mot · GH02Bo606 · 1994-01-25 00:00:00 — Det radioaktiva nedfallet efter Tjernobylolyckandrabbade begränsade delar av vårt land. De kommuner somi dag har problem kvar är dessbättre få, men där problemenfinns drabbas befolkningen hårt på olika sätt.Gävle kommun är hårdast drabbad i landet.Förhoppningarna 1986 när olyckan inträffade var attradiocesiumhalterna i fisk, vilt, bär och svamp skulle gå nerrelativt snabbt. Tyvärr har så inte blivit fallet. I Gävlekommun måste man testa allt från naturen som man ämnarförtära för att få besked om cesiumhalten.1992 hade t.ex. av alla nedlagda älgar högrehalter cesium än gällande gränsvärde -- 1 per kgkött. Av rådjur skjutna har endast en tredjedelklarat gränsvärdet och kunnat användas.Älg- och rådjursjakt är nödvändig att bedriva för atthålla stammen på en acceptabel nivå så attskadeverkningarna på ungskog och planteringar inte blir förstora. Likaså är jakten nödvändig för att minimeratrafikolyckorna där vilt är inblandade.Jägarkåren har varit mycket lojal och jagat isamma utsträckning som tidigare, även om mycket av detskjutna viltet måste kasseras. Jägarna har dessutom hjälptforskarna på olika sätt för att underlätta forskningen omradiocesium i vilt.Gävle kommun och jaktvårdsorganisationer har isamverkan tagit fram noggrann statistikför fällt vilt inom respektive jaktvårdsområde ellerjaktklubb. Man kan därför följa hur cesiumhalternaförändrats inom små begränsade områden medolika markförhållanden och specifika betingelser i övrigt --ett material som är ovärderligt för forskarna. Diagram ochsiffror på nästa sida visar statistik från Trödjejaktvårdsområde.Behovet av ökad forskning kring verkningarna av detradioaktiva nedfallet är mycket stort. Oavsett om vårasvenska kärnkraftverk är så säkra och välkontrollerade attnågot liknande det som hände i Tjernobyl inte kan inträffai så kan vi inte bortse från att det på andra sidanÖstersjön finns kärnkraftverk som är osäkra, och som vidett haveri kan drabba på liknande sätt som skeddevid . Regeringen bör därför överväga hurman skall intensifiera forskningen vad gäller det radioaktivanedfallets verkningar.När det gäller provtagning på vilt, fisk, bär och svamperbjöd kommunerna kostnadsfria tester under de förstaåren efter . När kommunernas ekonominu blivit mera ansträngd har man börjat att ta ut helakostnaden för proven av den som lämnar t.ex. kött förprovtagning. är kostnaden per prov. För iförsta hand jägare och fiskare har kostnaden förprovtagningar blivit betungande. Man betalar 140 kronorför ett prov som oftast resulterar i att fisken eller viltet fårkasseras. Att denna situation minskar främst jägarnasintresse för såväl jakt som fortsatt hjälp åt forskningen ärförståeligt.Efter olyckan i Tjernobyl var alla överens om att statenskulle bistå dem som drabbades ekonomiskt. Så har ocksåskett beträffande t.ex. jordbrukare, samer och fiskare.När det gäller kostnaden för provtagning har staten ejbehövt betala eftersom kommunerna har tagit påsig denna kostnad. När kommunerna nu debiterarkostnaden på den som lämnar in prover har vi en nysituation där staten bör ta över denna kostnad. Totalt rördet sig om mycket små belopp för staten. I kommunverkställs drygt 2 000 prov till en total kostnad av ca300 . En god bedömning bör vara att kostnadenför provtagning i alla berörda kommuner stannar mellan tvåoch tre miljoner kronor.I det statsfinansiella läge som befinner sigkan man inte förorda nya anslagsposter i budgeten. Jagföreslår i stället att medel omdisponeras frånnaturvårdsverket och länsstyrelsernas viltskadefonder så attprovtagningarna även i fortsättningen blir kostnadsfria förjägarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad forskning kringradiocesium i vilt samt kostnader för provtagning.