mot · GH02Jo629 · 1994-01-25 00:00:00 — Tillgången till god miljö och oförstörda naturtillgångaroch attraktiva boendemöjligheter blir allt viktigare för enregions framtid. Det skånska landskapet med det allestädesnärvarande havet har konkurrensfördelar gentemot andraregioner. är miljöbelastningen i regionen redanidag för stor. Vattenföroreningar i ochluftföroreningar i regionen -- både utifrån och fråntrafiken -- är större än vad vi accepterar enligt de miljömålsom är beslutade.Luftföroreningar och markförsurningLuftföroreningarna i har blivit allt allvarligareunder . Stora arealer skånsk skogsmark bärdjupa spår av miljöförstöringen. Mark- och skogsskadornai har nått en nivå som allvarligt hotar skogs- ochjordbruk.Under 1991 har det gjorts en inventering av skogsskadori samt en analys av skadeutvecklingen mellan 1986och 1991. De trädslag som inventerats är tall och gran. Dethar skett en mycket kraftig ökning av barrförlusterna hosbåde gran och tall.I de sydsvenska skogarna är det sannolikt att flera olikaluftföroreningar och dessas effekter samverkar ocheventuellt förstärker varandra. För svenskt vidkommandeär det främst ozon som i stora geografiska områden kanförväntas orsaka direkta skador på barr. Ozonhalter över denivåer som ger skador på barrträd registreras regelmässigt iSkåne och Västsverige.Markförsurningen, speciellt i kombination med en ökadkvävedeposition, har tidigt diskuterats som en förklaring tillobserverade skogsskador. Snabba reduktioner avdepositionen av svavel och kväve i den omfattning somkrävs kommer knappast att kunna genomföras på grund avalltför stor politisk, teknisk och ekonomisk tröghet.I väntan på tillräcklig emissionsreduktion måstemarkkalkning med kompensationsgödsling tillgripas somövergångsstrategi för mycket omfattande arealer, sannoliktför huvuddelen, av den skånska skogsmarken. ärkompenserande mineraltillförsel i praktiken obefintlig.Det behövs både internationella och lokala svenskaåtgärder för att minska försurningsskadorna. De viktigasteär fortsatt kalkning av sjöar och vattendrag, kalkning ochgödsling av skogsmark och miljöanpassadeskogsbruksåtgärder.VåtmarkerDet är viktigt att våtmarker som tidigare dikats ut i detskånska landskapet återskapas och nyanläggs. Sjöar, kärroch myrar är effektiva kvävefällor. På så vis kan på ettekonomiskt fördelaktigt sätt kväveutsläppen i sjöar,vattendrag och hav minska. Vi måste också komma ihågvilken stor betydelse som våtmarkerna har förodlingslandskapets flora och fauna.Även dikningsverksamheten i jordbruket ochskogsbruket måste radikalt minskas då den hotar storanaturvärden och skapar risk för ökat kväveläckage.Naturvårdsverket och anser att alldikning av värdefulla våtmarker, som hör till klass 1 och 2 iden svenska våtmarksinventeringen, ska förbjudas i Skåne.Fr.o.m. gäller förbud mot ny dikninginom skogs- och jordbruket i Skåne.Vi liberaler i vill uttala vår tillfredsställelse överatt denna viktiga bestämmelse nu trätt i kraft.Kväveläckaget från skogs- och jordbruksmark är totaltsett den största kvävekällan. Skogsmarksläckaget ökardessutom kontinuerligt. Genom tidigare dränering ochtorrläggning av våtmarker transporteras vattnet ochdess närsalter snabbt och effektivt mot kusten. Genomtorrläggningen har också våtmarkernas funktion somnaturens egna biologiska reningsverk gått förlorade. Idaginser vi att våtmarkernas (dvs. bakteriernas) förmåga attreducera kvävehalten (denitrifikation) kan vara ett mycketkostnadseffektivt sätt att rena vattnet.Många kommuner i har påbörjat projekt för attanlägga skyddszoner och återskapa våtmarker utmedvattendragen för att därigenom både kunna vidtavattenrenande åtgärder och kunna vinnavärdefulla natur- och rekreationsområden. För att kunnagenomföra större projekt, särskilt i starkt uppodladeområden, krävs trots allt stora ekonomiska investeringar.Detta leder