mot · GH02U210 · 1994-01-25 00:00:00 — SammanfattningRegeringen fortsätter att omforma det svenska u-landsbiståndet från bistånd som bygger på dengrundläggande idén om solidaritet med de fattiga i tredjevärlden till ett bistånd som dels anpassas efterVärldsbankens och IMF:s marknadsliberala program, delsi mycket hög grad formas för att gynna svenskt näringsliv.Centrala delar i denna politik utgörs av u-krediterna, denya biståndskrediterna samt förflyttningen av importstödetfrån SIDA:s anslag till det nya C 4-anslaget. Vänsterpartietföreslår i denna motion att importstödet återförs underSIDA:s anslag, att anslagen för betalningsbalansstöd ochskuldlättnader görs om till SIDA-bistånd, att u-landskrediterna minskas för att avvecklas ochatt inga medel beviljas för de nya biståndskrediterna.Nivån på det svenska biståndet har reducerats kraftigtunder dels genom rena nedskärningar, delsgenom att placera asylkostnader () ochbidrag till FN:s fredsbevarande verksamhet (150 miljonerkronor) under biståndsanslaget. Dessa verksamheter kaninte betraktas som utvecklingsbistånd, och Vänsterpartietyrkar därför i denna motion på att dessa två poster lyfts urbiståndsanslaget.I år föreslår regeringen en mindre höjning avbiståndsanslaget. Resultatet av regeringens förslag när deovan nämnda posterna räknas bort är dock att endast0,av BNI anslås till u-landsbistånd.Vänsterpartiet anser att enprocentsnivån möjligtska återställas.Regeringens rasering av biståndet inte minst i form avdrastiska nedskärningar inom SIDA:s verksamhet gör dockatt återställningen och återuppbyggandet måste ske i tvåsteg för att vara genomförbart. Därför yrkar Vänsterpartieti denna motion på en höjning av det reella biståndet ijämförelse med regeringens förslag från 12,5 miljarderkronor till . Detta första steg iåterställningen ger ett bistånd som utgör av BNI.De höjningar av biståndet i jämförelse med regeringensförslag som föreslås i denna motion faller inom detmultilaterala biståndet till FN:s sociala och ekonomiskaverksamhet i fält (+ ), FN:smiljöinsatser (+ ),utvecklingssamarbetet genom SIDA (+ 1090 miljonerkronor) och u-landsforkning genom SAREC (+ 20 miljonerkronor).De minskningar i jämförelse med regeringens förslagsom här föreslås faller på utvecklingssamarbetet genomBITS (- ) och det nya anslaget C 4.Stöd till ekonomiska reformer och skuldlättnader (- 460miljoner kronor). De medel som då frigörs föreslås förasöver till biståndet genom SIDA. Yrkandena ligger i linjemed en politik som går ut på att återge biståndet karaktärenav fattigdomsorienterat bistånd som ges på mottagarens,inte givarens och villkor.InledningI-ländernas befolkning utgör av världenstotala befolkning. Dessa njuter frukterna av merän av jordens samlade produktion av varor ochtjänster. befolkning utgör avjordens totala folkmängd. Dessa delar på 16procent av jordens totala BNP. Världens fattigastevärldsdel, , bebos av av jordens invånare.Dessa har dock inte ens av jordens BNP att levapå. Den ojämna och orättvisa fördelningen av jordensresurser kan inte beskrivas så mycket tydligare.Ekonomiskt bistånd från den rika till den fattiga världen ärett viktigt led i att minska denna orättvisa.Regeringens biståndspolitikSverige har länge varit ett föregångsland i fråga ombistånd till de fattiga i tredje världen. hardock det svenska biståndet skurits ned och förändrats isådan omfattning att epitetet föregångsland knappast längrekan användas. Regeringens förslag i budgetpropositionenär ytterligare ett steg mot en alltmer egoistisk ochaffärsmässig biståndspolitik. Bistånd för den borgerligaregeringen tycks vara affärer för att gynna svensktnäringsliv i lika hög grad som hjälp till de fattigastemänniskorna i tredje världen.U-krediterna och de nya biståndskrediterna somregeringen nu vill införa utgör i första hand bistånd tillsvenska företag snarare än till den fattiga befolkningen itredje världen. Regeringen bekymrar sig också ibudgetpropositionen över att återflödet till svensktnäringsliv