ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02So424 · 1994-01-25 00:00:00 — Den medicinska utvecklingen går mycket snabbt när detgäller insemination och befruktning utanför kroppen.Forskning och teknisk utveckling inom dessa områden kani framtiden ge oanade möjligheter men också inge tvivel omden kan hållas inom etiska gränser.I har vi efter utredningar och intensiv debatt fåtten lagstiftning som ska reglera verksamheten men denrelativt nya lagstiftningen innehåller begränsningar somredan upplevs som otidsenliga.Lagen tillåter att befruktade ägg fryses upp till 12månader, och det finns önskemål om att tidsgränsenutvidgas. Skälen för en utvidgning av frystiden är att fleraIVF-behandlingar kan genomföras på ägg som är tagna vidett tillfälle. De kvinnor som måste genomgå flerabehandlingar för att bli gravida eller önskar syskon till etttidigare barn får därigenom tillgång till befruktade äggunder längre tid.I bl.a. och tillåts frystider upp till femår. I finns förslag att utvidga frystiden till ochi till . I t.ex. diskuteras behovet av attreglera hur många ägg som maximalt får införas perbehandlingsförsök samt vem som har äganderätten tillbefruktade ägg.Detta är frågor som det är hög tid att även vi i Sverigediskuterar.Äggdonation är inte tillåtet i men idaggenomförs detta med goda resultat bl.a. i , ditockså svenska kvinnor ''remitteras'' av behandlande läkare.Ett nytt inslag är att ''äldre'' kvinnor föder barn efteräggdonation. Detta förekommer bl.a. i , ochEngland. Det har förvånat och upprört människor attkvinnor efter klimakteriet får föda barn.Det finns teknik, en mycket avancerad analys, somkan ge svar på om det föreligger risk för allvarlig, ärftligsjukdom innan paret behandlas för ofrivillig barnlöshet ochi genomförs diagnostiken för att införa befruktadeägg med önskat kön.Under hösten gjordes i det första lyckade försöketatt klona nybefruktade, mänskliga ägg i laboratorieförsök,vilket avbröts när det konstaterades att det var möjligt atttillämpa tekniken. Försöket gjordes för att tvinga fram enetisk debatt, vilket också blev resultatet och förberedsetiska regler.Vi behöver utifrån vår lagstiftning, de regler och detsynsätt som finns i andra länder belysa utvecklingen ochföra en debatt om såväl etiska som tekniska gränser.Dessutom bör ta initiativ i lämpliga internationellaorgan till diskussion om ett gemensamt etiskt synsätt.Inför regeländringar måste den tekniskautvecklingen och den etiska debatten gå hand i hand, därförsynes det befogat att ånyo tillsätta en parlamentariskutredning som får till uppgift att utreda insemination ochbefruktning utanför kroppen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utredning av insemination ochbefruktning utanför kroppen.
mot · GH02So425 · 1994-01-25 00:00:00 — revisorer är i en nyligen publicerad rapportstarkt kritiska till hur sköter sitttillsynsansvar över sjukvården.Detta är inte förvånande. har oro framförtsöver statens möjligheter att utöva sitt övergripande ansvarför hälso- och sjukvården.Ansvarsfördelningen på central nivå är oklar. Ävenom det finns rent formella kompetensgränser har praxis ocharbetsrutiner utformats så att ansvarsgränserna blivitdiffusa. Detta gäller relationerna mellansocialdepartementet, ochLandstingsförbundet.Därtill kommer ytterligare organ som t.ex. Spri(Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut) och folkhälsoinstitutet.För att upprätthålla en hög kvalitet i vården behövsförutom patientens rätt att välja läkare och sjukhus en välfungerande tillsynsorganisation. Det är därför angeläget återinrättar en medicinalstyrelse som med storvetenskaplig och medicinsk kompetens kan fylla dennafunktion.Det är också än mer angeläget med enmedicinalstyrelse än det var närsocialstyrelsen övertog den dåvarande medicinalstyrelsensuppgifter, eftersom utvecklingen på det medicinska ochmedicinsk-tekniska området går allt snabbare.Finansieringen kan ske med de resurser som frigörs vidsocialstyrelsen som en följd av förslaget. En nedläggning avSpri är också fullt möjlig och dessutom rimlig. Inte minstmot bakgrund av att landstingen, som ju i teorin skall varaSpris största kund, i allt större utsträckning använder sig avutomstående konsulter för att utvärdera den egnaverksamheten.Dessutom har regeringen tillsatt en utredning som skallse över sjukvårdens framtida organisation och finansiering,däribland det moderata förslaget om införandet av enallmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring. Detta innebär attlandstingen avskaffas, vilket ytterligare motiverar ennedläggning av Spri.Statens anslag till Spri föreslås för /95uppgå till . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införandet av enmedicinalstyrelse,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nedläggning av Spri.
