mot · GH02A37 · 1994-02-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:65 En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl. är positivt till propositionens inriktningsom går ut på att slopa onödiga avvikelser i förhållande tillreglerna på arbetsmarknaden i övrigt. På ett antal punkterkan förslagen dock inte godtas.Andra författningars tillämpningI 42 § stycke 3 i den föreslagna lagen om offentliganställning stadgas att föreskrifter i andra författningar änlagar skall tillämpas även om de avviker från lagen omanställningsskydd. Detta betyder att den statligearbetsgivaren också i fortsättningen ensidigt kan meddelaregler om avvikelser från lagen om anställningsskydd tillskillnad från vad som gäller den övriga arbetsmarknaden.Denna reglering ställer staten som arbetsgivare i enomotiverat gynnad position gentemot facket och deanställda jämfört med andra arbetsgivare. I förhandlingarom avvikelser från lagen om anställningsskydd vet parternaatt staten ensidigt kan besluta om avvikelser och därmed gårbalansen mellan parterna förlorad.Information om lediga anställningarReglerna i och om förfarandet vid tillsättningar avstatliga tjänster föreslås avskaffade. Enligt propositionenkan det finnas skäl att ha särskilda regler i vissa situationer,t.ex. vid rekrytering av professorer till universitet ochhögskolor, för att garantera bästa möjliga kompetens.Vänsterpartiet anser att den frihet som myndigheternafår enligt förslaget kan komma att hota respekten för denallmänna tjänstens integritet. Utvecklingen kan ledas in iokontrollerade banor. Risken för allsköns mygel i sambandmed personalrekryteringen ökas starkt. Grupper utanvälutvecklade kontaktnät hos myndigheterna kommer att fåsvårare att hävda sig, det kan gälla invandrare eller kvinnorsom varit föräldralediga.BisysslorDet föreslås i propositionen att nuvarande bestämmelserom förtroendeskadliga bisysslor i sak skall bli oförändrade.Det är inte tillfredsställande eftersom det visat sig att enskärpning av reglerna i hög grad påkallas av rådandeförhållanden.Det har förts en diskussion i pressen om justitierådenssynnerligen omfattande bisysslor som skiljemän. Detförhållandet att justitieråden utför välavlönade uppdrag åtprivata företag kan leda till att jävssituationer uppkommer.Tidningen redogör i en artikelpublicerad för hur man hos tre ledandeakademiska jurister bett om kommentarer till vissajuridiska aspekter på --Renault-affären. Alla treavböjde att uttala sig och hänvisade till att de redan skrivitutlåtanden för konstaterade att extraknäck förVolvoledningen förseglade professor läppar och attvarken allmänhet, riksdag eller regering hade möjlighet attfå höra den offentliganställde professor åsikt om Sverigesgenom tiderna största och viktigaste industriaffär.Det är nödvändigt att i införa ytterligarerestriktioner beträffande offentliganställdas rätt att utförabisysslor. I annat fall kan allmänhetens förtroende för derasintegritet komma att rubbas.DisciplinansvarIngen förändring i gällande rätt föreslås beträffande detförhållandet att det saknas rätt till skadestånd förarbetstagaren om arbetsgivaren gjort en felaktig bedömningvid ett beslut om disciplinstraff. En sådan rätt bör införasbåde av rättssäkerhetsskäl och därför att denna avvikelsefrån vad som gäller på arbetsmarknaden i övrigt äromotiverad.Skyldigheten att anmäla brott till åtalEnligt propositionen skall skyldigheten att anmäla brotttill åtal begränsas. Detta förslag bör inte genomföras.Det är som påpekar i sittremissvar omöjligt för en icke juridiskt skolad person attbedöma om straffpåföljden för en viss handling kan blifängelse. Som framhåller reagerarstatliga myndigheter trögt på brister i efterlevnaden avbestämmelser av ekonomisk betydelse. Utredningensförslag ger en felaktig signal till myndigheterna.Utköp av arbetstagareRegeln i 7 kap. 1 § föreslås slopad och ersatt med39 § i lagen om anställningsskydd som möjliggör utköp avmisshagliga anställda trots att laglig grund saknas. Detta ärsynnerligen stötande. Varför skall även