från det multilaterala biståndet är så lågt ochämnar därför tillsätta en utredning om hur det kanavhjälpas. sänker regeringen det traditionellabilaterala biståndet till världens fattigaste område -- Afrikasöder om . Detta är dubbelt anmärkningsvärteftersom oron är obefogad. Siffror från FN visar på endramatisk höjning av den svenska upphandlingen på denmultilaterala biståndsmarknaden från 17 miljoner dollar1987 till 41 miljoner 1992.I allt högre grad anpassas också svenskt bistånd tillVärldsbankens och Internationella valutafondens (IMF)krav på marknadsliberal strukturanpassning. Detta visartydligt att den grundläggande idén bakomutvecklingsbistånd -- solidaritet med de fattiga i tredjevärlden -- har dålig förankring i den svenska regeringen.Den politik som blir resultatet av ett sådant tänkande är enpolitik som inte ställer upp på.Biståndets nivåDet svenska biståndet uppgick till minsten procent av BNP och senare BNI. Den borgerligaregeringen, med Socialdemokraternas stöd, övergavemellertid det målet och sänkte biståndet med 1,5miljarder kronor. I årets budgetförslag höjs biståndet med400 till sammanlagt 13 . I densumman ingår emellertid asylkostnader och bidrag till FN:sfredsbevarande verksamhet. Detta är inteutvecklingsbistånd och bör därför lyftas ur biståndsanslaget.Vänsterpartiet föreslår därför att anslaget till FN:saktioner för fred och återuppbyggnad om 150 miljonerkronor och avräkningen för vissa asylkostnader om 665miljoner kronor flyttas ur biståndsanslaget. Införandet avdessa poster under biståndsanslaget bör ses som försök attvia budgettekniska medel minska biståndet. Det förraanslaget bör belasta försvarsbudgeten medan det senare börbelasta budget.Det egentliga utvecklingsbiståndet enligt regeringensförslag uppgår därmed till endast 12 vilket är0,av BNI. För att uppnå enprocentsnivån skulle ettanslag på behövas. Även en sådannivå på biståndet skulle dock innebära en real sänkningberoende på den svenska kronans kraftiga värdeminskning.Vänsterpartiet yrkar på en höjning av det reellabiståndsanslaget i två steg varav det första tas budgetåret1994/95. Det innebär en höjning jämfört med regeringensförslag från 12 till 13 447 500 000 kronor.Att ge av värdet på landets inkomster i biståndtill de fattigaste staterna är ett minst sagt berättigat krav.Behovet av bistånd för att bättre skall kunnamobilisera och fördela sina resurser, utveckla demokratiskastyrelseskick, lindra svält och annan nöd samtåteruppbyggas efter naturkatastrofer och krig är lika stortsom någonsin tidigare.Att som regeringen föreslår vänta innanenprocentsnivån uppnås igen är oacceptabelt särskilt somden höjning de föreslår inte tyder på någon egentlig avsiktatt uppnå det målet. , som trots svåra ekonomiskabekymmer är ett av världens rikaste länder, bör så fort sommöjligt se till att nivån för biståndet uppgår till minst enprocent av BNI.Den rasering av svenskt bistånd regeringen inlett, bl.a. iform av nedskärningar av fältpersonal, gör att den höjningsom krävs för att nå upp till enprocentsnivån måste ske i tvåsteg. föreslagna höjning utgör därförhälften av det belopp som skulle krävas för att uppnåenprocentsnivån.I regeringens budgetproposition avslöjas en fortsattförändring av biståndspolitiken från en politik med fokus pågeneröst och självständigt bilateralt bistånd som ges påmottagarens villkor till en politik med fokus påaffärsmässigt Världsbanksanpassat bistånd som ges pågivarens villkor.Den förändrade politiken syns bl.a. i fördelningenmellan de olika anslagen. De stora höjningarna sker inomdet multilaterala biståndet (146,), stöd tillekonomiska reformer och skuldlättnader (500 miljonerkronor) och biståndet genom BITS (110,5 miljonerkronor), medan nedskärningar sker framför allt inombiståndet genom SIDA (- ). I fråga omdet senare anslaget är det främst de länderfördeladebasprogrammen som skärs ned, dvs. det traditionellabilaterala biståndet.Biståndet genom Världsbanksgruppen och IMFTrots att den internationella