mot · GH02So426 · 1994-01-25 00:00:00 — Enligt lagen (1960:409) om förbud i vissa fall motverksamhet på hälso- och sjukvårdens område fastläggs attendast den som har behörighet att utöva läkaryrket tillåtsbehandla barn under en ålder av åtta år.Detta innebär att föräldrar som för egen del utnyttjareller känner sympati för s.k. alternativa vårdformer fråntasrätten att själva välja läkare. Denna begränsning avföräldrars självklara ansvar för sina barn är enligt vårmening ett allvarligt ingrepp i den personliga integritetenoch torde härstamma från när samhället alltid ansågsha större ansvar över individerna än vad individen tilläts hasjälv.Den syn på dessa frågor som är förhärskandeinnebär enligt vår mening omvänt, att varje individ skall gesett ökat ansvar och därmed i större utsträckning själv kunnafatta beslut som påverkar den egna och även sina anhörigassituation.Vi finner det därför otidsenligt och kränkande attföräldrar inte själva skall få fatta beslut om vilken vårdformman finner lämpligast för sina barn. Lagstiftarnas naturligautgångspunkt borde i stället alltid vara att stimulera ossenskilda individer att ta ett ökat ansvar för vår vardag, inteatt minska densamma.Mot bakgrund av vad som ovan anförts föreslår vi attlagen (1960:409) får en ändrad lydelse, innebärande att denbegränsning som där stadgas om föräldrars rätt att självabestämma vem eller vilka som äger rätt att behandla barnunder ålder upphävs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten att själv välja vård.
mot · GH02So427 · 1994-01-25 00:00:00 — Föreningen plötslig spädbarnsdöd (PSD) har erhållitunderstöd ur allmänna arvsfonden för att byggaupp sin föreningsverksamhet, för informationsmaterialsamt för att bygga upp ett informationsnät i landet.Ca 100 barn avlider utan synlig orsak. har antalet fall stadigt ökat. De allra flesta ärfullgångna och normalutvecklade barn. Föräldrarnadrabbas av en ofattbar chock.Föräldraföreningen bildades och har tre mål: attstödja familjer som förlorat ett spädbarn att spridainformation och kunskap om föreningen och plötsligspädbarnsdöd att stödja forskning om plötsligspädbarnsdöd.Sjukvården anlitar föreningen vid seminarier och ävenför vidareutbildning. Forskningen stöds med kunskaper ocherfarenheter samt med olika insamlingar och inte minstopinionsmässigt. Föreningen tillhör den internationellasammanslutningen SIDS Family International.I kan man konstatera, att föreningensverksamhet har ökat kraftigt sedan den bildades.Föreningen har undersökt möjligheterna att vara enhandikapporganisation under HandikappförbundensSamarbetsorgan. Tyvärr har det ej gått eftersom PSD är enkrisorganisation som står utanför de ekonomiska bidragsom Handikappsförbundens Samarbetsorgan är berättigadetill. Eftersom föreningen erhållit medel ur allmännaarvsfonden som gäller , vore det önskvärt attföreningen ses som en vanlig riksorganisation och erhållermedel som andra sådana organisationer. PSD bör erhållastöd genom en omfördelning av bidrag inom kretsen avorganisationer som ingår i HandikappförbundensSamarbetsorgan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att föräldraföreningen genom en omfördelning av medel bör ingå ikretsen av organisationer som erhåller organisationsstöd.
mot · GH02So431 · 1994-01-25 00:00:00 — ''Tvillingar och fyrlingar inte eftersträvansvärt'' -- ett TT-meddelande . På ett symposium omflerbörd på läkarstämman redovisades att sedan 70-talethade antalet tvillingfödslar blivit fyra gånger fler.Flerbarnsfödslar är förenade med stora risker för bådekvinnan och barnen. Det ställs också stora krav på familjen.Dessutom kan det förekomma allvarliga komplikationerunder graviditeten såsom lungödem, stora cystor ochelektrolytrubbningar. Tyvärr finns inga undersökningareller statistik avseende antalet fall med komplikationer isamband med hormonstimulering för graviditet.En översyn bör ske av vilken kompetens som erfodrasför att bedriva hormonstimulering samt av de kliniker inomoffentlig och privat regi som bedriver sådan vård.En kartläggning av komplikationer som orsakats genomhormonstimulering bör utföras.Min uppfattning är att denna forskning bör kunna liggai linje med uppgifter för de medicinskaforskningsfakulteterna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om analys av problem och resurser isamband med hormonstimulering.
