mot · GH02N305 · 1994-01-25 00:00:00 — Enbart börsföretagens behovav nyemissioner kan uppskattas till cirka 20--per år.Bankkrisen har i första hand drabbat de små ochmedelstora företagen. I motsats till de små företagen klararsig ofta de stora företagen i hårda ekonomiska tider. De harpå ett annat sätt tillgång till bl.a. den internationellakreditmarknaden och har därutöver ofta ett eget kapital attta till.Staten har ett generellt ansvar att se till attkapitalförsörjning fungerar. Detta har varit motivet till desärskilda insatser som gjorts inom banksektorn. Bankernamåste nu svara upp mot de insatserna genom att sänka destora räntemarginalerna, som slår hårt mot framför alltsmåföretagen. De mindre företagen får betala en betydligthögre ränta än större företag och hushåll. Det här berordelvis på att konkurrensen inom banksektorn inte fungerar.Regeringen bör senast i samband medkompletteringspropositionen återkomma med förslag tillåtgärder som kan förbättra situationen.Staten har, enligt vår uppfattning, en skyldighet attanvända de statliga instrument som finns för att se till attkapitalförsörjningen även fungerar i faser där marknadenerbjuder få eller inga möjliga lösningar. Det avser olikatyper av ''mjuk finansiering'' i början av ett företagslivscykel.Utvecklingsbolagens verksamhet riktar sig mot företagmed behov av sådan mjuk finansiering. Fonderna har denkompetens som behövs för att kunna bedöma företagsutvecklingsmöjligheter. De näringspolitiska medel som nuutgår från bör i störreutsträckning kunna kanaliseras till utvecklingsbolagen.Verksamheten med de riskkapitalbolag som fått resurserur löntagarfonderna har inte kommit småföretagen tillgodo. Verksamheten bedrivs med sådana lönsamhetskravoch i sådana former att den sannolikt kommer till ståndäven utan statlig medverkan. Det statliga kapital (f.n. av aktierna) som finns i förvaltningsbolagen ochBure kan göra bättre nytta på annat sätt. Staten bör säljasina aktier i och , vilket bör inbringa ca . Av de intäkter detta ger bör föras till den centrala lånefond somfinns för utvecklingsbolagens verksamhet. Försäljningenbör tidsmässigt anpassas så att det ger staten maximalaintäkter.För att ytterligare underlätta kapitalförsörjningen förnäringslivet bör medel ur AP-fonderna kunna användasgenom att en del av dessa medel placeras i aktier i små ochmedelstora företag. AP-fonderna bör ges rätt att placeraytterligare i aktier. Denna utökade placeringsrättbör uttryckligen gälla aktieköp i mindre och medelstoraföretag. Avkastningskravet för AP-fonderna är och skallvara högre än för utvecklingsfondens kapital. AP-fondernasplaceringar kommer därför i stor utsträckning att rikta sigmot andra faser i företagens livscykel än vadutvecklingsfonderna gör. På det sättet kan AP-fondernaskapital bli ett viktigt komplement till utvecklingfondernaslånekapital.6. Strukturomvandling 6.1 har till följd av det låga värdet påkronan stora framgångar på exportmarknaden. Dennakortsiktiga framgång får dock inte skymma det faktum attsvenska företag inte befinner sig på de världsmarknadersom växer snabbast. Det är, enligt , en viktig orsaktill att trendmässigt förlorat marknadsandelar.Bakgrunden är den utveckling som svensk industrigenomgått . utveckladessvensk industri i riktning mot specialisering på produktionmed högt förädlingsvärde per sysselsatt. Under 1980-taletbröts denna utveckling mot mer kunskapsbaseradproduktion.Tillväxten blir snabbare om en större andel avnäringslivet utgörs av företag som i högre grad förädlar sinaprodukter. Därför är brottet i strukturomvandlingallvarligt.En långsiktig näringspolitik måste aktivt befrämja enfortsatt strukturomvandling. Det kräver en samverkanmellan den offentliga sektorn och näringslivet. Det är ingen tillfällighet att två av , och , i hög grad harutvecklats tack vare en fruktbar samverkan med universitet,tekniska högskolor och statliga verk.Insatser behövs inom en rad områden:6.2 ProduktförnyelseAndelen högteknologiska produkter är liten i Sverigejämfört med OECD-genomsnittet. Förklaringen till denbristande produktförnyelse som, med vissa lysandeundantag, råder i svenskt näringsliv får sökas i alla de ledsom leder fram till en ny produkt. Nya produkteruppkommer genom en