kritiken mot Världsbankensoch IMF:s strukturanpassningsprogram, framför allt iAfrika, ökat dramatiskt fortsätterregeringen anslå pengar till internationellautvecklingsfond (). Dessutom införs en ny anslagspostunder det bilaterala biståndet -- Stöd till ekonomiskareformer och skuldlättnader -- om , varavdet mesta kanaliseras via särskilda programför (SPA). En större del av det senare anslagetutgörs av importstöd som tidigare legat under SIDA:sanslag.Världsbankens och IMF:s utlåning till de fattigasteländerna fortsätter, trots en viss självkritik , atti huvudsak ske på hårda marknadsliberala villkor --devalvering, minskning av statsutgifterna, slopande avlivsmedelssubventioner etc. De negativa effekterna avdessa strukturanpassningsprogram är väldokumenterade --ökad inflation när livsmedelspriserna släpps fria ochdrastisk försämring av hälso- och sjukvård, skolväsende ochsocial service när statsutgifterna skärs ned. Devalvering iråvaruproducerande stater tenderar dessutom att ge lägre istället för högre exportinkomster p.g.a. att efterfrågan påråvaror är tämligen prisokänslig.Ett bra (eller dåligt) exempel påstrukturanpassningsprogrammens effekter är Zimbabwe.Programmet som är inne på sitt tredje år har lett till enneddragning inom hälsovården per person ochsom en följd av det, enligt , en fördubbling avdödsfall i barnsäng. Det har vidare orsakat en minskning avantalet elever i med 120 000, lett till tusentalsavskedanden bland statsanställda och industriarbetare ochp.g.a. borttagandet av tullskydden skapat enavindustrialisering av landet.Mot bakgrund av det ovanstående och Världsbankensegen rapportering om ineffektiviteten istukturanpassningsprogrammen föreslår attregeringen tar initiativ till en större svensk utredning ochutvärdering av IDA-biståndets effekter. En sådan utredningbör vara avslutad innan den fjärde s.k. påfyllnaden avIDA:s medel inleds . Inga utfästelser omny kapitalpåfyllnad bör göras innan en sådan utredning ärfärdigbehandlad.Vänsterpartiet föreslår också att importstödet återförsfrån det nya anslaget C 4 till SIDA:s anslag. Åtgärden attflytta importstödet till ett nytt anslag är ett led i regeringenspolitik att i högre grad politiskt styra biståndet. Det framgårmed all tydlighet i budgetpropositionens bilaga 4 där detheter att regeringen ska besluta om fördelningen avimportstödet på olika länder endast ''delvis baserat påförslag av SIDA''.Förändringen innebär också att importstödet fullt utknyts till och . Importstödet som tidigaregavs på mottagarens villkor har förvandlats till ettbihang till och program -- enförändring ogillar.Vidare föreslår att övrigtbetalningsbalansstöd och stöd till skuldlättnader avvecklas(ca ) och att medlen överförs till andraanslag.Det multilaterala biståndet genom FN-organDet är bra att regeringen i budgetpropositionenframhåller det svenska intresset att stärka FN på detekonomiska och sociala området. Ett led i det arbetet harvarit de nordiska ansträngningarna att effektivisera FN:sbiståndsverksamhet.När så antogdet nordiska förslaget om förändring av ECOSOC:sarbetsformer och minskning av de svårhanterliga exekutivastyrelserna i UNDP, och borde grundenvara lagd för ett utökat bistånd genom dessa organ. Så tycksemellertid inte vara fallet enligt regeringen. Regeringensförslag innehåller inga eller mycket små höjningar avanslagen till UNDP, och befolkningsorganetUNFPA.Vänsterpartiet föreslår en höjning av anslaget för FN:sekonomiska och sociala verksamhet i fält. Höjningen ärnödvändig för att återställa den svenska bidragsnivån efterde kraftiga nedskärningarna under innevarande budgetår.Höjningen innebär att flera områden som Vänsterpartietvill prioritera i biståndpolitiken -- kvinnoinriktat bistånd(), stöd till förbättring av barnens situation(), befolkningsfrågan (UNFPA), flyktinghjälp(UNHCR, UNRWA) -- får mer resurser.Anslaget bör enligt fördelas enligtföljande (miljoner kr):nVRegeringenFN:s utvecklingsprogram (UNDP)-- ordinarie bidrag610570-- ()5040FN:s