickasina förändrings- och därmed utbildningsbehov.Därför behövs en regional organisation avkunskapsmäklare/rådgivare som kan hjälpa till med attanalysera behoven, visa på alternativ, skräddarsyutbildningspaket och bidra till finansieringen avutbildningsprogrammen. Sådana ''regionalakompetenscentra'' ska vara små, projektinriktade ochobyråkratiska. Deras uppgift ska vara att arbetauppsökande gentemot företagen och få andra aktörer attagera/samarbeta. Här finns det goda erfarenheter avArbetslivsfonden att bygga på.Även storföretagen bör kunna få nytta av dessaregionala kompetenscentra. Under alla omständigheter ärdet viktigt att arbetet bedrivs i ett nära samarbete med destörre företagen för att få del av deras kompetens.Ett av svensk ekonomis stora problem är att det intefinns tillräckligt många nya företag som växer. Strukturendomineras dels av ett antal internationellt verksammastorföretag, dels av mycket små företag. Många storföretaghar en stark inriktning mot kompetens och en hög andelakademiker och forskare bland de anställda. Dennaföretagskategori har emellertid de senaste 15 årenframförallt växt utomlands.Så länge det finns ett stort antal företag som inteefterfrågar kompetens kommer sysselsättningen i Sverigeatt utvecklas svagt och att fortsätta halka neråt ivälfärdsligan. Därför behövs arenor för kunskapsöverföringoch stimulans mellan företagen i . Att bidra till attsådana uppstår regionalt och lokalt är en viktig uppgift förkompetenscentra.Distansutbildning är en metod för kunskapsinhämtningsom lämpar sig väl för vuxna, i synnerhet i kombination medfortsatt arbete. I s-motionen föreslås att ettdistansutbildningsinstitut inrättas. Distansutbildningenkommer med all sannolikhet att få mycket stor betydelse förvuxenutbildningen genom den nya interaktivainformationsteknologin, bildtelefoner m.m.Grundläggande utbildning/gymnasieutbildning samtarbetslivsanknuten kompetensutveckling kan i ettinledande skede delfinanieras genom att de medel som finnskvar i löntagarfonderna används. Arbetslivsfonden som hararbetat med ett likartat uppdrag har funnit att samhälletsinsatser generar en företagsinsats som uppgår till 2--3gånger så mycket. krävs emellertid en modell förkontinuerlig finansiering.ForskningsfondenForskning är av utomordentlig betydelse förutvecklingen i vårt land och näringslivets tillväxt.När det gäller svensk forskning är situationen den attstora insatser redan görs, relativt sett och i ettinternationellt perspektiv kan med rätta sägas mycket storainsatser. Svensk forskning håller också en kvalitativt högnivå och de svenska forskarna har mycket gott anseende iden internationella världen.Nytillkommande insatser måste givetvis -- oberoende avverksamhetsområde -- ses i perspektiv av vad som redangörs och av vilka kvarstående behov som finns. Detta ärnågot så självklart att det inte borde behöva sägas. Dentotala bristen på analys och behovsbedömning i regeringensproposition gör dock faktiskt ett sådant självklart uttalandenödvändigt.Vi föreslår att en forskningsfond inrättas på 15 procentav de kvarvarande löntagarfondsmedlen för ändamål somvi redan tidigare i motion 1993/94:Ub682 har framhållit. Vinoterar att regeringen i viss mån valt att uppmärksammamotsvarande områden bland sina många förslag, mengenom regeringsförslagens utformning -- stiftelseformen,regelverket runt stödet och den närmare inriktningen -- kanvi inte stödja propositionens förslag.Områdena är: kunskapsutbyte mellan näringsliv ochhögskola forskning vid de mindre och medelstorahögskolorna, svensk medverkan i europeiskforskningssamverkanRiktlinjen bör vara att en tredjedel av Forskningsfondenavsätts till vardera området.De forskningsändamål vi prioriterar vid finansieringmed löntagarfondsmedel har koppling till att öka tillväxteni landet. Med våra förslag kan sådana ökadeforskningsinsatser göras utan att annan viktig forskningeftersätts.Kunskaps- och kompetensutbytet mellan näringsliv ochuniversitet och högskolorFör att utveckla det viktiga samarbetet