mot · GH02So442 · 1994-01-25 00:00:00 — En grundläggande byggsten i vår välfärd är attmänniskor känner trygghet när de är sjuka. Det handlar ommänniskovärde och respekt för livet och solidaritet med desvaga. Därför tillhör hälso- och sjukvården de områden somen bred allmänhet prioriterar allra högst. Detta bekräftas aven Sifo-undersökning , där sju av tiosvenskar sa sig vara beredda att betala mer i skatt för attbehålla en bra vård.Prioriteringsutredningens delbetänkande, som nyligenpresenterades, lyfter på ett tydligt sätt fram att alla ska harätt till likvärdig vård. Utredningens redovisning av treetiska grundprinciper -- människovärdeprincipen, behovs-och solidaritetsprincipen samt effektivitetsprincipen är avavgörande betydelse för vården . Med dessaetiska grundprinciper som bas utesluterPrioriteringsutredningen att efterfrågan ska få styraprioriteringar inom vården. Utredningen slår vidare fast attdet vore oförenligt med de etiska principerna att sänkaambitionerna i vården av exempelvis gamla människor ellerför tidigt födda barn.Antalet äldre har ökat markant. 1973 fanns det 441 000personer som var -- 1991 hade den siffran stigittill 698 000 personer. väntas antalet äldre över 75år vara 782 000 personer och antas siffran ha stigittill 976 000 personer.I debatten om resurser till sjukvården dyker i principalltid frågan om sjukhusstrukturer upp. De medicinskaframstegen har självklart ställt oss inför nödvändigaförändringar av den inre sjukhusstrukturen. Är dessa såkallade strukturåtgärder nu på väg att mer bli en trend utanreell ekonomisk och medicinsk grund? har av vårdplatserna lagts ned. som dettaskett har antalet intagningar ökat med cirka 10 procent.Vi vill hävda att det finns ingen objektiv ''rätt struktur''.Vi framhåller att det är olika värderingar som kommit attstyra besluten. Sjukhusstrukturen är därför inte i förstahand en ekonomisk fråga. Det är inte heller endast enmedicinsk bedömning. Det är mer en värderingsfråga ochen organisationsfråga. Är koncentration den endalösningen för sjukvården ? Eller, är det möjligenså att störst säkerhet, kvalitet och kostnadseffektivitetuppnås genom att bibehålla ett decentraliserat nät av smålänsdelssjukhus?Med den kristdemokratiska grundsynen -- där hälso- ochsjukvården är en grundbult -- är det naturligt att låta de småvårdenheterna, de små länsdelssjukhusen, vara basen förden medborgarnära sjukvården. Det handlar omtillgänglighet och trygghet i ett patientperspektiv. Medtanke på det ökade antalet äldre i vårt land ärlänsdelssjukhusen en nödvändig resurs för att garanterahela befolkningen en grundläggande hälso- och sjukvård pålika villkor.Den svenska sjukvårdsdebatten har haft alltför mycketav storstadsprägel över sig. Det är en förenklad bild som gesnär man hävdar att varje landsting har ett sjukhus förmycket. De som ska avgöra detta är patienterna, menalltför få är lyhörda till deras röster. I stället har detutvecklats en trend där konsultutredningar avlöser varandramed teoretiska föslag på hur man med ett enkelt penndraglägger ner eller reducerar små sjukhus.När det gäller att avgöra hur många sjukhus vi ska ha iframtiden ska vi beakta att vid en internationelljämförelse har en effektiv sjukvård av mycket hög kvalitettill en relativt låg kostnad. Vid en utblick över Europafinner man att i princip inget annat land arbetar för en sådansjukhuscentralisering som är på väg att genomföra.Om en samverkan byggs upp bör de små sjukhusenkunna behållas. De små sjukhusen kan kompletteravarandra i ett upptagningsområde. Vidareutveckling kanske med olika specialiteter på olika sjukhus. En samordningav jourverksamheten kan göra sjukvården mindrekostnadskrävande i området. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utveckling av de småsjukhusen.