mot · GH02Sk48 · 1994-05-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:234 Vissa inkomst- och företagsskattefrågor, m.m. 1993/94:234 föreslås att klyvningsräntan höjsmed till sammanlagt statslåneräntanmed . I propositionen föreslås också attden positiva räntefördelningen görs frivillig. Enligt deberäknade budgeteffekter som presenteras i propositionenskulle den varaktiga kostnaden för ökningen avklyvningsräntan uppgå till 0,32 miljarder kronor.Beräkningen av budgeteffekterna bygger bl a påförutsättningen att den ökade möjligheten till uttag avnäringsinkomst i form av positivt fördelningsbelopputnyttjas fullt ut. Denna förutsättning vilar i sin tur på attnäringsidkaren med de nuvarande reglerna förverkar sinmöjlighet att ta ut intäkt som kapitalinkomst om intäkten istället behålls i verksamheten.Jag har i motionen 1993/94:Sk359 lagt förslag omändringar i lagen om räntefördelningen vid beskattning,lagen om expansionsmedel och lagen omperiodiseringsfonder som innebär att en enskildnäringsidkare på motsvarande sätt som ett aktiebolag skakunna använda tidigare års i företaget sparade vinster tillräntefördelning (=utdelning). Om dessa lagändringargenomförs undanröjs det hinder att utnyttja frivilligheten iräntefördelningen som i propositionen tillagts så stor vikt.De förändringar som jag föreslagit torde ha sin störstabudgetmässiga effekt i den del de omfattar de medel som nuinnestår på skogskonton. Den budgetmässiga effekten avatt medel som innestår på skogskonton kan räntefördelas,sättas av till periodiseringsfond eller medföra en ökning avexpansionsmedel skulle enligt tidigare beräkningar uppgåtill ca per år.Som motiv för en frivillig räntefördelning anförs ipropositionen främst att den positiva räntefördelningen ivissa fall kan urholka socialförsäkringsskyddet för enskildanäringsidkare och fysiska personer som driver verksamhet ihandelsbolag. Det är något märkligt att den olikformighetgentemot aktiebolagen som jag tagit upp i vår motionändock skall få stå kvar och som framhålls i propositionenförhindra att frivilligheten i räntefördelningen kommer attutnyttjas.I det tidigare lagstiftningsarbetet med neutralföretagsbeskattning har beräknats att ca 9/10 avfördelningsunderlaget ligger inom det gamla inkomstslagetjordbruksfastighet (SOU 1991:100 s 145). Vid kontaktermed LRF har jag inhämtat att det endast är ca 10--avlantbruksföretagen som under ett normalår har en inkomstsom överstiger den s k brytpunkten. Numerärt finns det enrelativt stor grupp med låga inkomster och med ettgenomsnittligt fördelningsunderlag om ca . EnligtLRF:s uppskattning bör frivilligheten leda till att ettbetydande utrymme för positiv räntefördelning intekommer att utnyttjas p g a intresset att upprätthålla en vissgrundnivå på sina sociala förmåner. LRF uppskattar att denbudgetmässiga effekten av den föreslagna höjningen avklyvningsräntan i kombination med en frivillighet i vart fallinte kommer att överstiga hälften av den i propositionenberäknade. Om de av mig framlagda förslagen genomförsökar naturligtvis trovärdigheten i LRF:s bedömning.De beräkningar av budgeteffekterna som presenteras ipropositionen baseras också på antagandet att dengenomsnittliga marginalskattesatsen är hos denäringsidkare som berörs av en höjd klyvningsränta. EnligtLRF:s bedömning ligger endast 10--av lantbrukarnaöver brytpunkten. Vid bedömning av vilka budgetmässigaeffekter de presenterade förslagen kan få bör därför ocksåbeaktas att varje procentenhets förändring av den antagnagenomsnittliga marginalskattesatsen innebär eneffektförändring om ca 20 miljoner kronor.Min slutsats är att de förslag som jag presenterade imotion 1993/94:Sk359 i sin helhet ryms inom detbudgetutrymme som enligt propositionen är beräknat förden däri föreslagna ändringen av klyvningsräntan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att medel innestående påskogskonto skall få användas för avsättning tillexpansionsmedel och periodiseringsfonder samt utgöraunderlag för räntefördelning.