mot · GH02Sf511 · 1994-01-25 00:00:00 — När blivit allmän och när allt fler ungdomargenomgår gymnasial utbildning har den s.k.begåvningsreserv, som förr fyllde folkhögskolor,funnit plats i det allmänna skolsystemet. Politiker ochandra, som inte insett folkhögskolans möjligheter, har anat,att det finns pengar att spara för stat och landsting, närfolkhögskolan inte längre tycks behövas. Därför harfolkhögskolans existens varit hotad.Nya utbildningsklyftor har dock uppstått i takt med attfler utbildningsvägar öppnats för de yngsta generationerna.Samhällsutvecklingen har också gjort, att nya kunskaperefterfrågas även av dem, som lämnat skolan för relativt korttid sedan. Med stor flexibilitet och snabbhet har svenskfolkhögskola visat beredskap till utbildningsinsatser påständigt nya områden, som efterfrågats av studerande ellerönskats av staten och andra avnämare.Folkhögskolansursprungliga uppgift -- att ge allmän medborgerligbildning -- är fortfarande tydligt markerad i den studiemiljö,som skapas vid en folkhögskola.Folkhögskolornaskompetensgivande utbildning ger möjlighet till fortsattastudier och yrkesutbildning. En mängd yrkesutövare harjust med folkhögskolans hjälp inhämtat de kunskaper sombehövts och/eller krävts för fortsatta studier.Vissyrkesutbildning -- för t.ex. fritidsledare,organisationsfunktionärer, kyrkomusiker och journalister --har efterfrågats med annan profil än vad som tidigareerbjudits.I en mängd arbetssituationer har utvecklingenvisat behov av kompletterande utbildning -- grundläggandeoch/eller specifik.När arbetslöshet ökat, harutbildningsresurser behövts snabbt och i oväntadomfattning.I samtliga ovan nämnda situationer har justfolkhögskolan visat att den har resurser för snabbaomställningar och för nya utmaningar. Ingenutbildningsform -- möjligen med undantag avstudiecirkeln -- torde ha sådan anpassningsförmåga somfolkhögskolan.Nya krav på utbildningsinsatser har inneburit, att enfolkhögskolekurs inte nödvändigtvis är renodlat gymnasialeller eftergymnasial. Det har betydelse för det antalterminer, under vilka den studerande kan erhållastudiemedel. För gymnasial utbildning är antaletstudiemedelsterminer lägre än för eftergymnasial.Om det i en sammanhållen folkhögskolekurs kan ingå enkompletterande gymnasial del, som övergår i eneftergymnasial, bör det inte vara förvånande att kursentotalt omfattar längre studietid än enbart en gymnasialutbildning. Det finns exempel på att sådanafolkhögskoleutbildningar klassats som enbart gymnasialaoch att antalet tillgängliga studiemedelsterminer därför inteär tillräckliga för hela utbildningstiden. Det säger sig självtatt det då är svårt för de studerande att finansiera sinastudier.Vi anser, att en folkhögskolekurs, som består av både engymnasial och en eftergymnasial del, skall kunna berättigatill studiemedel under fler terminer än vad som gäller förenbart gymnasiala studier. Detta bör kunna uppnåsantingen genom att sådan utbildning -- trots att denbetraktas som gymnasial -- berättigar till flerstudiemedelsterminer än normalt eller genom att en irespektive kursplan redovisad uppdelning i gymnasialrespektive eftergymnasial utbildningsdel får tillgodoräknassammanräknade.En sådan möjlighet torde te sig rättvis förfolkhögskoleelever i jämförelse med situationen förstuderande, som fullföljer respektive utbildningsdelar iandra studieformer -- gymnasieskola och högskola.Vi föreslår, att reglerna för studiemedel anpassas tillförslaget i denna motion. Det bör ge regeringentill känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att antalet studiemedelsterminerför studerande vid folkhögskola bör ökas om ensammanhållen folkhögskolekurs innehåller både enkompletterande gymnasial och en eftergymnasial del.