ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02T32 · 1994-02-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:86 Finansiering av vissa väginvesteringar i m.m. I rubricerade proposition föreslår regeringen att 80miljoner får tas i anspråk för att påbörjaförberedelsearbetet för utbyggnaden av vägsystemet iGöteborg i enlighet med den slutliga uppgörelsen om trafikoch miljö i Göteborg.Regeringen avser att, på motsvarande sätt som skett iStockholm och , begära en redovisning enligt kapitel6 2 § NRL av kommuner berörda av den s.k.Göteborgsöverenskommelsen beträffande hur dessa i sinplanering enligt (l987:l0) avser atttillgodose vissa hushållningsintressen enligtnaturresurslagen.Av propositionen framgår att regeringen avser attåterkomma till med en utförlig redovisning avinnehållet i den slutliga överenskommelsen.Vi har inget att erinra mot regeringens förslag att nu låtavägverket få ianspråktaga 80 millioner för projektering avvissa vägobjekt inom den s.k.Göteborgsöverenskommelsen. Ett sådant beslut fårdock ej innebära att vare sig regeringen eller iförväg binder upp sig för att sedan godkänna de föreslagnaprojekten. Det senare är särskilt viktigt eftersom detinom råder mycket delade meningar omsjälva finansieringen. I har exempelvissåväl som avvisat förslaget ombiltullar. Härutöver kan redan nu ifrågasättas om vissa iöverenskommelsen upptagna projekt bör komma till. Enförändring av innehållet skulle medföra minskadekostnader och därmed kanske en annan finansiering ocksåkan bli möjlig. Härom kan vi återkomma när regeringen gersin redovisning av överenskommelsen.Med anledning av vad vi ovan anfört anser vi attriksdagens bemyndigande till regeringen skall ske underförutsättning att sedan vid den slutligaredovisningen helt fritt kan pröva överenskommelsen utanatt nu ha bundit sig till vare sig avgiftsfinansiering eller vilkaobjekt som skall ingå i ett kommande beslut. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förutsättningen för riksdagensbemyndigande till regeringen beträffande vägobjekt inmden s.k. Göteborgsöverenskommelsen.
mot · GH02Ju16 · 1994-02-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:112 Disciplinförseelser av krigsmän m.m. I propositionen föreslås att kompanichefen skall kunnabesluta om upp till tio dagars löneavdrag för värnpliktigasom gör sig skyldiga till disciplinförseelser. Daglönen är nu38 kr.Förslaget förstärker makten för kompanichefen somredan beslutar om varning, extratjänst och utegångsförbud.Detta som antalet disciplinförseelser pervärnpliktig minskar. Beslut om löneavdrag kanmed gällande lagstiftning bara beslutas av regementschefeneller motsvarande. Regeringens förslag innebär att sammaperson beslutar om straff, verkställer samt ansvarar för denbudget där löneavdragen hamnar.Enligt regeringen garanteras rättssäkerheten genom attkompanichefens beslut alltid kan överklagas tillregementschefen och vidare till vanlig domstol. I praktikenöverklagar en värnpliktig sällan eller aldrig med tanke påkommande tjänstgöring under det kompanibefäl som fattatbeslutet och med tanke på slutbetyget. Av samma skälundviker värnpliktiga att påtala att ett befäl kan haöverskridit sina befogenheter.En enkätundersökning som gjordes 1993 bland 8 000 av landets 38 000 värnpliktiga visar att blivit utsatta för kollektiv bestraffning och var fjärdevärnpliktig blivit utsatt för ''grå'' bestraffning. Dessa''straff'' är ej reglerade i lag. Undersökningen visar också attvar fjärde värnpliktig inte över huvud taget blivitinformerad om de militära regler som gäller inom försvaret.Liksom anser vi attpropositionens förslag om att kompanichefen skall kunnabesluta om löneavdrag bör avslås och att en total översyngörs av disciplinsystemet.Vi ifrågasätter rättssäkerheten när samma person kanbesluta om både straff och verkställighet. Det bör övervägasifall beslut om straff vid disciplinförseelser skall flyttas tillhögre nivå än kompanibefälen. föreslår enjuridisk nämnd bestående av ett rättsvårdsbefäl,personalvårdsbefäl och en värnpliktig utan beslutsrätt menmed yttranderätt. Dessa personer finns redan ute påförbanden, vilket möjliggör en snabb handläggning. Enjävssituation uppkommer inte och nämnden kan dömaobjektivt utan personliga värderingar. Dessutom skullemera enhetliga regler tillämpas på kompanierna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå förslaget om attkompanibefäl skall få rätt att besluta om löneavdrag,2. att hos regeringen begär en översyn avdisciplinsystemet inom försvaret.