befolkningsfond (UNFPA)180140FN:s barnfond ()400350Världslivsmedelsprogrammet (WFP)300270FN:s hjälporganisation för Palestinaflyktingar (UNRWA)200146FN:s flyktingkommissarie ()300275UNCTAD/internationella handelscentrum (ITC)1915Narkotikabekämpning genom FN-systemet6050Summa:2 1191 856Förutom dessa förändringar vad avser det multilateralabiståndet yrkar på en kraftig höjning avanslaget för FN:s miljöinsatser. Miljöhänsyn måsteintegreras i allt utvecklingsarbete för att säkerställa enhållbar utveckling i tredje världen.Den rika världen måste helt enkelt via finansiella ochandra medel bidra till att den ekonomiska och socialautvecklingen i syd inte får samma förödandemiljökonsekvenser som den fått i nord. Vänsterpartietyrkar på en höjning av anslaget till FN:s miljöinsatser från45 till 250 miljoner kronor.Det bilaterala biståndetSom redan nämnts föreslår regeringen en nedskärning ibiståndet genom SIDA för att i stället bl.a. skapa en ny postC 4. Stöd till ekonomiska reformer och skuldlättnad ochöka biståndet genom BITS. Det är en oacceptabel politik.Bristen på effektivitet i visst SIDA-bistånd avhjälps intemed det ännu mer ineffektiva Världsbanksprogrammet ochde med biståndsmålen oförenliga u-krediterna från BITS.Vänsterpartiet föreslår ett anslag för biståndet genomSIDA på 7 varav utgörsav det importstöd regeringen vill föra över till anslaget C 4.Det landinriktade biståndetRegeringen säger i budgetpropositionen att''inriktningen på de fattigaste länderna och på fattigagrupper i mottagarländerna måste betonas''. Det står klartatt vad som sägs i ord inte motsvaras i handling. Defattigaste länderna finns i som sammantaget inom des.k. basprogrammen föreslås erhålla 122,5 miljoner kronormindre jämfört med /94.AfrikaStörre delen av nedskärningen av Afrikabiståndetdrabbar kontinentens mest plågade land --. Regeringens föreslagna neddragning från 160miljoner kronor till 60 miljoner är cynisk. Nedskärningenmotiveras med att utvecklingsprojekt inte kan bedrivaseffektivt i den situation som råder i landet. Sanningen ärhelt enkelt den att de flesta av den svenska SIDA-personalen lämnat landet och därmed inte längre bekostarAngolabudgeten.Detta bör emellertid inte föranleda en sådan drastisknedskärning av anslaget. står i ett gränslöst behovav humanitär hjälp. De pengar som kan gå tillutvecklingsprojekt borde därför finnas kvar inombasprogrammet som en buffert för akuta humanitärainsatser. yrkar på ett biståndsanslag förAngola om 200 miljoner, d.v.s. en höjning med 40 miljonerkronor i stället för regeringens föreslagna sänkning med 100miljoner.I fråga om bistånd till övriga afrikanska stater föreslårVänsterpartiet en höjning av anslagen i jämförelse medregeringens förslag, i samtliga fall exklusive . Kenyaär det av de afrikanska mottagarländerna som sett den mestnegativa utvecklingen vad avser demokrati och mänskligarättigheter. Korruptionen är dessutom mycket utbredd.Dessa faktorer bör föranleda en försiktig hållning frånsvensk sida vad gäller biståndshöjning.Anslaget på för (basprogram)visar återigen på inkonsekvensen i regeringens politik. Imotsats till har gjort stora framstegmot politisk demokrati och val skall hållas i mars i år.Vänsterpartiet föreslår att SIDA:s äskande skall följas ochGuinea-Bissau erhålla inombasprogrammet /95.Vänsterpartiet yrkar på landinriktat bistånd (miljonerkr) till enligt följande tabell (basprogram):nVänsterp.RegeringenAngola20060Botswana7055Eritrea3530Etiopien150130Guinea-Bissau400Kap Verde4035Kenya8080Lesotho3530Moçambique300245Namibia10085Tanzania330295Uganda10095Zambia145135Zimbabwe170135Regionala insatser200165Summa:1 9951 575Biståndet till anvisas under posten''Demokrati och mänskliga rättigheter''. Regeringenföreslår till vilket är enminskning med 20 miljoner jämfört med innevarandebudgetår. är inne i en mycket kritisk period iövergången från apartheidsystemet till demokrati. Dedemokratiska krafterna i landet med ANC i spetsenbehöver fortsatt hjälp för att