kedja som innehåller ledenuppfinning, forskning och utveckling (FoU), innovering (atten uppfinning förs ut i praktisk produktion) samtkommersialisering (existerande produkter och idéer förs uttill marknaden).6.2.1 UppfinnareRegeringen har tidigare utlovat att förslag till förbättratinnovationsstöd skall komma i budgetpropositionen. Dettabehövs eftersom det samhälleliga stödet till uppfinnare harminskat de senaste åren.I budgetpropositionen finns dock inget konkret förslagom stöd till innovationer. Beskedet är nu att ett förslag skalllämnas till . Trots att utredningsförslagföreligger klarar inte regeringen att lämna ett eget förslag.Vi menar att inte skall acceptera regeringenssenfärdighet. Beslut om ökat stöd bör fattas redan nu.Uppfinnaren behöver tre typer av stöd, nämligenrådgivning, riskkapital och kontakter med entreprenörer.Rådgivningen bör stärkas genom att bättre utnyttja des.k. produktråden, som administreras avutvecklingsbolagen. Verksamheten med produktråd börbyggas ut. Det är vidare viktigt att aktivt stötta , som fått sina anslag nedskurna.NUTEK bör även ha möjlighet att ge stöd i andra formertill uppfinnare.När det gäller riskkapital bör 1980-talets framgångsrikaförsök med och Industrifondens utlåning tilluppfinnare utvecklas. Genom att staten lånar pengar tilluppfinnaren kan denne behålla sitt oberoende samtidigtsom samhället får exportintäkter och industrijobb. Somexempel på storleksordningen kan nämnas att staten viaSTU/i en grupp på 14 innovativa nya bolag under1980-talet lånade ut . Dessa bolag omsätter ca och har betalat tillbaka lånen medränta.Ansvaret för att stimulera till kontakter mellanuppfinnare och entreprenörer bör ligga påutvecklingsfonderna.Totalt har för stöd till uppfinnar- ochinnovationsverksamhet beräknats , varav avser nästa budgetår. Medlen skallfördelas av NUTEK.6.2.2 FoUFoU är det andra viktiga ledet i arbetet för att ökagraden av produktförnyelse. Svenskt näringsliv är mycketstarkt beroende av ett väl fungerande FoU-system. FoU-insatserna måste göras med utgångspunkt i vad som krävsför att åter skapa en positiv ekonomisk utveckling. Detinnebär att det i första hand är den tillämpade forskningenoch teknikutvecklingen som måste stärkas. Det gällerframför allt att stärka kontakterna mellan högskola ochföretag. Svenskt näringsliv måste bli bättre på att omsättaFoU-resultat och uppfinningar i kommersiella produkter.Tekniköverföring till från andra länder måstestimuleras.Regeringen avser att återkomma i frågor om forskning.Vi vill i detta sammanhang peka på några angelägnaområden där regeringen bör komma med förslag.Ettprioriterat område bör vara de existerande s.k.industriforskningsinstituten. De fungerar som bryggormellan högskolor och företag, i synnerhet mindre företag.Vi föreslår bl.a. att det utreds om inrättandet avproduktutvecklingsinstitut med uppgift att stödjaproduktutveckling och teknikspridning. Förebilden är detyska s.k. som finns över hela Tysklandsamt de s.k. Steinbeis Stiftung som har ca 100teknikspridningscentra i delstaten för detta nya institut skall vara mindreföretag.Forskning och utveckling inom viktigaframtidsområden varav några exempel är: Biomedicinskteknik, produktionsteknik inkl. verkstadsteknik,processteknik, transportteknik, materialteknik,miljöteknik, skogsindustriell forskning ochtransportteknik.Etablering av kompetenscentra ianslutning till högskolorna. Vid dessa centra skall företaginom bland annat de nämnda framtidsområdena delta.Forskning för omställning till miljövänliga ochförnyelsebara energisystem.Särskilda FoU-insatser försmå och medelstora företag.Insatser för att företag skallkunna hämta hem ny teknik. Mindre och medelstoraföretag skall kunna få stöd för att ''hyra in teknikchef'', deltai FoU-projekt m.m.6.3 Kunskap och kompetens 6.3.1 AllmäntArbetskraftens kunskap, kreativitet, yrkesskicklighetoch ledningsförmåga är några av de värden som tillsammansskapar ett lands mänskliga kapital.Utbildningsinvesteringar är en av de viktigaste faktorernabakom ekonomisk tillväxt. har här inget försteggentemot våra konkurrentländer. Inom industrin är densvenska arbetskraften väsentligt mindre utbildad än vårakonkurrentländer. Insatser behövs som stärker såväl breddsom