mot · GH02Ju17 · 1994-02-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:112 Disciplinförseelser av krigsmän m.m. I propositionen föreslås att i stället för som tidigareregeringen försvarsmakten får besluta att chefen för detförband eller den enhet vid vilken krigsman tjänstgör ellersenast har tjänstgjort får pröva ärenden omdisciplinförseelse, såvida chefen har lägst överstes ellerkommendörs tjänstegrad.Försvarsmakten får dock besluta att någon annan chefvid förbandet eller enheten som har lägst överstelöjtnantseller kommendörkaptens tjänstegrad får pröva ärendena.En chef enligt ovan får överlämna åt andra chefer somtjänstgör under honom, dock lägst en kompanichef ellermotsvarande chef, att besluta om disciplinansvar förpersonal som står under deras befäl under förutsättning attförfarandet inte kan antagas utgöra brott, att förseelsen harerkänts och att förseelsen inte bör medföra svårare påföljdän varning, extratjänst, löneavdrag för ellerutegångsförbud i högst fem dagar.Förändringen är att påföljderna utökats medmöjligheten till löneavdrag för . Enkompanichef eller motsvarande chef får dock inte åläggalöneavdrag tillsammans med utegångsförbud.Förändringen motiveras av praktiska skäl dåutegångsförbud av olika anledningar inte alltid kananvändas.Regeringen föreslår också att i tingsrätten och hovrättenskall det allmännas talan i ärenden om disciplinansvar ochersättningsskyldighet enligt disciplinlagen föras avförsvarsmakten eller annan myndighet som handläggerdisciplinärenden.Det allmännas talan har förts av allmän åklagare.Det är vår uppfattning att en åklagare är bättre skickad attsköta det rättsliga förfarandet inför domstol.Med anledning av att hela värnpliktssystemet står införförändringar bör de värnpliktigas situation bli föremål förutredning, när det gäller rättssäkerhet, inflytande ochsociala förhållanden. I detta sammanhang anser vi att ävendisciplinsystemet bör utredas i sin helhet.Antalet förseelser har minskat men nyafrågor dyker upp, som t.ex. spänningar mellan olika etniskagrupper och politiska ytterlighetsgrupper. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1993/94:112 vad avsermöjlighet för kompanichef eller motsvarande chef attbesluta om löneavdrag,2. att avslår proposition 1993/94:112 vad avseratt det allmännas talan skall föras av försvarsmakten ellerannan myndighet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att disciplinsystemet utreds samtatt värnpliktigas situation blir föremål för utredning, när detgäller rättssäkerhet, inflytande och sociala förhållanden.