demokratiseringsprocessenskall nå ända fram. För att det skall lyckas krävs att densvarta befolkningen får en möjlighet att ta sig ur denfattigdom och misär majoriteten lever i. Att den svenskaregeringen i det läget vill minska biståndet är obegripligtoch visar att talet om att främja demokrati och mänskligarättigheter i biståndspolitiken saknar förankring i konkretaåtgärder.Vänsterpartiet föreslår att ges tillSydafrika under demokrati- och MR-anslaget.AsienI finns några av de allra fattigaste länderna ivärlden (, , , , ,) och den snabbast växande regionen medgamla och nya ''tigrar'' (, , ,respektive , , , ).Vietnam innehar något av en mellanställning som både''tigerunge'' och ett av de fattigaste länderna.När regeringen skär ner biståndet är det de fattigasteländerna som drabbas mest -- , och omman tar hänsyn till den sänkta kronkursen även Vietnamoch . Mycket angelägna projekt som drabbatsnär biståndet urholkats av kronans fall är exempelvis ettkambodjanskt bevattnings- och handikapprojekt och ettprogram för jordlösa i som drivs av Diakonia.Vänsterpartiet kan inte spåra någon målmedvetensatsning från regeringens sida på de fattigaste i dessa länder,inte heller på stöd till ekonomiska reformer ochdemokratisering. Vad regeringen vill satsa på ärenergiområdet i och , u-krediter till SriLanka för infrastrukturprojekt och till förenergisektorn.Vänsterpartiet vill i stället, precis som för biståndet tillAfrika och , satsa på kvinnorna, bönderna ochstöd till reformprogrammen. Kvinnorna behöver stödframför allt när det gäller utbildning och tillgång till säkrapreventivmedel. Kvinnoinriktat bistånd är också etteffektivt medel för att bekämpa aids och minskabarnprostitutionen. Stöd till jordbruket är väsentligt då detriktas mot roten till det onda -- fattigdomen pålandsbygden -- och har därmed också en effekt påbarnprostitutionens grundorsaker.Vietnam måste få höjt bistånd bl.a. för att kunna lindraeffekterna av inflationsbekämpning och andra ekonomiskareformer. En sådan effekt är att högskolorna p.g.a.avgiftsbelagd undervisning kan fylla platserna. Ilängden är detta en förödande politik för den ekonomiskautvecklingen. Biståndet till bör också ligga på enhögre nivå än den regeringen föreslår. Om landet inte fårtillräckligt ekonomiskt stöd hotar ekonomiskt kaos, vilketär exakt vad de röda khmererna hoppas på för att övertamakten. Biståndet till finansieras i huvudsaköver katastrofanslaget.Biståndet till bör ligga på den nivå regeringenföreslår och, med tanke på regeringens brutala hantering avlandets sociala och etnisk-religiösa konflikter, ocksåomprövas. Återigen bör biståndet öka till de fattigaste ochkvinnorna, medan den svenska insatsen i det nyakraftöverföringsprojektet i delstaten måsteredovisas ingående för innan beslut ommedelstilldelning fattas. Projektet finansieras till störredelen av men bidrag är så stort som750 -- 535 miljoner i u-krediter och 215miljoner genom SIDA.Tidigare misslyckanden, ''skandaler'' och negligerademiljöproblem i samband med stora projekt av den här typenbör föranleda försiktighet från svensk sida. Det bör påpekasatt den elström som skall producerainte skall gå till den fattiga landsbygden utan till Bombay.Biståndet till bör inte höjas, utan ligga kvarpå förra årets nivå då kriget i landets norra tamilska delarfortsätter och en stor del av statsbudgeten upptas avmilitärutgifter.Vänsterpartiet föreslår att det bilaterala SIDA-biståndet(basprogram) till fördelas enligt följande tabell (milj.kr):nVänsterp.RegeringenBangladesh145130Indien305305Laos15090Sri Lanka3550Vietnam250180Regionala insatser4520Summa930775LatinamerikaLatinamerika är inne på sitt andra årtionde avdemokratisering efter militärdiktaturens era . I många länder håller en formell demokrati på attkonsolideras. De djupa ekonomiska och sociala problemenkvarstår dock på de allra flesta håll och hotar om ingaradikala förändringar kommer till stånd att stjälpa detbräckliga demokratibygget i ett flertal länder.Statskupperna i och 