mot · GH02So432 · 1994-01-25 00:00:00 — När det gäller ärenden som anmäls till Hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd () är preskriptionstiden 2år.Det är inte sällan som sjukdomsförlopp är långa ochoklara. Det är ofta svårt att snabbt avgöra om det är ett felsom är begånget som är orsak till att en sjukdom inte botaseller förvärras. Först efter tre eller eller längre kandet uppdagas för berörd patient. T.ex. att någonsjukvårdspersonal i början av sjukdomsperioden genomfelaktigt handlande orsakat att förloppet blivit kompliceratoch långvarigt. Patienten kan ha drabbats av stort ochonödigt lidande. Felaktig diagnos och därmed felbehandling eller kvarglömda föremål vid operation är någraexempel.När personen anmäler händelsen och möts av att ärendetinte kan prövas på grund av att det gått upplevsdet väldigt frustrerande. Patienten känner sig kränkt ochrättslös. Det gäller särskilt om det är alldeles uppenbart attfel är begånget.Det ligger i sakens natur att preskriptionstiden inte fårvara för lång. Det kan vara svårt att bringa klarhet i vad somverkligen hänt om händelsen ligger för långt tillbaka i tiden.Berörd personal finns till exempel inte kvar. Det kaninnebära icke försvarbara utredningsinsatser. Detta fårvägas mot möjligheten att patienter som anser att de utsattsför felbehandlingar skall få bättre möjlighet att få sin sakprövad.Vi anser att erfarenheterna som vunnits inomHälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd och signaler frånberörda patienter nu ger anledning till översyn avpreskriptionstidens längd i avsikt att förlänga den. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förlängning avpreskriptionstiden för ärenden som behandlas av Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd.
mot · GH02So436 · 1994-01-25 00:00:00 — Är hiv/aidsfaran över nu?Det är en fråga som vi fått ett antal gånger ,och som vi menar är högst berättigad. Den är berättigaddärför att det numera mycket sällan höjs några röster för attden livsfarliga smittan måste bekämpas -- genomförebyggande insatser som information och utbildning ochgenom smittspårning, forskning m m.Radio och TV har numera helt tappat intresset för antalsmittade och andra uppgifter, nyhetens dramatik är borta.Tystnaden kring frågan uppfattas lätt som en signal att farannu är över. Så är ju ingalunda fallet, farsoten fortsätter sinframfart med i stort sätt oförminskad hastighet. I takt medatt allt fler virusbärare finns i vårt samhälle ökar givetvisrisken för att många fler skall smittas. Inte heller finns detännu någon bot för sjukdomen utan den leder, när denutvecklats till aids, till döden.När Aidsdelegationen avvecklades,framhölls från att det inte alls skulleuppfattas som att man ville tona ned kampen mot hiv/aids.Tvärtom skulle det nyinrättade geförnyad styrka åt arbetet hette det. I åretsbudgetproposition står att läsa: ''Genom tillkomsten avFolkhälsoinstitutet har förutsättningarna förett aktivt hälsoarbete på central nivå förbättrats. ''Vi vill inte bestrida att det kan finnas förusättningar fördetta. Dock måste konstateras att institutet antagiten synnerligen låg profil i det hivförebyggande arbetet.Det är inte en skrämselkampanj vi efterlyser, utan enfortsatt medveten central strategi som betonar vikten av attbekämpningsinsatserna måste fortsätta.Det skulle måhända kunna anföras att kunskapennumera är så stor och arbetet så välutvecklat regionalt ochlokalt att någon ledning från riksnivå inte krävs. På mångahåll har man kommit igång bra med det förebyggandearbetet i ett utvecklat samarbete mellan exempelvisvårdcentralen, skolan, . Såsom primärvårdenhittills har arbetat, har det vanligtvis funnits ettsammanhållet geografiskt ansvarsområde där allmäntförebyggande arbete varit en naturlig del. Husläkarna, somnu skall börja verka, har i sitt grundåtagande en skyldighetatt bedriva individinriktat preventivt arbete. Däremot ingårinte allmänpreventivt arbete i husläkarnas uppgifter. Detarbetet, där också insatser mot hiv och andra sexuelltöverförbara sjukdomar måste anses ingå, har med andraord hamnat utanför den nya organisationen. Dettabetraktar vi som en stor riskfaktor. Enligt vår mening bördet ankomma på regeringen att återta initiativet idet hiv/aidsförebyggande arbetet och tillse att dekunskapsresurser som byggts upp på regional och lokal nivåkan tas tillvara också i den nya organisation som riksdagenfattat beslut om. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det hiv/aidsförebyggandearbetet.
