mot · GH02Sk325 · 1994-01-25 00:00:00 — Avdragsrätt för bostadsrättsföreningarnas räntor Den svenska ekonomin befinner sig i en djup kris medhög arbetslöshet och stora underskott i de offentligafinanserna. De balansproblem som finns i ekonomin kanbara lösas genom åtgärder som är förenliga med enlångsiktigt god ekonomisk utveckling. Trovärdigheten ochtilltron till långsiktigheten är avgörande för att nå varaktigtlägre räntor och inflation och därmed på ett väsentligt sättbidra till ökad sysselsättning.Beslut om sanering av de offentliga finanserna ärnödvändiga för att uppnå denna trovärdighet. Bland debeslut som tagits i denna riktning finns bland annat denextra nedtrappningen av bostadssubventionerna. Beslutethar mött stark kritik, men med den utformning det fick,med en utläggning och med speciell hänsyn tillfrämst de yngre bostadsrättsföreningarna, menar vi att detvar ett nödvändigt och bra avvägt beslut. Den skenandeutvecklingen av bostadssubventionerna måste brytas. 1987uppgick statens kostnader för räntebidrag till drygt 13miljarder kronor. /93 hade kostnaden stigittill ca . Då det dessutom är så att dessaräntebidrag går till både ''fattiga'' och ''rika'' utanurskiljning menar vi att det finns fördelningspolitiskträttvisare system för stöd till boendet.Debatten kring de ökade boendekostnaderna till följd avdetta beslut, och om skuldfällor m.m., har i storutsträckning berört bostadsrättsföreningar ochbostadsrättsinnehavare. Bostadsrätternas andel av dettotala bostadsbeståndet uppgår till närmare en femtedel,eller knappt 700 000 lägenheter. har drygt30 % av de nyproducerade bostäderna utgjorts avbostadsrätter.Det finns ett antal faktorer som gör attbostadsrättsföreningar och bostadsrättsinnehavare kananses befinna sig i ett mer utsatt läge än egnahemsägare ochhyresgäster:Tillgänglig statistik visar attprisutvecklingen -- såväl uppåt som nedåt -- är kraftigare påbostadsrätter än på villor. Detta medför att konsekvensernaför den enskilde vid en ''påtvingad'' flyttning vid t.ex.arbetslöshet kan bli relativt sett värre för enbostadsrättsinnehavare än för en villaägare.Om enbostadsrättsinnehavare tvingas flytta av ekonomiska -- ellerandra -- skäl, måste de kvarvarande dela på kostnaden förden eventuellt tomma lägenheten. Avgiften går upp ochrisken ökar för att ytterligare någon i detta läge fårekonomiska problem och tvingas flytta. I företrädesvisyngre bostadsrättsföreningar med ansträngd ekonomi, ochhöga boendekostnader redan i utgångsläget, är risken fördenna ''dominoeffekt'' betydande. HSB och Riksbyggenkan täcka kostnader för osålda bostadsrättergenom den så kallade garantifonden, men drygt 200 000bostadsrättsinnehavare bor i mindre föreningar utan dettaskydd.En väsentlig skillnad mellanbostadsrättsföreningar och exempelvis den så kalladeallmännyttan är att det i en bostadsrättsförening alltid är etttämligen begränsat antal lägenheter som kostnadsökningarkan slås ut på. Förändringar i räntesubventioner slår därförregelmässigt igenom hårdare för boende i bostadsrätter änför hyresgäster.Såväl i det nya som i de gamlaräntebidragssystemen har olika regler gällt föregnahemsägare respektive bostadsrättsföreningar.Bostadsrättsföreningar har kompenserats för de sämreränteavdragsmöjligheterna med ett högre räntebidrag. Dendag räntebidrag inte längre utgår erhåller dockbostadsrättsföreningen ingen subvention alls på den skuldsom ligger i föreningen, medan egnahemsägarenfortfarande får avdrag för kapitalkostnader i inkomstslagetkapital.För att på utjämna de skillnader vi ovanbeskrivit bör regeringen skyndsamt utreda möjligheternaatt medge bostadsrättsinnehavare avdrag i inkomstslagetkapital för sin del av bostadsrättsföreningensräntekostnader. En sådan förändring skulle eliminerabehovet av ett större räntebidrag för bostadsrätter än föregnahem. skulle räntebidragen kunna görasoberoende av faktiska lån även för bostadsrätter, vilketskulle göra det mer lönsamt med större egna insatser ibostadsrätter. I dagens system kan man för att få utmaximala subventioner välja att ta större lån, dåräntebidragen till bostadsrättsföreningar utbetalas iförhållande till faktiska lån.En annan inte obetydlig fördel med ovanståendeförändring vore att mer enhetliga regler förbostadsfinansieringen skulle erhållas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skyndsamt utredabostadsrättsinnehavares möjligheter att dra av sin andel avföreningens räntor i inkomstslaget kapital.