till att planerna inte kan eller endast delvis kangenomföras. Sammanfattningsvis kan konstateras att redanidag angelägna miljövårdsprojekt försenas i brist på medel.För att stimulera och påskynda arbetet med att anläggaskyddszoner och återskapa våtmarker bör det finnas statligabidrag som kan utgå till kommuner och vattenvårdsförbundför ovannämnda miljövårdande ändamål. Det är viktigt attbåde kust- och inlandskommunernas miljövårdsarbetestimuleras så att kustkommunerna kan få den hjälp somoundgängligen krävs för att miljömålen i form avproduktiva och biologiskt livskraftiga kustvatten skalluppnås.Det är även med stor tillfredsställelse vi konstaterar attNaturvårdsverket föreslagit förbud mot jakt med blyhagel ivärdefulla våtmarker från . Många av dessaär grunda vatten där änder, gäss och svanar kan bli allvarligtförgiftade. För del innebär det förbud mot jakt medblyhagel i --, Klingavälsån--Krankesjönsamt påpekar också att blyhagel inte böranvändas för jakt på marker med lågt pH-värde, eftersomblyhagel då kan omvandlas till mer giftiga blyföreningarexempelvis blykarbonat (blyvitt). Då tyvärr storamarkområden inom har oroväckande låga pH-värden är denna markering från sidaviktig.Vi vill också påpeka den stora vikten av ett välfungerande samarbete mellan naturvårdsmyndigheternaoch lantbruksnämnderna vid jordbruksnedläggningar så attviktiga bevarandefrågor typ områden för rörligt friluftslivoch våtmarker bevakas på bästa sätt.Skälderviken och HanöbuktenProblemen i och är minst likastora som de som drabbat . döda bottnar växer, fisken visar skador och fångsternaminskar drastiskt.För att rädda våra kustvatten krävs en aktivare politikför att stoppa kväveutsläpp från både jord- och skogsbruk.Dikningsverksamheten i jordbruket och skogsbruket hotarstora naturvärden och därför vill vi understryka vikten avatt denna upphör.VattenlagenSommaren 1992 blev i ännu nederbördsfattigareän 1989. Länsstyrelserna ställdes åter inför en närmastomöjlig tillsynsuppgift vad gäller vattenuttag förbevattning. Vattenresurserna, främst i mindre vattendrag,utnyttjades i vissa fall långt utöver vad som är tillåtligt medhänsyn till allmänna intressen såsom biologiska effekter ochfiskeintressen.De erfarenheter och problem i samband med tillsynenligt vattenlagen beträffande bevattning främst inomjordbruket, som föranledde en skrivelse från bl.a. deskånska landshövdingarna 1989, har under årets torkabekräftats och ytterligare accentuerats.Endast ett marginellt antal bevattningsföretag harlegaliserats och läget beträffande prövning ochtillsyn för sådana företag är i stort sett oförändrade. Dettaär klart otillfredsställande. Vi vill därför attbestämmelserna i vattenlagen angående bevattningsföretagsnarast ses över:Med grund i vad som ovan sagts föreslås följandeändringar i vattenlagen:a. Administrativ prövning av bevattningsföretag efterdansk modell införes, dvs. vattenföretag för bevattningskall vara tillståndsprövade. Prövningen bör ske vidlänsstyrelserna. Tillstånden bör tidsbegränsas till 10 år.b. Prövningsförfarandet enligt punkt a kombineras medtillräckliga befogenheter för länsstyrelserna att omedelbartkunna stoppa icke prövade bevattningsuttag.Ändringarna bör införas med enövergångsperiod på fem år.En prövning enligt ovan bör medföra atthandläggningstiderna för tillståndsökningar blir avsevärtkortare och att totalkostnaderna för både samhället och denenskilde blir lägre. Erforderlig kompetens för prövningenanser vi finns inom den nya . En vissresursförstärkning krävs dock för att kunnagenomföra ett stort antal prövningar. Denna ökning avresursbehovet på länsstyrelserna bör kunna finansierasgenom årlig avgift för tillståndsinnehavarna i likhet med densom tas ut för myndigheters verksamhet enligtmiljöskyddslagen.För att förstärka tillsynsmyndighetens möjlighet attingripa i kritiska situationer bör