mot · GH02So437 · 1994-01-25 00:00:00 — Psykologers ansvar inom hälso- och sjukvården Vuxen- respektive barn- och ungdomspsykiatrin vilarfrämst på två vetenskaps- och kunskapsområden, detmedicinskt biologiska respektive det psykologiska --inklusive socialpsykologin.När bestämmelserna om ledningsansvaret inom hälso-och sjukvården förändrades var avsikten bl.a. attgenom en ny lydelse av hälso- och sjukvårdslagens 14 §skulle ledningsansvaret kunna samlas hos den som var bästlämpad att bära ansvaret för såväl behandlingsarbetet somadministration och utveckling av verksamheten.I samband med antagandet av den nya lagstiftningenuttalade socialutskottet bl.a. att det inom psykiatrin kanfinnas enheter som inte nödvändigtvis behöver ha läkaresom ledningsansvarig för verksamheten. Uskottet uttaladevidare att andra personalkategorier, t.ex. sjuksköterskoroch psykologer, borde kunna komma i fråga förledningsansvaret.Som påpekats i motioner till tidigare riksmöten fannsredan inför förändringarna i HSL (hälso- ochsjukvårdslagen) farhågor för att resultatet skulle bli en ökadbetoning av den medicinsk/biologiska kompetensen genomatt enbart läkare gavs det samlade ledningsansvaret. Dessafarhågor besannas nu när vi ser utvecklingen inompsykiatrin efter den 1 juli 1991.De relativt få men fungerande självständiga ledarskapsom utövades av t.ex. psykologer har övertagits avläkare. Konsekvensen för verksamheterna är ännu ejmöjliga att överblicka. Klart är att plattformen för denpsykologiska vetenskapens tillämpning inom psykiatrin --med kortsiktiga och långsiktiga konsekvenser förverksamhetsinnehåll och utveckling -- kraftigt försvagas.Socialutskottets förhoppningar om en breddning avkompetensurvalet för ett samlat ledningsansvar kan såledesför psykiatrins del redan nu anses ha kommit på skam.Riksdagens socialutskott har -- senasti betänkandet 1993/94:SoU4 -- uttalat att det är angelägetatt noga följa tillämpningen av bestämmelserna om detsamlade ledningsansvaret, att en utvärdering bör skesnarast samt att regeringen bör återkomma tillriksdagen i frågan.En utvärdering av chefsöverläkarfunktionen har inlettsav under sommaren 1993.Samtidigt kan konstateras att chefsöverläkare utsettssom samlat ledningsansvarig av sjukvårdshuvudmännen förså gott som all barn- och vuxenpsykiatrisk verksamhet ilandet. Denna utveckling innebär en risk för att den påpsykologisk vetenskap grundade behandlingen kommer tillkorta med åtföljande risk för såväl sämrebehandlingsresultat som för patientsäkerhet.En förändring i praktiken vad gäller ledningsfunktionenbl.a. inom psykiatrin förutsätter därför sannolikt enförfattningsändring i HSL. Regeringen bör snaraståterkomma till med förslag till sådanaförfattningsändringar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring ihälso- och sjukvårdslagen enligt vad i motionen anförts omledningsansvaret inom barn- och vuxenpsykiatrin.
