mot · GH02Ju710 · 1994-01-25 00:00:00 — Målsägandes rätt i förundersökningen Målsägandens möjligheter att reparera den skada somett brott åstadkommer är beroende av huruvida brottetklaras upp i en brottmålsprocess med fällande dom.Målsägandes möjligheter att påverka utgången av deninledande förundersökningen kan vid första påseendetyckas vara väl tilltagna i -- menerfarenheter har visat att rättsstödet inte är tillräckligt.Denna motion utmynnar i ett förslag, som innebär attlydelsen i RB 23:18 samt RB 23:19 ändras genom ett tilläggdär målsäganden garanteras samma rätt att begärakompletterande förhör och annan utredning iförundersökningar som den misstänkte har tilldelats.MotiveringVarje brott kan beskrivas som en störning av denallmänna ordningen och säkerheten. Samhällsordningenskomplexitet leder till att de brottsbekämpandemyndigheternas uppgift -- att utreda störningar -- blirsvårare. Bevisningen i brottsutredningarna är inte bara svåratt finna, det kan t o m vara ett pedagogiskt problem attpresentera kausala samband i moderna, sofistikeradeförmögenhetsbrott.I de mest komplicerade förmögenhetsbrotten måste manidag ifrågasätta, såväl åklagarnas som de utredandepolismännnens kapacitet, att själva förstå vilken tyngd enenskild omständighet kan få i bevisföringen. Ofta är dendrabbade målsäganden, dvs det företag som har utsatts förbrottsangreppet, den som bäst kan förebringa dennödvändiga klarheten om vad som har hänt.Det enskilda intressetFör målsäganden -- och den allmänna preventionen -- ärdet viktigt att skadan av brott (den fysiska, denekonomiska, den ideella) repareras. Samhälletssanktionssystem måste bl a innebära att en olagligbesittningsrubbning icke tillåts bestå. Målsägandensintresse av att få brottsskadan reparerad är sekundärför de brottsbekämpande myndigheterna.Myndigheterna är inriktade mot skuldfråganRB 23:2 -- ''Under förundersökningen skall utredas vem,som skäligen kan misstänkas för brottet och om tillräckligaskäl föreligga för åtal mot honom....'' Förundersökningensyftar inte till att utreda omfattningen av brottsskadorna.Eftersom den enskilde prioriterar sitt enskilda intressedvs skadeståndsanspråket kommer, ur hans synpunkt,förundersökningen att vara bristfällig när skadansomfattning inte har utretts. Varje civilrättsligskadeståndstalan, där anspråket kan härledas ur en brottsliggärning, kommer att gillas så länge ersättningsanspråketicke överstiger de belopp som gärningsmannen har medgiviti brottmålet. Om, emellertid, käranden skulle få för sig attpresentera ett skadeståndsanspråk som är högre, menmotsvarar den verkliga skadan, kommer sannoliktbevisbördan att bli denne övermäktig. Risken att gåförlorande ur en sådan tvist är mycket hög. Förlorarenbetalar som bekant motpartens rättegångskostnader.Nedlagda, avbrutna och förhindrade förundersökningarPolisens resurser (ekonomiska och personella) att utredaenkla mål är goda. Motsatsen gäller ärenden avkomplicerad natur. Man kan inte begära avgeneralistutbildade polismän att de skall kunna sätt sig in ikomplexa produktionssystem, för vilket det inte ens finnsenhetliga regler att taga del av. De modernakunskapsbrotten är icke sällan ''innovationer'', utförda avskickliga tekniker och administratörer. Deras möjlighet attvilseleda utredande amatörer (polis, åklagare) vilkabefinner sig på främmande mark är givetvis avsevärd,särskilt när det rör sig om s k intern brottslighet. Omförundersökningar nedlägges, avbryts eller aldrig inledsdärför att ärendet i dess helhet är komplicerat ellerkostsamt att klarlägga, bör skälet aldrig få vara att man intelyckats förstå sambanden mellan de relevantaomständigheterna i händelserna. Om myndigheterna helatiden väljer de enkla ärendena och avskriver dekomplicerade leder detta till rättsförluster för målsäganden.Målsägandens rätt att bevaka sitt enskilda intresseEnligt RB 23:18 och RB 23:19 tillförsäkras denmisstänkte en möjlighet att komplettera förundersökningenmed förhör och annan utredning. Genom ett tillägg(målsäganden) skulle denna rätt även omfatta brottsoffret --målsäganden:Rättegångsbalken, RB 23:18:''Då förundersökningen kommit så långt att någonskäligen misstänks för brottet, skall han, då han hörs,underrättas om misstanken. (Målsäganden), Den misstänkte och hans försvarare harrätt att fortlöpande, i den mån det kan ske utan men förutredningen, ta del av vad som har förekommit vidundersökningen. De har vidare rätt att ange den utredningde anser önskvärd och i övrigt anföra vad de anser ärnödvändigt. Underrättelse härom skall lämnas eller sändastill(målsäganden), den misstänkte och hans försvarare,varvid skäligt rådrum skall beredas dem. Åtal får intebeslutas, innan detta har skett. På begäran av(målsäganden), den misstänkte eller hans försvarareskall förhör eller annan utredning äga rum, om detta kanantas vara av betydelse för undersökningen. Om en sådanbegäran avslås skall skälen för detta anges. Innan åklagarenbeslutar i fråga om åtal, får han hålla ett särskiltsammanträde med(målsäganden), den misstänkte eller hans försvarare, omdetta kan antas vara till fördel för åtalsbeslutet eller försakens fortsatta handläggning i övrigt. ''Vidare RB 23:19. Första stycket:''Har undersökningsledaren, ehuru han slutfört denutredning han anser erforderlig, ej bifallit begäran, somavses i 18 § andra stycket, eller förmenar(målsäganden), den misstänkte, att annan brist iutredningen föreligger, må han göra anmälan därom hosrätten. ''Resultatet skulle bli:Målsäganden skall på samma sätt underrättas om attförundersökningen är avslutad. Målsäganden skulle hasamma rätt att komplettera förundersökningen med förhöroch annan utredning som den misstänkte har.Målsäganden skall i likhet med den misstänkte hamöjligheten att anmäla brister i förundersökningen tillrätten i de fall där åklagaren ej bifallit begäran omutredning enligt 18 § andra stycket.SammanfattningEftersom en fällande brottmålsdom är en avgörandeförutsättning för bifall till en skadeståndstalan måstemålsäganden ha rätt att påverka processmaterialet genomegna initiativ under förundersökningen.Detta är uppenbart i komplicerade brottsutredningardär målsägandens samlade kompetens är nödvändig för attbevisa brott.Målsägandens ställning i kriminalprocessen skulleförstärkas i och med möjligheten att bevaka det enskildaintresset i brottmålet genom denna ändring i --till gagn för det allmänna rättsmedvetandet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar anta ett förslag till tillägg ommålsäganden i 23 kap. 18 § enligt vad imotionen anförts,2. att beslutar anta ett förslag till tillägg ommålsäganden i 23 kap. 19 § enligt vad imotionen anförts.