mellan näringslivoch universitet och högskolor har en hel del åtgärdervidtagits . Förutom kontaktsekretariat,uppdragsutbildning, uppdragsforskning, forskarbyar,kontaktforskare så har under den allra t.ex.inrättats ''teknikbrostiftelser'', gjorts översyn avindustriforskningsinstituten, givits möjlighet till aktiebolagför uppdragsforskning som bedrivs vid universiteten. Tilldetta kommer andra åtgärder som påverkar dessa områden,t.ex. tillkomsten av de stora strategiska stiftelserna ochsatsningarna på fördubblingen av forskarutbildade.Nya insatser för att stimulera samarbete mellannäringsliv och högskolan är angelägna. Regeringens förslagi propositionen som framför allt avser finansiering avforskarutbildning förutsätter att företagen skall kunnauppträda som medfinansiärer. Detta kommer att innebäraen styrning till områden av intresse för de företag som harmöjligheter till detta. Det är endast ett fåtal svenska företagsom i någon väsentlig omfattning kan medverka ifinansiering av forskarutbildning. Det är inte helt säkert attdet är just i samarbete med dessa företag de storaextrainsatserna skall sättas in. Det krävs att stödet får enannan utformning för att även de mindre och medelstoraföretagens behov skall kunna beaktas.Ungefär två tredjedelar av svenskt forsknings- ochutvecklingsarbete utförs inom näringslivet. Svensktnäringsliv har också utanför forsknings- ochutvecklingsuppgifterna i många delar en inriktning som göratt behovet av högt kvalificerad arbetskraft är stort. Trotsdetta är antalet personer med licentiat- ellerdoktorsexamen, som arbetar i näringslivet, begränsat.För närvarande avläggs ca 1 200 doktorsexamina ,varav drygt 200 vid de tekniska fakulteterna. Varje åravläggs också ca 250 licentiatexamina inom tekniskaämnen.Det är angeläget att fler av dessa kan rekryteras tillverksamhet inom näringslivet.Ett hinder för sådan rekrytering är att deforskarutbildade upplevs ha för snäv specialisering ochsaknar erfarenhet av och kunskap om näringslivet och förföretaget viktiga funktioner.Det ligger i sakens natur att forskarutbildningen leder tillspecialisering. Det är naturligtvis också ofta eller oftast justdessa specialkunskaper, som borde komma till användninginom näringslivet. måste dock uppmärksammasatt den som doktorerat har en rad mer generella färdigheterinom analys, problemformulering och problemlösning,förmåga att arbeta självständigt, att presenterabedömningar och resultat såväl skriftligt som muntligt. Attde forskarutbildade har också dessa kvaliteter upptäcksgivetvis bäst om arbetsgivare och företagare får möjlighetatt komma i direkt kontakt med dem som doktorerat.Med en rad förhållandevis enkla medel borde det varamöjligt att stimulera och förbättra näringslivets rekryteringav forskarutbildade. Exempel på åtgärder som skulle kunnakomma i fråga är finansiering av kortare kurser och annankortare vidareutbildning för forskarutbildade inomområden som skulle öka deras attraktivitet för näringslivet.Andra tänkbara åtgärder skulle kunna vara att ordna ''prao-perioder'' av olika slag för forskarutbildade inomnäringslivet. Åtgärder av detta slag prövas redanutomlands, t.ex. i England.Insatser som också bör kunna ses i detta perspektiv, mensom givetvis har en vidare relevans, gäller möjligheterna förunga forskare att etablera internationella kontakter,framför allt genom längre eller kortare vistelser utomlands.Kostnaderna för detta borde i viss mån prioriteras inomramen för universitetens och forskningsrådens anslag, menborde även -- om så bedöms lämpligt -- kunna finansierasgenom Forskningsfonden.Det är vidare ett känt faktum att ett mycket stort antalav de patent, som bygger på forsknings- ochutvecklingsarbete i , inte kommer till utnyttjandehär. Stora kostnader är ofta nedlagda i det arbete som leddefram till patentet, kostnader som mer eller mindre gårförlorade. Framställning av nya produkter skulle givetvisockså kunna bidra till att förbättrasysselsättningssituationen i vårt land. Stöd bör därför ges iolika