mot · GH02Ju18 · 1994-02-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:112 Disciplinförseelser av krigsmän m.m. I propositionen lämnar regeringen förslag till ändringari lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän m.m.Förslagen innebär bland annat att man specificerar vilkachefer som skall vara berättigade att besluta idisciplinärenden. Propositionen innehåller också förslagom att det åt en kompanichef eller motsvarande chef skallfå överlämnas att besluta också om disciplinpåföljdenlöneavdrag för högst tio dagar.I dag har kompanichef rätt att utdöma bl.a.disciplinpåföljden utegångsförbud. Det är värt att notera attantalet disciplinförseelser ständigt minskar. De värnpliktigaär mer motiverade och beredda att ta sitt ansvar.Därför är det ur denna synvinkel omotiverat att ökabefogenheterna för kompanichefer.Förslaget innebär att en kompanichef utan någonjuridisk kompetens skall kunna utdöma straff som innebäratt en stor del av den värnpliktiges inkomst skall kunnaförsvinna i ett handgrepp. Kompanichefen kommer att hatre roller: anklagande, undersökande och utdömandeinstans. Detta står i strid mot svensk rättspraxis och är etthot mot individens rättssäkerhet. Dessutom riskerarkompanichefer att hamna i en jävssituation eftersom detutdömda löneavdraget tillfaller kompanichefens egenbudget.Det kommer även i fortsättningen att vara möjligt attöverklaga ett beslut om disciplinpåföljd tillregementschefen. Det är dock ytterst få värnpliktiga somvågar överklaga ett kompanichefens beslut omdisciplinpåföljd. De värnpliktiga anser att det är en godinvestering att inte överklaga sin kompanichefs dom,oavsett om den är rätt eller fel. Detta beror på att detförekommer kollektiv bestraffning och olika former av såkallad grå bestraffning.Det finns brister i systemet med disciplinpåföljd inomkrigsmakten. Därför anser jag att det finns behov av attgöra en total översyn av systemet. I avvaktan på dennaöversyn finns inga skäl att öka befogenheterna förkompanichef, varför propositionen i denna del bör avslås. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår den föreslagna lydelsen i 21 § lagen(1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän m.m.angående påföljd löneavdrag för ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om total översyn av systemet meddisciplinpåföljd inom försvarsmakten.
mot · GH02Ju20 · 1994-02-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:112 Disciplinförseelser av krigsmän m.m. I propositionen föreslås bl.a. ändringar i 20 § och 21 §lagen om disciplinförseelser av krigsmän m.m.Förändringarna innebär att kompanichef eller motsvarandechef kan delegeras att pröva frågor om disciplinansvar förpersonal som står under deras eget befäl, under vissa i lagenangivna förutsättningar. Vidare tillförs löneavdrag som ett disciplinärt straffalternativ.Det är ur juridisk synpunkt mycket tveksamt om en endaperson med endast ca två dagars juridisk utbildning kanfungera som både ''polis'' och ''domare'' som hansom t.ex. kompanichef också är den som förseelsen vänt sigmot.För att undvika partiskhet, orättvisa eller känslomässigtbetingad dom för disciplinförseelser bör sådana utredas ochdom avges av en opartisk grupp. Gruppen skulle kunnabestå av av rättsvårdsbefälet, personalvårdskonsulenten,ett befäl samt en värnpliktig som observatör, eller av annanlämplig opartisk grupp.I debatten och i massmedia har under senare tidförekommit uppgifter om mobbning från befäls sida och s.k.grå bestraffning. Exempel på det senare är t.ex. ett stortantal armhävningar som straff för ett misslyckande i enövning av något slag.Denna typ av ''utbildningsbestraffning'' hör väl knappasthemma i ett modernt demokratiskt samhälle och därför inteheller inom värnpliktsutbildningen. Åtgärder bör vidtas föratt eliminera mobbning och grå bestraffning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utredning och dom avdisciplinförseelser samt s.k. grå bestraffning och mobbning.
