mot · GH02U613 · 1994-01-25 00:00:00 — Alla mänskliga rättigheter åt allaVärldskonferensen om de mänskliga rättigheterna (MR)i emotsågs inte med några större förväntningarav MR-organisationerna, vilka fruktade att och andraasiatiska stater skulle lyckas undergräva de grundläggandeprinciperna deklaration om de mänskligarättigheterna. Det lyckades inte, men värderingarna av vadkonferensen egentligen gav går starkt isär. Viktigast var attalla förmåddes erkänna principen att de mänskligarättigheterna är universella, att det är rättigheter som allamänniskor har ''oavsett politiskt, ekonomiskt och kulturelltsystem''.Viktigt var också att konferensen fastslog att demänskliga rättigheterna är odelbara och ömsesidigtberoende. Under det ställdes ju de individuella(politiska och medborgerliga) rättigheterna som ochvästvärlden drev, mot de kollektiva (ekonomiska ochsociala) som hävdades av kommuniststaterna. U-ländernasatte rätten till nationellt oberoende och utveckling främst,som en förutsättning för alla de andra. fick båda ge efter.USA accepterade de ekonomisk-sociala rättigheterna, de politisk-medborgerliga.Men det kan vara en läpparnas bekännelse att döma avvad de säger , efter konferensen. utrikesministersade till en gästande hög kines attIndien och hade utsatts för ''oresonliga MR-påtryckningar från väst som försöker använda denna frågaför att splittra och kontrollera länderna i tredje världen''.Kinesen höll med och talade om västs ''inblandning''.Det resultat av , som i längden kankomma att visa sig bli det viktigaste, var det stora antal MR-organisationer -- 1 800 -- som deltog i parallellkonferensen,vilken genomfördes under mottot ''Alla mänskligarättigheter åt alla''. De bildade en fortsättningskommitté,som innefattar MR-organisationer i både i- och u-länder.250 MR-organisationer från och Stillahavsområdetdeltog och bildade en samordningskommitté, som skallbearbeta sina MR-tredskande regeringar. Detta nyasamarbete kommer att öka trycket på regeringarna.MR-organisationernas fortsättningskommitté och denasiatiska samordningskommittén måste tilldelas en viktigroll i uppföljningsarbetet, då staterna skall rapportera hurde genomför beslut.Vänsterpartiet anser därför att måste ge ökatstöd till MR-organisationer i länder där de mänskligarättigheterna kränks.Uppföljning av WienkonferensenDet finns regler i form av konventioner, men det storaproblemet är och förblir att få stater att efterleva dekonventioner som de undertecknat. Det saknas helt enkelttillräckligt tryck. Här kommer tillsättandet av enhögkommissarie för de mänskliga rättigheterna i FN att bliav avgörande betydelse liksom vilka fullmakter hon/han får.Amnesty vill ha en oberoende högkommissarie, direktansvarig inför generalförsamlingen. Lika viktigt blir valet av person. Viskulle vilja se en kvinna på denna post, eftersomWienkonferensen särskilt betonade vikten av att arbeta förkvinnors och barns rättigheter.Ett krav som inte kunde genomdrivas påWienkonferensen gällde en stående tribunal, ett slagspermanent domstol för mycket grova brott mot mänskligarättigheter. FN har beslutat om en tribunal för f.d.Jugoslavien, men den är bara tillfällig, för detta särskildaändamål. Arbetet för en permanent tribunal måstefortsätta.Mot bakgrund av det motstånd som kom från --undantaget -- på , bör storuppmärksamhet riktas mot dessa länder, i synnerhet de trestormakterna , och . Indonesienspelar f.n. också en viktig roll som ordförandeland i denalliansfria rörelsen. Det får inte leda till att dess annekteringav accepteras.I det fortsatta arbetet för de mänskliga rättigheterna ärdet några svåra missförhållanden som enligt Vänsterpartietsuppfattning inte har beaktats tillräckligt: arbetsrätten,barnarbetet, barnprostitutionen och dödsstraffet.ArbetsrättenFria fackföreningsinternationalen (FFI) pekar i sinårsrapport om kränkningar av de fackliga fri- ochrättigheterna på en dyster verklighet. dödades260 fackliga företrädare, och cirka tio gånger så mångaförlorade sina arbeten för sitt fackliga arbetes skull. Enbarti har hundratals fackliga ledare och medlemmarmördats . Värst utsatt ärbananarbetarfacket som bl.a. förlorat tre ordförande sedan1986.Det är risk att repressionen mot fackligt aktiva ocharbetare kommer att öka, nu när de östasiatiska ''tigrarna''(, , , ) tas som förebildför . De fungerar som motor för de ''nyatigrarna'' (, , ) liksom för desnabbt växande och , där deras företaginvesterar. De tar då med sig de arbetsrättsliga normer somgäller på hemmaplan: inga fackföreningar, inga strejker.Det märks redan reaktioner mot den rättslöshet, somarbetarna på deras företag ser sig utsatta för. I ochVietnam har de börjat strejka mot lagstridigt låga löner,obetalt övertidsarbete, misshandel och sexuelltutnyttjande. De totalt regimtrogna fackföreningarnadär har börjat tala om nödvändigheten av att försvara sinamedlemmars intressen. I det vietnamesiska parlamentet harrests krav på lagstadgad strejkrätt.