mot · GH02T401 · 1994-01-25 00:00:00 — Det sägs visserligen att kunde diktera ett brevsamtidigt som han läste ett annat. I själva verket visaremellertid ett stort antal vetenskapliga undersökningar attmänniskan under full koncentration bara kan göra antingendet ena eller det andra. Vår hjärna är så konstruerad att denkoncentrerat och intensivt endast kan ta emot ensinnesmodalitet i sänder. Man kan alltså inte enligt denkonstruktion vi lyder under göra två saker medsamma koncentration på båda.Antalet biltelefoner i vårt land har ökat dramatiskt ochuppgår nu enligt till drygt 700 000. I går det ca80 mobiltelefoner på tusen invånare, mot bara ca 6 iTyskland. Visserligen finns det på marknaden också tillgångtill sådana biltelefoner, försedda med mikrofoner ochhögtalare, som gör att bilföraren inte behöver lyfta någontelefonlur vid användningen av mobiltelefonen. Tyvärrsaknas dock statistik som belyser hur många mobiltelefonersom har sådan s.k. handsfree-utrustning. Det finns inteheller några uppgifter om hur stora marknadsandelar somtelefoner med denna utrustning har i Sverige.Erfarenheterna -- som bl.a. bygger på uppgifter frånpolishåll, visar dock att det vanligaste förfaringssättetfortfarande är att många bilister kör bil med en hand ochhåller i biltelefonen med den andra under pågåendekörning. Polisrapporter talar också om att sådantelefonering inte sällan sker i bilar framförda på motorvägari mycket höga hastigheter.Såväl internationella som svenska undersökningar visaratt användande av biltelefon under pågående bilkörning harnegativa effekter på förarens reaktionsförmåga medförsämrad trafiksäkerhet som följd. i redovisade vid forskardagar en studie som bl.a. visade att den som talar i telefon vidsamtidig bilkörning i vissa fall fördubblar sin bromssträcka.Studien ger sålunda klart vid handen att den mentalakapaciteten minskar och reaktionstiden förlängs hos denbilförare som använder mobiltelefon under körning. Envanlig uppfattning har varit att bilisten ökar sittsäkerhetsavstånd när han talar i telefon. Linköpingsstudienvisar att detta är fel. Slutsatsen är alltså att sannolikhetenför en olycka ökar om föraren talar i telefon.Att förare som talar i mobiltelefon kör sämre än andrakonstaterar bl.a. också iMalmöhus län. ''Uppmärksamheten blir sämre ochreaktionstiderna längre'', slår förbundet fast.Men trots att det entydigt kan fastställas att samtali telefon i samband med bilkörning allvarligt undergrävertrafiksäkerheten och att bristande uppmärksamhet vidsådan körning lett till allvarliga olyckor förlitar sig ansvarigamyndigheter fortfarande på att det genomupplysningskampanjer skall gå att stävja missbruket.Erfarenheterna visar nu tydligt att dessa kampanjer varitresultatlösa.För något år sedan avled en ettårig pojke av skador somvållats av en lastbilschaufför som brast i uppmärksamhet dåhan talade i biltelefon och körde in i den personbildär pojken vistades. Straffet blev lindrigt. Inget åtal förvållande av kroppsskada. Påföljdeninskränktes till 40 dagsböter () och 4 månadersindragning av körkortet. Åklagarna tycks vara villrådiga:''Varför ska vi se allvarligare på denna typ av förseelser änen tappad fimp. Det är en gärning på snattarnivå. Så längelagen är som den är kan vi inte döma hårdare. Den måste iså fall ändras.'' Detta konkreta fall visar med all önskvärdtydlighet två saker. För det första att telefonsamtal underpågående bilkörning inte bara är olämpligt utan direktlivsfarligt. Och för det andra att påföljden för vållande avtrafikolyckor i samband med biltelefonering inte står irimlig proportion till den allvarliga förseelsen.Slutsatsen blir att bilkörning under pågåendetelefonering, där ena handen håller i ratten och den andra itelefonluren, inte är förenligt med iakttagande avtillfredsställande trafiksäkerhet. Förfarandet torde därförstå i strid med grundregeln för vägtrafik i 5 § första stycketVTK, där det klart står uttryckt att ''vägtrafikant skall iakttaden omsorg och vaksamhet som till förekommande avtrafikolycka betingas av omständigheterna''.Vägverket saknar uppgifter om olyckor i samband medanvändandet av biltelefon. Anledningen är, säger man, att''man ofta uppger andra orsaker till en olycka än vad somegentligen förorsakat den''. Trots de uppenbara trafikriskersom också erkänner vara förknippade medtelefonering i samband med bilkörning har verket ännu integjort någon riktad kampanj för att upplysa om dessa risker.Sammantaget visar såväl avsaknaden av tillförlitlig statistiköver antalet olyckor förorsakade av biltelefonering somunderlåtenheten att från ansvariga myndigheters sidamålmedvetet informera om riskerna med sådantelefonering att det nu är hög tid för en av riksdageninitierad undersökning som kastar ljus över rådandeproblem och missförhållanden.I sin motivering för avslag på tidigare motioner omlagreglering av användningen av biltelefon i fordon hänvisartrafikutskottet (bet. 1992/93:TU4) till gällande regler iVägtrafikkungörelsen (VTK), regler som bevisligen intehar någon effekt. Utskottet förutsätter vidare ''att frågankommer att övervägas i samband med den aviseradepropositionen om ett samlat trafiksäkerhetspolitisktprogram.'' Trots att nämnda proposition (1992/93:161) inteinnehåller något sådant övervägande, och utskottetsförutsättningar därmed inte infrias, avslår man på nytt (bet.1992/93:TU29) och med nästan exakt sammaslentrianmässiga motiveringar motioner som vill ökatrafiksäkerheten under bilkörning.På marknaden finns och efterfrågas mobiltelefoner ochhögtalare som medger att fordonsföraren inte behöver hållai själva luren vid användningen av mobiltelefonen -- s.k.handsfree-utrustning. Detta ger ett klart belägg för att detär fullt möjligt att väsentligt förbättra trafiksäkerheten vidtelefonering i bil. För att komma till rätta med de problemsom ''enhandskörning'' innebär för trafiksäkerhetenföreslår vi att biltelefonering bara skall få ske med s.k.handsfree-system -- d.v.s. utrustning som innebär att någontelefonlur aldrig behöver lyftas -- från och med den 1 januari1995. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en undersökningsom belyser mobiltelefonmarknaden i och dekonsekvenser användning av biltelefon under körning harpå trafiksäkerheten,2. att hos regeringen begär en sådan ändring ivägtrafikförordningen att telefonering under pågåendebilkörning enbart får ske med s.k. handsfree-utrustning frånoch med .