mot · GH02Ju24 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:143 Brottsoffren i blickpunkten -- en brottsofferfond och andra åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning avslår regeringens förslag om attuppbyggnad av en brottsofferfond och vill på andra stättstärka brottsoffrens ställning.Vänsterpartiet anser att brottsoffren behöver ett ökatstöd efter det att de utsatts för ett brott. Vi anser också attde skall ha ekonomisk ersättning för den skada som de lidit.Däremot föreslår vi en enklare administration för attåstadkomma detta.Vi kan inte heller finna det rimligt att hela finansieringenenbart läggs på människor som dömts till fängelse medanpersoner som åläggs böter inte skall betala någon avgift.Det är en mycket ekonomisk svag grupp som ska betala.I snitt har en fånge . Av detta belopptvångssparas en fjärdedel och för resterande skall han/honklara övriga utgifter. Även fängelserna harmarknadsanpassats: inte ens tvålen är längre gratis.Hobbyartiklar, kvällskaffe, TV-avgifter m.m. gör att någotsparande utöver de knappast kan göras.Vänsterpartiet anser att den avgift som skall tas ut avdenna grupp i stort sett bör bli symbolisk och då relateradtill den enskildes ekonomiska situation. I dettasammanhang bör det övervägas om det är värt deadministrativa kostnader som det medför att ta ut avgiften.Vänsterpartiet föredrar i stället ''en fond'' som baseraspå en procentuell andel av böterna. Enklast görs dettagenom en uppräkning av böterna med en lämpligprocentsats och att tillförs dessamedel över statbudgeten. Av dessa medel som tillkommergenom ökade bötesbelopp skall också medel ges till ökadforskning för att stärka brottsoffrens ställning.Det sätt som regeringen finansierar verksamheten påanser vi vara orealistiskt, eftersom administrationen av denfondavgift som de dömda skall betala kommer att bli alltföromfattande och dyr.Vi menar att man med fördel kan bygga utBrottsskadenämndens verksamhet och ge nämnden ettövergripande ansvar för den praktiska verksamheten ochden information som behövs för att stärka brottsoffrensställning.När det gäller forskningen anser att dettaska ankomma på den kriminologiska forskningen ochforskningsgrenar som anknyter till brottsoffrensproblematik, dvs. finnas på de psykiatrisk- ochsocialpsykologiska forskningsinstitutionerna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag till en lag ombrottsofferfond enligt vad i motionen anförts om att inordnadenna verksamhet inom en utbyggd brottsskadenämnd,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en finansiering, genom intagnaböter men via statsbudgeten, av åtgärder för brottsoffer,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kriminologisk och annanforskning kring brottsoffers situation.
mot · GH02Ju26 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:143 Brottsoffren i blickpunken -- en brottsofferfond och andra åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning Ny myndighet -- bättre för brottsoffer?Den nuvarande som enligt uppgiftfungerat mycket bra, skall enligt propositionen ingå i denföreslagna nya . I tider då viuppmanas vara ytterst sparsamma med bildandet av nyamyndigheter skall en väl fungerande verksamhet plötsligtuppgå i en ny statlig myndighet.Utredningen har kommit medförslaget om den nya myndigheten. Ordföranden iutredningen förordnades ochförslaget presenterades , vilket är enanmärkningsvärt kort utredningstid.Utredningen har inte remissbehandlats. Det kan inte havarit mer brådskande än att de myndigheter och övriga somkan bli berörda av den nya myndigheten borde erhållitmöjlighet att yttra sig. Lika förvånansvärt är att Lagrådetinte erhållit möjlighet att yttra sig.Enligt olika uppgifter skall Brottsoffermyndighetenlokaliseras till . Detta innebär initialt att problemuppstår vad det gäller utbildning av personal inommyndighetens verksamhetsområde.Det är min uppfattning att den nuvarandeBrottsskadenämnden fungerar bra och att den, med småresurstillskott, kan ta hand om de arbetsuppgifter den nyamyndigheten är tänkt för.Det är viktigare att ersättning ges till brottsoffer, än atten ny myndighet tillsätts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ny statligbrottsoffermyndighet.