topp. bör anta målet att hagjort ett kvantitativt och kvalitativt språng när det gällerkompetensen hos den svenska arbetskraften. För att klaradetta krävs:6.3.2 Hundra tusen nya utbildningsplatserPå bör ytterligare ca 100 000 permanenta utbildningsplatser finnas tillgängliga.Höjningarna, som ger plats för ytterligare en årskull, gällerhögskolan, gymnasieskolan, komvux och folkbildningen.Den andel av en årskull som går vidare till högskolan ärmindre i är i flera av våra konkurrentländer. För attkunna upprätthålla vår konkurrenskraft krävs ökadövergångsfrekvens. Högskolan bör byggas ut kraftigt.Denna höjning bör göras successivt för att möjliggöraplanering och anpassning i högskolesystemet. För nästabudgetår föreslår vi 10 000 platser, vilket är 4 500 fler än vad regeringen föreslagit.Alla sektorer i samhället har glädje av en höjning avutbildningsnivån. Det finns dock anledning att särskiltstärka utbildningar som är viktiga för vår nationellakonkurrenskraft. Det innebär att framför alltcivilingenjörs-, högskoleingenjörs- och andra utbildningarinom teknik och naturvetenskap måste öka. Andelen somfullföljer påbörjad civilingenjörsutbildning måste öka. Detär oerhört angeläget att skynda på arbetet med att ta framett nationellt program för att öka intresset förnaturvetenskap och teknik. Särskilda insatser bör göras föratt stimulera kvinnors intresse.Den pågående reformeringen av gymnasieskolan är ettviktigt led i uppgraderingen av den svenska utbildningen.Den framtida kompetensen i arbetslivet stärks härigenom.Kommunerna bör nästa budgetår få bidrag för att erbjudaytterligare 70 000 platser för utbildning i gymnasieskolan och komvux.Detta ger möjlighet till en påbyggnad i allmänna ämnen ochen fördjupning av yrkeskunskaper. De områden som börprioriteras är teknikerutbildningar samt andra för arbetslivoch tillväxt särskilt viktiga utbildningar.Folkbildningen måste också utnyttjas i den bredasatsningen på kompetenshöjning. Genom attfolkbildningen erbjuder en form som når många som annarsinte skulle söka utbildning, är den ett viktigt komplementtill annan vuxenutbildning. Nästa budgetår skall ytterligare2 000 platser erbjudas.6.3.3 Ny teknisk högskolaFör att åstadkomma den kraftiga ökningen avintagningen till högskolan krävs att alla tillgängliga resursertas i anspråk i planering och uppbyggnad av nyutbildningskapacitet. Vid sidan av de existerande tekniskahögskolorna måste de mindre och medelstora högskolornaengageras i uppgiften. De har en styrka genom att de snabbtkan aktiveras i rollen som förmedlare mellan forsknings-och utvecklingsfronten och den egna regionens näringsliv.Det finns fem tekniska högskolor på sju orter.Samtliga dessa är, med undantag av , väl utbyggda. De har tillräckligforskningsanknytning för att ge kvalitet åt undervisningenoch tillräckligt antal områden för att ge mångfald ochvalfrihet åt studenterna. Några av högskolorna äremellertid så stora att en ytterligare expansion förmodligenskulle försvåra kontaktvägarna och gå ut över studiemiljön.Vid vissa av de sju utbildningsorterna förcivilingenjörsutbildning kan en ökning ske, inte minst vidhögskolan i . Vidare bör det vara möjligt att utveckladen modell som innebär att delar av utbildningenlokaliseras till vissa mindre och medelstora högskolor somhar särskilda förutsättningar för denna. Detta sker i dagt.ex. vid högskolorna i /,/, /, ochGävle/Sandviken.För att klara expansionen av utbildningen vill videssutom aktualisera behovet av en ny teknisk högskola. teknisk högskola skall bidra till att skapa god tillgång påkvalificerade tekniker i hela landet. Vi föreslår därför attförutsättningar för detta utreds.För att den här föreslagna kraftiga utbyggnaden avcivilingenjörsutbildningarna skall kunna ske krävs attrekryteringsunderlaget stärks och breddas. En nysatsningsom leder till allvarliga svårigheter för rekryteringen tillredan etablerade utbildningar måste självfallet undvikas.6.3.4 Utveckling i arbetslivetUtöver de insatser som föreslagits i det föregåendebehövs kraftfulla kompetensinsatser för dem som redan ärsysselsatta. Detta är den viktigaste kompetensinsatsen,eftersom var femte svensk ännu har enbartgrundskoleutbildning eller ännu kortare utbildning. Så storandel som av