mot · GH02Jo205 · 1994-01-25 00:00:00 — SammanfattningMotionen hävdar, att ett bestående jordbruk i Jämtlandslän -- liksom i norra överhuvud -- är en nödvändigdel av en realistisk och ekologiskt sund framtidalivsmedelsproduktion. Motionen utmynnar i yrkandet attriksdagen ska markera, att detta utgör en av principerna isvensk livsmedels- och miljöpolitik.BakgrundsfaktaÅr 1993 innefattade det livsmedelsproducerandelantbruket i 44 700 ha , dvs. av rikets åkerareal. Andelen motsvarar ungefär länetsandel av rikets befolkning. I kontrast häremot har länet av landets skogsareal.I finns 2 800 av landets nära 92 000 brukningsenheter och småbruksprägeln är tydlig.Andelen brukningsenheter med högst 10 ha åker är mot i genomsnitt för hela landet. av brukningsenheterna har mer än 50 ha åker mot i hela landet. Stora jordbruksegendomar med över200 ha saknas i länet. Tyngdpunkten i länsjordbruk ligger emellertid bland egendomar med 10--50 ha åker, vilka svarar för av åkerarealen.Jämtlands läns lantbruk är utpräglatanimalieproducerande, varför vallväxterna dominerarväxtodlingen. Av lantbruksföretagen är animalieinriktade, vartill kommer med blandad inriktning. Spannmålsproduktionen ärliten, endast foderkorn odlas (av rikets skörd). Utöver detta finns inom länet ca 100 rennäringsföretag samt ett antal företag inom får- ochgetnäringen. I länet finns av landets fårstam och av getstammen. Svinföretagen (118 st.) är dockunderrepresenterade i förhållande till riket. Traditionellthar kreatur i och hållits utesommartid, vilket ansluter sig till den nyadjurskyddslagstiftningens intentioner.Jordbruket i är som inlandsjordbrukhänvisat till ett stramare klimat än kustregionens, vilket tillnågon del kompenseras av de relativt goda jordar, som finnsfrämst i . Välkända specialprodukter frånlänet är bl.a. messmör, fjällyoghurt (med hjortron) ochgetost.Betydelsen av jordbruk i och NorrlandNär fattade beslut om 1990års stora livsmedelspolitiska reform, ingick som en av delångsiktiga förutsättningarna ett bevarande av detnorrländska jordbruket. Det s.k. Norrlandsstödet skulleäven fortsättningsvis vara en del av den statligajordbrukspolitiken och förutsattes ingå i det som underGATT-samtalen betecknades som ''den gröna boxen'', dvs.stöd som kunde accepteras utifrån regionalpolitiskautgångspunkter. Stödet avser att kompensera främst för destramare klimatiska förhållandena, transportavstånden etc.Motiven för lokal livsmedelsproduktion i länär inte i första hand regional- ellerarbetsmarknadspolitiska -- även om sådana synpunkter harsin stora betydelse. De tyngsta motiven är av rikspolitiskart.Jämtlands län är självförsörjande, när det gäller viktigabaslivsmedel och har en egen förädlingsindustri. Länetproducerar ett visst överskott, som en delprodukter införs från andra delar av landet.Betydelsen av denna regionala kapacitet är frånrikspolitisk synpunkt stor. Skulle försörjningsförmåganväsentligt sjunka eller jordbruket i länet slås ut,uppstår en helt ny och problematisk situation. Den dagligatillförseln med färska livsmedel får då organiseras på heltandra villkor.För det första krävs en omfattande transportapparat förtillförsel från andra delar av landet. Färskvaror måstefraktas kylda och under andra speciella hänsyn.För det andra måste transporter organiseras ut till länetsalla orter, ty saknas en regional producentbas, finns helleringen lantbrukskooperativ organisation, som kan svara förtransporter inom länet.För det tredje måste ny och vida större lagringskapacitetbyggas upp.Allt detta kräver stora investeringar, som detökar transportavstånd, antal tonkilometer och negativamiljöeffekter.Följderna av en sådan helt ny struktur skulle också blidyrare livsmedel -- investeringar och transporter måstebetalas. Det är också osannolikt, att räkna med tillförsel avlivsmedel från utlandet efter en eventuell EU-anpassning.Norrlands inland är en för liten och avlägsen marknad föratt vara begärlig för kontinentländernas export. Bördanskulle i huvudsak få tas över av det syd- och mellansvenskalantbruket.I den offentliga diskussionen förekommer iblandpläderingar för att bara behöver 15 000 à 20 000lantbruk lokaliserade till landets bästa jordar. Dessa skullekunna bära upp landets försörjning. Sådana teoretiskakonstruktioner saknar verklighetsanknytning. De vittnarinte bara om bristande förmåga till konsekvenstänkandeutan också om likgiltighet inför miljö- och trafikpolitiskasammanhang. Existensen av ett regionalt jordbruk bespararlandet uppbyggnaden av alternativa, dyrare och sårbararestrukturer för livsmedelsförsörjningen.Jordbruket ses i modernt perspektiv inte bara somlivsmedelsproducent utan också som en viktig faktor ilandskapsvård och miljöpolitik. Förhållandena i Jämtlandslän är gynnsamma för ekologiskt lantbruk och redan i dagär användningen av jordbrukskemikalier sparsam.Jordbruket i länet har också indirekt betydelse för denallmänna levnadsmiljön. Detta berör inte minst en avlänets -- och landets -- viktiga exportnäringar: turismen. Enigenbuskad Storsjöbygd ger knappast besökare utifrånnågon estetisk upplevelse.Man bör därför se Norrlandsstödet, inte som ett''understöd'' utan som en investering i en resursbesparandestruktur. I ett framtidsperspektiv ter sig en sådan struktursund och väl i samklang med vad som kommer att gälla inomalla samhällsområden. Mot denna bakgrund är det avsärskild vikt, att regering och riksdag också i internationellaförhandlingar hävdar ställning ochSveriges rätt att forma en sund struktur och inriktning på sinlivsmedelsproduktion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jordbruk ochlivsmedelsproduktion i och övriga norraSverige.