mot · GH02Ju27 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:143 Brottsoffren i blickpunkten -- en brottsofferfond och andra åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning I propositionen föreslås att nuvarandeBrottsskadenämnden tillförs nya arbetsuppgifter ochombildas till . Av regionalpolitiskaskäl skall myndigheten utlokaliseras från senastden 30 juni 1995.Vi delar regeringens uppfattning att det är viktigt attfullfölja decentraliseringen av statlig verksamhet. Samtidigtär det viktigt att det vid utlokaliseringar tas hänsyn tillverksamhetens behov. Det handlar bl.a. om att förasamman myndigheter m.m. med likartad verksamhet isamma kommun/region. Därmed kan statligautlokaliseringar förstärka lokala profiler och bidra tillskapandet av kreativa miljöer.Mot bakgrund av ovanstående vill vi göra ochregeringen uppmärksam på att det finns en radverksamhetsskäl som talar för en lokalisering av den nyamyndigheten till Norrköping.För det första uppfyller den bakomliggandeutredningens grundkrav, dvs. att det finns en domstol ochen åklagarmyndighet.För det andra finns samt treanstalter i . Eftersom Kriminalvårdsstyrelsenockså skall arbeta förebyggande är kopplingen till den nyamyndigheten naturlig.Kriminalvårdsstyrelsen har i en rapport, och kortfattatinför justitieutskott, presenterat planerna på enutvecklad internutbildning. Det finns alltså förutsättningarför att utveckla till ett centrum förkompetensutveckling inom förebyggande och annankriminalvård. En lokalisering av Brottsoffermyndighetenskulle på ett påtagligt sätt förstärka denna utveckling.För det tredje finns projektet projektet, som innebär stöd tillbrottsoffer/misshandlade kvinnor, står kriminalvården,polisen och åklagarmyndigheten.För det fjärde kan närheten till och dess internationellt uppmärksammadetemaforskning få betydelse för myndighetens verksamhet.Ur kommunikationssynpunkt är en lämpliglokaliseringsort.Även renodlade regionalpolitiska hänsyn talar förNorrköping. Avvecklingen av flygflottiljen Bråvalla pågårför närvarande. Totalt berörs ca 1 000 personer. Staten har följaktligen ett särskilt ansvarför arbetsmarknadssituationen i . Detpågår samtal mellan staten och kommunen angåendeframtiden för Bråvallaområdet. Här finns väl underhållnalokaler, som är väl anpassade t.ex. för administrativ ochutbildningsverksamhet. En lokalisering avBrottsoffermyndigheten skulle kunna bidra tillomvandlingen och förnyelsen av området.Vi är väl medvetna om att en eventuell ombildning avBrottsskadenämnden måste baseras påkriminalvårdspolitiska överväganden. Vi menar emellertidatt våra synpunkter på utlokalisering av statlig verksamhet iallmänhet, och denna verksamhet i synnerhet, äger giltighetoavsett vilken organisatorisk lösning man väljer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalisering av en eventuell nybrottsoffermyndighet.
mot · GH02Ju31 · 1994-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:142 Lagstiftning med anledning av den av inrättade tribunalen för brott i f.d. Det av säkerhetsråd den 25 maj1993 fattade beslutet om att inrätta en internationelltribunal för brott mot internationell humanitär rättbegångna i f.d. är ett historiskt beslut. Förförsta gången sedan krigsförbrytarrättegångarna efterandra världskriget ges möjlighet för det internationellasamfundet att utkräva ansvar för folkrättsbrott, och förförsta gången i historien ges världssamfundet möjlighet attsätta verklig kraft bakom paragraferna i 1949 årsGenèvekonventioner.Det är därför av mycket stor vikt att tribunalen gestillräckliga ekonomiska resurser för att kunna verka och fåroreserverat politiskt stöd från omvärlden. De oklarhetersom råder i fråga om finansieringen ingerdock oro över möjligheterna för tribunalen att fungeratillfredsställande. Det är också oroväckande att FN:sgeneralsekreterare av ekonomiska skäl hotat att avveckladen som samlar in uppgifter omkrigsförbrytelser i före detta . Kommissionenhar redan byggt upp en väldig databas med vittnesmål omoch bevis för krigsförbrytelser.För att tribunalen skall få status som en reellkrigsförbrytartribunal är det också viktigt att den garanterasmöjlighet att fortsätta verka även efter det att enfredsuppgörelse förverkligats. Undersökningarna får inteläggas ned så fort vapnen tystnat. Krigsförbrytare ärkrigsförbrytare även om kriget upphört. Att lägga nedtribunalen så fort kriget slutat vore detsamma som att låtaen mördare som mördat tio personer slippa straff om hanlovar att inte mörda en elfte. En nedläggning innan arbetetslutförts vore också för FN att gå emot dess egna principeruttryckta i FN:s uppmaning tillmedlemsstaterna att upphäva alla former av straffrihet förmilitär och polis.Enligt resolution 827 ankommer det på FN:ssäkerhetsråd att avgöra hur länge tribunalen skall fortsättaatt fungera. Ingen tidsperiod anges i stadgarna förtribunalen. Eftersom beslutet att upprätta tribunalengrundas på kapitel VII om hot motinternationell fred och säkerhet är en avveckling avtribunalen knuten till rådets bedömning av vid vilkentidpunkt fred och säkerhet i f.d. uppnåtts. Dethär är en svag punkt i reglerna för tribunalen, vilken kanleda till att dess arbete avbryts så fort vapnen tystnat ochsåledes långt innan krigsförbrytarna dömts. Här borde enförändring i reglerna komma till stånd, vilken klargör atttribunalen skall fortsätta att verka till dess rättegångar motalla anklagade slutförts. bör i FN försöka få tillstånd en sådan förändring. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i FN bör verka för atttribunalen för brott i f.d. skall fortsätta attverka till dess att rättegångar mot alla anklagade slutförts.