det också utredas om detför övergångsperioden enligt ovan kan införas reglervarigenom tillsynsmyndigheten kan utfärda generellaförbud mot vattenuttag i särskilt utsatta yt- ochgrundvattenområden.Vattenuttag för husbehov och för vattning av djur börliksom undantas från tillståndsplikten. Detta börockså gälla för speciellt anlagda bevattningsdammar, sominte har direkt förbindelse med något vattendrag utomunder perioder av högt flöde i vattendraget, då dammenfylls.StranderosionStranderosionerna vid Skånes kuster utgör ett allt störreproblem. De åtgärder som behövs för att stoppa erosionenutefter är både omfattande ochkostnadskrävande. Det måste vara ett statligtnaturvårdsintresse att unika sandstränder skyddas.Ur allemansrättssynpunkt är de av största värde förfriluftslivet. Av samma skäl är det viktigt attNaturvårdsverket ägnar stor uppmärksamhet åt problemen.Ystads kommun har sökt och fått vattendom för åtgärderatt begränsa erosionen vid har dessutom tillsammans med tekniskahögskolan i och arbetat fram modellerför hur man kan rädda stränderna.Vi menar därför att det är viktigt att regeringen kommermed en långsiktig åtgärdsplan för strandskyddande åtgärderutefter den skånska kusten och dessutom ger möjligheter tillbidrag till olika projekt.UrskogarSkåne har fortfarande några få urskogsliknandeområden kvar, främst några områden med ädellövskog.Trycket mot dessa är särskilt stort i det tättbefolkade Skåne.Återstående få områden måste få ett bättre skydd och dettabör säkerställas med reservatsbildning.Vi vill understryka vikten av attmiljökonsekvensbeskrivningar görs innan man tillåterexploatering och brukningsmetoder, som starkt påverkarnaturmiljö, flora och fauna.Skyddet av den i särskilt utsatta ädellövskogenmåste öka. Det måste bli en bättre samordning av reglernamellan de olika länen i både , och Blekinge.Vi uppmanar också regeringen att ta initiativ till enförstärkning av skyddet av ädellövskogen.Utrotningshotade djur och växterI har ett antal däggdjursarter, fågelarter ochkärlväxter utrotats . Uppemot tvåhundra växteroch svampar och ett tiotal ryggradsdjur är akut hotade. Avlandets hotade arter bland djur och växter finns nästanhälften i , som har av landets totala yta.Vi menar att bevarandemål för hotade djuroch arter måste tas på ett större allvar och det ekologiskaåteruppbyggandet starta i Skåne.Naturvården och artbevarandet måste länkas in i nyabanor. Bevarandet av den biologiska mångfalden måstetillmätas större betydelse än . Det statiskareservatstänkandet bör kompletteras med ennaturvårdsstrategi som tar mer hänsyn till hur naturensdynamik och landskapets mosaikartade sammansättningpåverkar växternas och djurens talrikhet och utbredning.För att bevara en utrotningshotad art kan det t.ex. varanödvändigt, eller om man så vill tillräckligt, att ha särskildaregler punktvis inom stora områden utan att ha vittgåendereservatsföreskrifter för hela området.Säkerställande av natur i nationalparker och reservat ärändå nödvändigt. Dessa skyddsformer bör användas somstödjepunkter i ett nätverk som skapar förutsättning förbevarande av och biologiska mångfald.Häckeberga naturvårdsområdeHäckeberga naturvårdsområde är i sin helhet avriksintresse för naturvården och till stora delar även förfriluftslivet och kulturminnesvården. I början av 1980-taletbeslöt om ett förordnande enligt 19 §naturvårdslagen. I beslutet sades bl.a. ''växlingen mellandet öppna och slutna landskapet är en av förutsättningarnaför landskapets skönhetsvärde samt att bevara ochbibehålla områdets fauniska värden''. Det står även: ''-- -- --att genom normal jordbruksdrift bevara det urnaturvårdssynpunkt värdefulla odlingslandskapet.Jordbruksmarken ska därvid hävdas genom åkerbruk, beteeller slåtter.'' Beslut i samband med omställningen ijordbruket har emellertid satt intentionerna i denna lag urspel bl.a. genom