Även efterlevnaden av arbetarskyddet behöverförstärkas. har det gång på gång inträffat eldsvådor ifabriker, då många arbetare omkommit därför att de intekunnat ta sig ur lokalerna. De har varit låsta för att deanställda inte skulle kunna ta olovliga raster.Enligt uppfattning måste Sverigemedverka till att stärka efterlevnaden av de konventioner,som finns på arbetsrättens område, bl.a. inombiståndssamarbetet.BarnarbeteDet finns en ''barnens Gulag'' där 200 miljonerbarnarbetare sliter ihjäl sig under vedervärdigaförhållanden. Mycket unga barn -- ofta --arbetar i kolgruvorna i , i mattväverier i ,, och , på apelsinplantager iBrasilien och teplantager i . De plockar tobak iIndonesien och jasminblommor i . De hanterarfarliga kemikalier i garverier i och . Dehålls inlåsta i ''sweatshops'' i . De gör det för attderas familjer skall överleva, ofta för att betala skulder tillockrare.Att få stopp på barnslaveriet har visat sig utomordentligtsvårt. Lagar hjälper föga när de som satts att inspekteraefterlevnaden är mutbara. Bojkotter mot varor som säljs tillunderpris, därför att barn använts som arbetskraft, harprövats i . På olika håll i har barnenfått hjälp från kyrkor att organisera egna fackföreningar.Många som är engagerade i arbetet med att hjälpabarnarbetarna till en drägligare tillvaro framhåller skolansbetydelse.Roten till problemet är givetvis fattigdomen, bådeföräldrarnas och staternas. När länder inte har annat attkonkurrera med än låga löner, blir barnen en ekonomisktillgång.Vänsterpartiet vill se kraftfulla insatser från svensk sidaför att motverka barnarbetet och betonar betydelsen avfattigdomsbekämpning och biståndsinsatser till skolan i deländer där barnarbetet florerar som värst.BarnprostitutionBarnprostitution är den vedervärdigaste formen avbarnarbete. Den är mest utbredd i (800 000barnprostituerade finns i , 400 000 i , 60 000i och ett växande antal i ''nya'' länder somVietnam, , och ) och (250 000 i ). Den ökar snabbt i , ochRyssland.Även här är huvudorsaken fattigdomen, som ökat tillföljd av bantade socialutgifter i skuldkrisens spår. Men detfinns också andra orsaker: barnmisshandel och sexuelltutnyttjande i familjen, männens föreställningar att de löpermindre risk att hiv--smittas av barn än av vuxnaprostituerade.Direkta hjälpinsatser för att rädda barnen ur sexträsketär givetvis viktiga. Men ännu viktigare är det att angripafattigdomen, ge ökat bistånd till skolan, genomförajordreformer, skaffa billiga krediter till bönder och skaffaarbetstillfällen, även inom den informella sektorn.Upplyssing är viktig för att förändra attityderna.Vänsterpartiet anser att detta bör ingå i vårt arbete föratt , som är den somflest länder har undertecknat, skall omsättas i den praktiskaverkligheten.DödsstraffetDödsstraffet kunde inte nå enighetom. Det ser inte ut att avskaffas utan har tvärtom återinförtsi och utvidgats i Peru.Kina är ett av de länder som flitigt använder -- ochverkställer -- dödsstraff i avskräckande syfte. Det som gördet extra vidrigt är sättet att genomföra ''rättegångar'' sommassmöten (''public sentence pronouncement rallies'').Den 25 november 1993 avrättades 140 fångar i provinsenHenan i samband med sådana massmöten. Ett exempelvisar hur det går till. Guangdongradion rapporterade den 21december att sådana möten hade hållits iområdet, varvid 24 brottslingar dömdes till döden för rån,mord och våldtäkt ''och förts tillavrättningsplatsen där de sköts med en enda kula ihuvudet''. Någon rätt till överklagande eller nådeansökanfinns uppenbarligen inte i praktiken.Sju länder har rapporterats haavrättat människor för brott de begått före fyllda 18 år:USA, , , , , ochSaudiarabien. Dödsstraffet i kallar