mot · GH02Jo802 · 1994-01-25 00:00:00 — Organisationen av det praktiska jakt- ochviltvårdsarbetet i landet är behäftad med stora brister. Detgäller främst den överrepresentation för de renajaktintressena som präglar nuvarande jakt- ochviltvårdsorganisation. Därmed begränsas ocksåmöjligheterna för natur- och djurskyddsintressena attkunna påverka detta viktiga arbete.Enligt riksdagsbeslut och 1951 handhas jakt- ochviltvårdsarbetet i av (). I detta arbete ingår att föreslå jakttider samt angevilka djurarter som skall vara jaktbara. För beredningen avdessa ärenden har SJF tillsatt en arbetsgrupp --jakttidsberedningen. I denna beredning har bl.a. och deltaga. Av de övriga fjortonmedlemmarna är åtta jägare, en från LRF och fem frånstatliga institutioner (Kungl. , Kungl.Skogs- och Lantbruksakademien, StatensVeterinärmedicinska anstalt, och ).Genom ordförandens utslagsröst behåller emellertidalltid de rena jägarintressena majoriteten. Beredningensförslag måste också godkännas av ochöverstyrelse, innan förslagen sänds vidare till (). Därefter sänder SNV ut förslagetpå remiss till olika organisationer, dock inte till fler natur-och djurskyddsorganisationer än de två som ingår ijakttidsberedningen.Den vilda faunan måste betraktas som en naturresurstillhörig hela nationen. Moderna ekologiska kunskaper ochprinciper måste styra hur faunan ska skyddas, vårdas ochnyttjas. Detta är ett synsätt som också präglat den nyaviltvårdslag som antogs sedan.Den nuvarande utformningen av jakt- ochviltvårdsarbetet innebär emellertid att stora grupper medanknytning till natur- och djurskyddsintressena inte fårtillfälle att påverka jaktens utformning i den utsträckningsom den växande miljöoch naturskyddsopinionenmotiverar. jaktaspekter dominerar alltså dagensviltvårdsarbete i alltför hög grad på miljö- ochnaturvårdsaspekternas bekostnad. Som bara ett exempel pårådande disproportioner kan nämnas att natur- ochdjurskyddsorganisationerna har dubbelt så mångamedlemmar tillsammans jämfört med . Därtill kommer ett mycket stort antalicke-organiserade naturvårdsintressenter, som i olikasammanhang krävt förändringar i jakten. Det är av stortallmänt intresse att vi tar ett gemensamt ansvar för vårfauna och dess möjligheter att överleva och ha individrikapopulationer.Med den ganska genomgripande förändring i synen påmiljöoch naturskyddets betydelse för utvecklingen av vårtsamhälle som genomsyrar folkopinionen torde det varahög tid att ändra på det märkliga förhållande, som innebäratt en jaktorganisation innehar en dubbelroll som bådeideell intresseorganisation och jakttidsberedandemyndighet.Som bl.a. framhållit tillStatens och medanledning av tidigare riksdagsmotioner och motioner tillföreningens årsstämma är det hög tid att natur- ochdjursskyddsintressena nu får ett lika stort inflytande på jakt-och viltvårdsfrågor som jägarna.I detta syfte föreslår vi att en ny organisation skapas föratt ta hand om ansvaret för det viktiga jakt- ochviltvårdsarbetet. Organisationen som lämpligen kunde fåformen av ett bör bildas helt friståendefrån SJF och bestå av representanter för ,naturvårdsorganisationerna, friluftslivet, djurskyddet,forskningen, skogs- och jordbruket samtjägarorganisationerna. I sammanhanget bör övervägas ominte den kvarvarande delen av SNV:s enhet för faunavårdoch jakt som handhar licensjaktsfrågor ska avskiljas och attden del som är tänkt att ligga på infogas i dennya organisationen för att åstadkomma ett helhetsgrepp påjakt- och viltvårdsarbetet.Faunarådets självständighet och integritet måstemarkeras, varför t.ex. ordföranden måste vara neutral.Rådets arbetsuppgifter ska inte begränsas till att föreslåjakttider utan ges en vid omfattning, och bl.a. inkluderavilka arter som jakten skall omfatta och på vilka villkordenna får bedrivas. Eftersom jägarna så totaltdominerar beslutsfattandet kommer dessa mycket viktigafrågor inte ens upp på dagordningen. Det råder f.n. en djupoenighet mellan natur- och djurskyddsorganisationerna ochjägarna om hur förekommande avarter inom jakten skallkunna beivras.Exempel på sådana avarter är t.ex. jakt underfortplantningstid. Vidare förekommer jakt på rovdjur somdödas enbart i egenskap av konkurrenter till jägarna själva,t.ex. räv och grävling som också är viltjägare. Likaså jagasdjurarter som inte ger något väsentligt utbyte förkonsumtion, t.ex. sothöns, ekorre, ochenkelbeckasin. Det är också känt att jakt bedrivs påsällsynta arter. Fältfångst och snaror uppmuntras avnaturvårdsverket trots att t.ex. ripsnarningen innebär attmånga ripor dör först i snaran. Myckethöga skadeskjutningsfrekvenser förekommer vad gällerhageljakt på flygande fågel. Hundratals ton bly sprids inaturen och förorsakar sekundärförgiftningar framför allthos andfåglar, men också hos rovfåglar som äterskadeskjutna djur. Andra förekommande avarter är jakt inaturreservat, skottpengar som kommuner nu harmöjlighet att besluta om, turistjaktssafarin och jakt näraskymningen, vilket inte sällan innebär att skottskadade djurinte effektivt kan eftersökas.Ett faunaråds verksamhet skulle med fördel kunnafinansieras med delar av viltmedlen i jaktvårds- ochvildskaderegleringsfonderna.Då missförhållandena till följd av nuvarandeorganisation av jakt- och viltvårdsarbetet är så uppenbaraoch åtgärder för att komma till rätta med problemen därförangelägna, är det väsentligt att utskottet utan ytterligaredröjsmål prövar sakfrågan på nytt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en ny och meraallsidigt sammansatt jaktvårdsorganisation.