att jordbruksverket inte medgernaturvårdande åtgärder på omställningsmark.I stället för att -- som avsikten ursprungligen varit --använda anläggningsstödet positivt för t.ex.lövskogsplantering på den skånska slätten kommer nuskattemedel att tas i anspråk för att fylla ut luckor i detomväxlande landskapet. Syftet med anläggningsstöd ochomställningsbidrag var bl.a. att åstadkomma en meromväxlande landskapskaraktär med bättre förutsättningarför mångfald i flora och fauna. I Häckeberga kommer enutökad skogsplantering att medföra en homogenisering ochdärmed en utarmning av mångfalden.Ett för Malmhöhus län specifikt problem är attdjurhållningen är så gles att betesdjur sällan finns att tillgå.Ett ytterligare absurt hinder för Häckeberga säteri,eftersom man där inte har betesdjur, utgörs av en annanföreskrift från jordbruksverket, som kräver att endastmarkägarens egna djur får beaktas.Det är en paradox att statligt stöd utgår för att utarmamiljön inom områden av riksintressen! Det är också enparadox att ett statligt verk ges utrymme att motverkanaturvård -- ett av samhällets viktigaste uppgifter , bådepå kort och lång sikt.De statliga anslagen och resurserna bör därför snarastomfördelas så att även relevanta belopp för aktiv naturvård,t.ex. öppethållande genom betesdrift, kan betalas ut direkttill markägaren.Vi liberaler menar också att naturvård, antingen det ärinom Häckeberga naturvårdsområde eller något annatområde av riksintresse för naturvården, måste gestillräckliga skäl för stödåtgärder och bör därför ekonomisktlikställas med jordbrukspolitiska stöd.Det är även viktigt att anläggningsstöd för plantering avskog/energiskog styrs på ett sådant sätt att områden som börhållas öppna av natur- och landskapsskäl inte hotas.Det är också viktigt att kommunerna får ett störreinflytande vid beslut om skogsplantering i värdefullalandskaps- och naturområden, eftersom naturvården enligtnaturvårdslagen är ''en såväl statlig som kommunalangelägenhet''. Anläggningsstöd inom områden avriksintresse och/eller som är upptagna i kommunernasnaturvårdsplaner måste kommunerna få större möjligheteratt påverka, där kommunerna har ett naturvårdsansvar.Vi vill också påpeka vad som står i jordbruksutskottetsbetänkande /94:JoU9, sidan 17:Miljöministern konstaterar att det kommunalaengagemanget i naturvårdsarbetet under de senaste årenhar ökat på ett betydande sätt. När det gäller inrättandet avnaturreservat vill miljöministern särskilt framhållamöjligheterna till samfinansieringslösningar mellankommuner och staten för att skydda värdefullanaturområden, som han anser bör kunna användas i störreutsträckning. Samfinansiering kan också vara ett bra sätt attstödja frivilligorganisationernas naturvårdsengagemang närdet gäller att skydda och i vissa fall sköta värdefullanaturområden. De arbetsmarknadspolitiska satsningar somnu görs bör enligt miljöministern bl.a. kunna användas förett fortsatt och ökat kommunalt engagemang ochansvarstagande i naturvårdsarbetet.Sammanfattningsvis anser miljöministern att bevarandeoch hållbart nyttjande av biologisk mångfald skall bygga påen helhetssyn vad gäller olika åtgärder och en ödmjukattityd till frågornas komplexitet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bättre samordning mellanjordbruks- och naturvårdsmyndigheter, när det gällerbestämmelser och bidrag inom Häckeberganaturvårdsområde och övriga naturvårdsområden i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bättre möjligheter förkommunerna att påverka miljöpolitiska beslut, därkommunerna har stort naturvårdsansvar,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en långsiktig åtgärdsplan förstrandskyddande åtgärder utefter den skånska kusten,4. att hos regeringen begär förslag till sådanändring av vattenlagen som innebär prövning avbevattningsföretag i enlighet med vad i motionen anförts.