1992 kan varainledningen på en ny diktaturvåg i regionen.Biståndet till regionen måste ses i det perspektivet. Enförutsättning för politisk och social stabilitet är att denmycket utbredda fattigdomen och de djupa sociala ochekonomiska klyftorna utplånas. Biståndet från bl.a. Sverigekan, med rätt inriktning, vara ett viktigt bidrag till en sådanutveckling.Det svenska Latinamerikabiståndets starkakoncentration till är relevant mot bakgrundav fattigdomskriteriet. Ökat bistånd genom SIDA till defattiga andinska staterna, , samt ävenParaguay bör dock övervägas inom de närmaste åren.Konsolideringen av demokratin fortsätter i ochEcuador och stora framsteg vad avser demokrati ochmänskliga rättigheter sker i . Det biståndet börinriktas mot främst stödprogram inom den sociala sektornoch demokratistöd. föreslår att 100 miljonerkronor anslås för bistånd till . Regeringen avseratt sänka detta bistånd från 95 till 85 miljoner kronor.Flera av de centralamerikanska staterna är inne i enmycket kritisk politisk period: står inför landetskanske första demokratiska val; upplever svårainterna konflikter som bottnar i jordfrågan och sviknalöften från ; står inför avgörande politiskaförändringar och kanske en fredsuppgörelse mellanregeringen och . De krig som plågat ochfortfarande plågar dessa länder bottnar i jordbrist,fattigdom och enorma ekonomiska klyftor.Något externt hot, som regeringen gör gällande ibudgetpropositionen, har folket i dessa länder aldrig varitutsatt för, förutom hotet från imperialistpolitik. Nunär den för förhatliga sandinistregimen inte längre styrtappar intresset för och betalar inteut utlovat bistånd.Sveriges bistånd till regionen bör inriktas på den socialasektorn och stöd till jordreformer. För ochGuatemala är det också mycket viktigt att stöd ges till freds-och demokratiseringsprocesserna. Centralt här är hjälp tilldemobilisering av regerings- och gerillasoldater och ettåterförande av dessa till ett meningsfullt civilt liv. FörNicaragua är det av SIDA planerade stödet till tvåsvenskfinansierade vattenkraftprojekt väsentligt.Regeringens anslag på till basprogrammet förNicaragua är för litet för att säkra SIDA:s åtaganden.Oroande i regeringens förslag är planeringen avbetalningsbalansstöd till och Guatemala.Kopplingen mellan sådant bistånd och ochIMF:s föga lyckade strukturanpassningsprogram är, somredan nämnts, mycket stark. Betalningsbalansstödet tillNicaragua bör också ses över.Vänsterpartiet föreslår ett anslag för regionalt biståndtill på och förbasprogrammet för på 255 miljoner kronor.Biståndet till demokrati och mänskliga rättigheterI biståndssammanhang har den borgerliga regeringenförsökt göra demokrati och mänskliga rättigheter (MR) profilfråga. Demokrati och MR är också den förstafrågan som poängteras i budgetpropositionens genomgångav viktiga frågor i utvecklingssamarbetet.Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning om hurviktigt arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter är.Regeringens politik för att främja respekten förmänskliga rättigheter tycks dock inskränkas till hot om attavbryta bistånd till stater där demokratiprocessen stannarav. Denna politiska ''konditionalitet'' i biståndet skrivsnumera också in i de avtal mottagarländerna skriver under.Däremot märks inte regeringens vurmande fördemokrati och mänskliga rättigheter i någon vilja att satsamer pengar på detta område. I budgetförslaget föreslårregeringen en sänkning av detta anslag från 650 till 595miljoner kronor varav 220 miljoner avsätts för insatser iSydafrika. Det är som regeringen vill sänkadetta anslag.Vänsterpartiet föreslår att avsättsför stöd till demokrati och mänskliga rättigheter i tredjevärlden, varav 300 miljoner går till . Två viktigadelar av bistånd under detta anslag utgör stöd tillkvinnoorganisationer och handikappade barns rättigheter.Handikappbistånd till s.k. CBR-program (CommunityBased Rehabilitation) i och ärutmärkta exempel på effektivt men ej kostnadskrävandebistånd.