offentligaarbetsgivare ges möjlighet att sätta sig över lagen? En sådanutveckling är ägnad att undergräva allmänhetenstilltro till rättssamhället. I stället borde förhållandena påden privata arbetsmarknaden i detta avseende ändras ochdenna kvarleva från feodalsamhället undanröjas även där.Ogiltigförklaring av uppsägning vid turordningsbrottRegeln i 8 kap. 3 § om ogiltigförklaring avuppsägning som strider mot bestämmelser om turordningföreslås bli avskaffad. Inga hållbara skäl har angivits varförbestämmelsen, som fungerat väl, skall utgå. Tvärtom hardet ökade antalet uppsägningar på grund av arbetsbristgjort dess bibehållande ännu angelägnare. En sådanbestämmelse vore självfallet av värde också på övriga delarav arbetsmarknaden.Skadestånd vid brott mot reglerna omåteranställningsrättRegeln i lagen om rättegången i arbetstvister i 1 kap. 2 §andra stycket som hindrar att en arbetsgivare inom denstatliga sektorn döms till skadestånd för brott motåteranställningsreglerna kvarstår. Möjligheten att iadministrativ ordning överklaga tillsättningsbeslutet kaninte vara skäl att behålla denna särreglering. Denna regel iarbetstvistlagen bör därför tas bort.Periodiska hälsoundersökningarEn i lagen reglerad skyldighet för vissaarbetstagargrupper hos staten, kommunerna ochlandstingen att genomgå periodiska hälsoundersökningarföreslås. Införande av en sådan skyldighet kan varaberättigad när det gäller personal i s.k. säkerhetstjänst,t.ex. bussförare, flygtrafikledare, piloter etc. Denföreslagna regleringen betyder att regeringen delegerar nedtill myndighetsnivå att avgöra vilka personalkategorier somskall vara skyldiga att underkasta sig påtvingadläkarundersökning.En lagstiftning av denna ytterst integritetskänsliga artmåste både vara mer preciserad och innehållarättssäkerhetsgarantier. Vi får inte glömmarättsröteskandalerna som ger fleraexempel på hur de då gällande bestämmelserna utnyttjadesav arbetsgivaren för tvångsvisa läkarundersökningar iovidkommande syften.Vi avstyrker bestämt att denna reglering av tvångsvisaläkarundersökningar genomförs. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att 42 § tredje stycket i förslagettill lag om offentlig anställning skall utgå,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information om ledigaanställningar,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ytterligare restriktionerbeträffande offentliganställdas rätt att utföra bisysslor,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt till skadestånd vid felaktigabedömningar vid beslut om disciplinstraff,5. att beslutar att 22 § i den föreslagna lagenom offentlig anställning skall ha följande lydelse:Arbetstagare, som är skäligen misstänkt för sådant itjänsteutövningen begånget brott som avses i 20 kap. 1--3§§ eller annat brott varigenom han har sattåliggande i tjänsteutövningen åsido, skall anmälas till åtal,om för brottet är föreskrivet fängelse eller det finnsanledning anta att talan om enskilt anspråk kommer attföras.I fråga om allmänfarlig vårdslöshet som avses i 13 kap.6 § första stycket får regeringen medgeundantag från anmälningsskyldighet enligt 1 §,6. att beslutar om en 13 a § i lagen om offentliganställning med följande lydelse:Arbetstagare får skiljas från anställningen endast medstöd av föreskrift i denna lag,7. att beslutar att 12 § i den föreslagna lagenom offentlig anställning skall tillföras ett andra stycke medföljande lydelse:Uppsägning, som strider mot bestämmelse omturordning, skall på talan av arbetstagaren förklaras ogiltig.Vid tvist om giltigheten av uppsägning enligt första styckettillämpas 34 § andra och tredje styckena, 37 §, 40 § förstaoch tredje styckena samt 42 § lagen om anställningsskydd.I fråga om avvikelser i kollektivavtal från vad som sägs i 40§ första och tredje styckena lagen om anställningsskyddtillämpas 2 § andra stycket samma lag,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt till skadestånd vid brott motreglerna om återanställningsrätt,9. att avslår förslaget till 30 § i lag om offentliganställning.