mot · GH02So438 · 1994-01-25 00:00:00 — har ånyo alarmerande rapporter omökningen av antalet hivsmittade och aidssjuka i nåttoss. Fall med medvetna brott mot skyddsföreskrifter ochdärmed smittospridning har också förekommit. Det talasockså om ''en andra smittvåg''.Detta måste förhindras! Åtgärder av kraftfullare slagmåste vidtas, även om det av en del kommer att uppfattassom ett ingrepp i den oinskränkta individuella integriteten.Främst bland mänskliga värderingar kommer respekten förliv. Därför måste den prioriterade uppgiften att hindraaidsspridningen gå före enstaka personligaintegritetsfrågor.Det finns ingen annan än svenska myndigheter ochbeslutsfattare som har skyldighet att tillvarata intresset förde i boende -- svenskar och andra. Andra länder ochderas folk har motsvarande skyldigheter hos sig. Eftersomavgivna rapporter från smittskyddsläkare visar att denstörsta delen av ökningen kan hänföras till heterosexuelltsmittade personer som invandrat från länder med högförekomst av hiv, så måste åtgärder i första handkoncentreras kring den kategorin av människor. Desmittade måste spåras redan vid ankomsten till Sverige.Redan nu erbjuds i och för sig ett frivilligt test tillasylsökande och invandrare, men av dessa vägraratt låta sig testas, och bland dem återfinns sedan flera somvisar sig vara smittade. Man kan då inte helt frikoppla sigfrån misstanken att många av dessa är medvetna om sinsmitta.Utvecklingen har enligt min mening lett fram till att manmåste överväga ett införande av obligatoriskt test för demsom kommer från högriskområden. Självfallet måste ensådan lagstiftning vara generell och omfatta alla oavsettnationalitet.Det finns även andra skäl för en obligatorisk testning. Jusnabbare en individ får sin smitta konstaterad, desto bättreblir behandlingen. Dessutom motverkas den bild av''oansvariga utlänningar'' som en del har skapat och därmedgivit bränsle åt en främlingsfientlighet som drabbar enoskyldig majoritet av invandrare och asylsökande.Mot bakgrund av det ovan anförda om den oroandetrenden i utvecklingen av hiv/aidssituationen i tersig ett införande av obligatoriskt hivtest för dem somkommer från högriskområden som en ytterst angelägenåtgärd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatoriskt test för dem somkommer från högriskområden för hivinfektion.
mot · GH02So439 · 1994-01-25 00:00:00 — Psykiskt stördas integrering i samhället Allvarlig psykisk störning är ett folkhälsoproblem.Tiotusentals människor lider av svåra psykiska störningarsom gör det omöjligt för dem att försörja sig på denordinarie arbetsmarknaden. Många är hänvisade till att bopå sjukhus eller någon annan liknande institution eller attbo i olika former av skyddat boende. dokumentation över derasboendesituation tas omkring 13 000 om hand av sina åldradeföräldrar. I beräknas en tredjedel av det totalaantalet hemlösa vara psykiskt handikappade och andralever långt under normal standard.Trots att man tagit bort omkring23.000 platser från mentalsjukhusen, har samhället integjort så mycket för att möta utflyttningen. Många harslussats ut från sin invanda och trygga miljö -- ofta frånlantligt belägna vårdhem till små stadslägenheter med fåmänskliga kontakter, där de ofta blivit mycket isolerade.För de minst störda personerna har detta utan tvekanlett till en bättre livskvalitet, eftersom deras egen kapacitetkommit mera till sin rätt, men för många betyderförändringen ensamhet, otrygghet, avsaknad avsysselsättning och brist på sociala kontakter. Ävenvräkningar av dessa människor har ökat i oroväckandeomfattning. Förändringen betyder då en klart sänktlivskvalitet.De som har egen bostad måste ha ett helt annat stöd änvad som ges . Risken är stor att de åter hamnar i slutenpsykiatrisk vård, och det blir naturligtvis en rundgång somblir mycket dyr för samhället. Därför måste en rad insatser,som bidrar till att dessa människor får ett boende som äranpassat till deras behov och till deras omgivning, göras.Riksdagen har anslagit två miljarder för att stimulerakommunerna till att bygga gruppbostäder, men bara treprocent av pengarna har sökts för boende åt psykiskt sjuka.Stat och kommun måste lämna den passivabidragspolitiken och i stället gå in för en aktivrehabilitering. Av Psykiatriutredningenskartläggningsmaterial framgår t ex att avförtidspensionsintygen för psykiskt störda inte skulleskrivits om rehabiliteringen fungerat bättre. Samhälletsinsatser när det gäller psykiatrisk och yrkesmässigrehabilitering måste förbättras, som t ex att öka satsningenpå skyddat arbete och långsiktig arbetsrehabilitering.Det är därför viktigt att vårdpolitikens inriktning ändrasså att vårdhemmen kan finnas kvar för de människor sominte klarar av ett eget boende på ett eller annat sätt. Det ärnaturligtvis också viktigt att man inte avvecklar i snabbaretakt än att man kan ta hand om och erbjuda annat boendemed de insatser och det stöd som fordras för att denna gruppav människor ska kunna fungera på ett bra sätt i samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrad inriktning avvårdpolitiken så att vårdhem för psykiskt störda kan finnaskvar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de psykiskt störda gesvalfrihet i fråga om boende.