former till att inom landet utnyttja patent som kommitfram ur forskning.Regeringen bör återkomma till med ettgenomarbetat program med förslag till åtgärder med deninriktning som ovan angivits. I samband med detta bör ävenen analys presenteras över effekterna av de inom dettaområde vidtagna åtgärder.Vi föreslår att ca en tredjedel av medlen i ovan nämndaforskningsfond används i syfte att stödja kunskaps- ochkompetensutbytet mellan näringsliv och universitet ochhögskolor.Forskning vid de nya högskolornaDen svenska högskolan har en stor spännvidd, också iden bemärkelsen att skillnaden i storlek mellan de störstauniversiteten och de minsta högskolorna är mycket stor.Också vid en internationell jämförelse finns ytterligheterinom vår högskola. De stora universiteten, i ochUppsala, är också i ett internationellt perspektiv mycketstora enheter. har vi i andra änden av skalan flerainternationellt sett mycket små högskolor. När det gällerutbildningen har detta uppmärksammats. Planeringen är attnya utbildningsplatser skall komma till framför allt vid demindre och medelstora högskolorna. Det är dock angelägetatt också forkningen vid dessa högskolor byggs ut och ändamålsenliga former.Målet bör vara att skapa en bas för kontinuerligforskningsverksamhet såväl i samverkan med fakulteter viduniversitet/fackhögskolor som med resurser för forskningpå eget programansvar. Vi erinrar om det förslag som vitidigare fört fram i motion avlämnad ''Forskning vid de mindre och medelstorahögskolorna'' och som innebär att anslaget C 47 tillförs 33miljoner kronor utöver regeringens förslag. Detsammagäller förslaget om en gemensam forskningsorganisation förde mindre och medelstora högskolorna.Vi anser att det finns behov av ett särskilt lyft förforskningsuppbyggnad vid de mindre och medelstorahögskolorna samt högskolan i . Detta kan ske genomatt dessa högskolor tillförs medel från den forskningsfond viföreslår. Medlen skall avse extra förstärkning utöver detsom finansieras över vanliga budgetmedel. Det kan bådegälla utrustning, t.ex. instrument och data, förstärkning avbiblioteken och temporära forskargrupper knutna tillhögskolan med syftet att bygga upp forskningskapacitetenoch forskarkontakterna.Till motiven för att de mindre och medelstorahögskolorna skall bedriva forskning har under de senasteåren också alltmer lagts deras näringspolitiska betydelse.Detta hänger framför allt samman med den ökade vikt somnu läggs vid utvecklingen i de små och medelstora företagenoch dessa företags behov av tillgång till forskningsmiljöer inärmiljön. Det har också sin betydelse att storföretag ochstatliga verk som är lokaliserde till mellanstora städer harett behov av en ''kompetenstät'' regional miljö för sinutveckling. Detta gäller även om de tillgodoser delar av sittbehov av specialiserade forskningskontakter via egnainternationella nätverk.Vi avvisar regeringens förslag om en särskild stiftelse förforskning vid de mindre och medelstora högskolorna och deföreslagna principerna för stiftelsens stöd för forskning viddessa högskolor.Europeisk forskningssamverkanGenom ikraftträdande den 1 januari 1994har fått vidgade möjligheter att delta i EUsforskningssamarbete. skall därmed också delta ifinansieringen av detta forskningssamarbete påprogramnivå. omfattar det nu löpande tredjeramprogrammet. För tillträde till det fjärderamprogrammet, som förväntas träda i kraft krävsändring av bl.a. genom beslut i gemensammakommittén.Som framgår av propositionen är statens kostnader fördet svenska deltagandet i EUs forskningssamverkan underEES-avtalet ca per år.Kostnaderna förväntas under stiga till mer än detdubbla då EUs fjärde ramprogram avses få en betydligtstörre omfattning än det nu gällande ramprogrammet.Om ansluter sig till EU kommer nämndakostnader att ingå som en integrerad del i den totala svenskamedlemsavgiften för finansiering av EUs verksamhet.Detagandet i EU:s forskningsprogram har såvälnäringpolitisk som allmänpolitisk innebörd i meningen attSverige genom får delta i detta.