AmnestyInternational en skamfläck på landets rättssystem. I ettskarpt formulerat öppet brev till president hävdarde att dödsstraffet kännetecknas av ''godtycke, orättvisaoch rasdiskriminering''. har mer än femtiomentalsjuka eller utvecklingsstörda människor avrättats.Det sitter mer än 2 700 människor i dödscell.Vänsterpartiet anser att måste förstärka arbetetför att avskaffa dödsstraffet. Det skall aldrig tillämpas påpersoner som var minderåriga, då de begick brotten, ellerpå mentalsjuka och utvecklingsstörda. I avvaktan på attländerna reformerar sina rättssystem bör ett moratoriuminföras när det gäller verkställigheten. Stoppaavrättningarna.Straffa eller främja?Debatten om hur biståndet kan användas för attförbättra efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna har imycket handlat om att dra in bistånd till länder som kränkerdem. EU, och har infört MR- ochdemokrativillkor för sitt bistånd. Även den svenskaregeringen vill använda den metoden. Men vem drabbarstraffen? Eftersom det svenska biståndet ärfattigdomsinriktat, skulle de fattiga drabbas av indragetbistånd, dvs. de som är förtryckta och vilkas mänskligarättigheter vi vill stärka. Dessutom kan detta straff endastanvändas mot de länder, som får svenskt bistånd, inte motländer som är viktiga handelspartner för . I-länderberörs inte alls.Dödsstraffet i visar att de mänskliga rättigheternainte är bara en u-landsfråga. De kränks även i i-länder.Behandlingen av flyktingar, bestraffningen av vapenvägrarei , polisövergrepp och fängelsemisshandel ärexempel på det. De brittiska trupperna kränker demänskliga rättigheterna i , och den spanskamilitären gör det i Baskien.Biståndet skall istället användas till att främja demänskliga rättigheterna, i synnerhet i de fattigasteländerna. Det görs redan, men huvudsakligen i detbilaterala biståndet. För att nå ut i alla de övriga länder, därde mänskliga rättigheterna kränks, behövs insatser från FN.Amnesty har krävt att FNs tekniska biståndsprogram förmänskliga rättigheter skall förstärkas för att hjälpa att utveckla långsiktiga program till skydd för demänskliga rättigheterna. Likaså att MR-frågorna ochsärskild expertis skall sättas in i FNs konfliktlösande ochfredsbevarande insatser. FN måste anslå mer pengar tillMR-arbetet -- nu är det av FNs resursersom används till det. Målet bör vara fem procent.Vänsterpartiet begär i sin biståndsmotion ökade anslagtill det MR- och demokratifrämjande biståndet. Vi villockså att skall verka för en förstärkning av FNsinsatser i enlighet med Amnestys förslag och att en störredel av FNs resurser avsätts för det ändamålet.Målsättningen skall vara ''alla mänskliga rättigheter åtalla'', även om det finns svåra hinder på vägen dit. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökat svenskt stöd till MR-organisationer i länder där de mänskliga rättigheternakränks,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillsättandet i FN av enoberoende högkommissarie ansvarig direkt införgeneralförsamlingen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lämpligheten av att FN utser enkvinna till högkommissarie för de mänskliga rättigheterna,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det fortsatta arbetet för attinrätta en permanent tribunal för mycket grova brott motde mänskliga rättigheterna,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljningen avWienkonferensen,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenska insatser för att förbättraefterlevnaden av de internationella konventionerna påarbetsrättens område,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade svenska insatser för attbekämpa barnarbetet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade svenska biståndsinsatserpå områden som är av betydelse för att motverkabarnprostitutionen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkta svenska insatser för attavskaffa dödsstraffet,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenska insatser för attgenomdriva att dödsstraff inte skall tillämpas på personersom var minderåriga när de begick brotten eller påmentalsjuka och utvecklingsstörda,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skall verka för ettmoratorium för avrättningar,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenskt arbete för att förstärkaFN:s MR-insatser.