mot · GH02Ju33 · 1994-03-31 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:184 Försöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll grundläggande kriminalpolitiska tankeär att minska användningen av fängelsestraff. Denstraffskärpningspolitik som den nuvarande regeringengenomfört har inneburit att 1 400 nya fängelseplatser ärunder uppbyggnad vilket också innebär en 25-procentigökning av antalet fångar. är det kö till fängelseplatser,vilket får till följd att många får avtjäna sina straff påhäkten.Justitieministern har under sin ämbetstid kommit med18 nya brottsbalkslagar och avskaffat två. Därtill har enskärpning gjorts av rattfyllerilagstiftningen där fängelse skavara påföljden. Lagarna mot narkotikabrott har ytterligareskärpts och är nu strängare än påföljderna för dråp ochmord. Halvtidsfrigivningen har tagits bort.För att den allmänna laglydnaden skall kunnaupprätthållas måste fängelsestraff kunna tillgripas.Användningen av fängelsestraff bör dock begränsas till deallvarligaste brotten.Det finns ingen vetenskaplig grund för att påstå att enutvidgad användning av fängelsestraff leder till en varaktigtlägre brottsnivå. Denna insikt har lett till att utvecklingeninternationellt nu är att minska användningen avfängelsestraff och att söka efter alternativ.Insikten om mångfalden och variationen av brott ochbrottslingar bör i ett modernt rättssamhälle leda till ettsökande efter en mer personligt utformad övervakning ochbehandling.Genom ökade resurser till frivården, som Vänsterpartietmotionerat om år , bör det vara möjligt att väsentligtöka de dagliga kontakterna mellan de dömda och derasövervakare.Frivården är också i stort behov av kvalificeradelekmannaövervakare. Det behövs ökade insatser förrekrytering och utbildning av lekmannaövervakare. I detarbetet bör fackliga organisationer, idrottsrörelser ochandra ideella organisationers engagemang tas tillvara.I propositionen föreslås att en försöksverksamhet medintensivövervakning i form av elektronisk övervakninggenomförs . Även om elektronisk övervakninginnebär svåra avvägningar ur integritetssynpunkt anser videt vara värt att pröva denna form för att få erfarenheter aveventuella för- och nackdelar.Nykterhetskontrollen är ett av problemen som böruppmärksammas. Regeringen har tänkt sig att en särskildapparatur som placeras i fångens bostad ska registrera omdenne druckit alkohol. På så sätt kan frivårdsmyndighetenpå distans kontrollera nykterheten. Dock finns det en radandra droger som enbart kan kontrolleras genom mänskligkontakt.Regeringen föreslår att den dömde i vissa fall skall betalaen avgift om per dag -- en avgift som skall tillföras dentidigare föreslagna brottsofferfonden. Vänsterpartietmotsätter sig detta förslag och hänvisar till vår motion ombrottsofferfond, 1993/94:Ju24 om en alternativ finansiering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fängelsestraff och alternativapåföljder,2. att beslutar att avslå förslaget om en avgiftpå per dag från de dömda som deltar iförsöksverksamheten.