de anställda i industrin tillhör denna grupp. När detnu ställs krav på kvalitetsökningar i produktionen,införande av ny teknik och ökade internationella kontakterinnebär bristande utbildning svårigheter för den enskildelikväl som för verksamheten i stort.Kompetensutredningen och produktivitetsdelegationenvisar tydligt hur viktigt det är för hela samhället, att enbetydande ökning sker av kompetensutvecklingen ute påarbetsplatserna. Det är även nödvändigt att denna kopplasihop med en förändrad arbetsorganisation, där arbete ochlärande går hand i hand. Undersökningar har visat att detframför allt är småföretagare och anställda i småföretag somfår allra minst av personalutbildning.Inom arbetsmarknadspolitiken finns flera möjlighetertill stöd för utbildning av anställda. Det gäller t.ex. bidragtill utbildning i företag och de s.k. utbildningsvikariaten.Insatserna beräknas omfatta ca 30 000 personer och medför en kostnad om ca3,1 miljarder kronor.Enligt vår uppfattning är en omfattande utbildning påarbetsplatserna även näringspolitiskt motiverad. Utifråndetta perspektiv lade kompetensutredningen fram sinaförslag . Det är en skandal att regeringenännu inte förmått att avlämna ett förslag i denna strategisktviktiga fråga.Det är viktigt att understryka att ansvaret förkompetensutveckling på arbetsplatserna ligger påföretagen. Målsättningen bör vara att av arbetstiden som genomsnitt används förkompetenshöjande utbildning på arbetsplatsen. Även omföretagen har ett huvudansvar för att genomföra detta ärdet dock, i synnerhet i nuvarande svåra sysselsättningsläge,nödvändigt att staten genom olika åtgärder stimulerar tillökad volym och förbättrad kvalitet i utbildningen. Detnuvarande bidraget till utbildning i företag har i högsta graden näringspolitisk inriktning. Bidraget avser att underlättaen långsiktig strukturomvandling, vilket främjar enrationell organisation, som den enskildeskompetens förstärks. Det finns möjlighet att få bidragetäven när det inte finns risk för permittering och uppsägning.Det är angeläget att utvecklingsbolagen, ochandra näringspolitiska organ uppmärksammar framför alltmindre företag om stödmöjligheterna.Samtidigt är det viktigt att bidraget inte utgår utanåtaganden från mottagarens sida. En grundläggandeförutsättning för att få bidrag är att de lokala parterna gören gemensam plan för kompetensutveckling. En sådan börinnehålla följande.En gemensaminventering/kartläggning av såväl de anställdas somföretagets behov av ny kompetens på kort och längre sikt.En beskrivning skall finnas om hur arbetsorganisation ocharbetsinnehåll skall förändras och hur behovet av utbildningskall tillgodoses. En plan skall finnas för vad som särskiltmåste göras för att öka och tillvarata kvinnliga anställdaskompetens och vad som behövs i form avkompetensutveckling för att bryta könssegregeringen avarbetsuppgifter på arbetsplatsen. Det skall framgå avplanen hur olika grupper av anställda skall få del avkompetensutvecklingen.Riksdagen bör uppmana regeringen att isamband med kompletteringspropositionen lämna förslagpå ett hållbart och sammanhållet program för att ökakompetensutvecklingen i näringslivet.6.4 Infrastruktur 6.4.1 AllmäntEn väl utbyggd infrastruktur är en förutsättning för enbra näringslivsutveckling. Det gäller att ha effektivavaruoch tjänsteströmmar inom såväl som från och till riket.Studier visar att en orsak till att så förhållandevis fåutländska investeringar görs i vårt land är dess geografiskaläge. ligger helt enkelt för långt bort från de storamarknaderna på kontinenten.Det är således av strategisk betydelse för den svenska''attraktionskraften'' att kraftfulla satsningar görs på bättrekommunikationer och utveckling av transportsystem. Dettagäller även i högsta grad ''nya'' kommunikationskanaler,dvs dator- och telekommunikation.Den socialdemokratiska regeringen inledde 1988 enkraftfull satsning på infrastrukturen. Genom de kraftigatillkott och beslut om åtaganden som då gjordes har detunder gjorts betydliga ökningar avanslagen för vägar och järnvägar.Den borgerliga regeringen har lagt fram förslag påinfrastrukturområdet, men har inte varit förmögen att göradetta i form av en nationell plan. En sådan plan ärnödvändig för att kunna göra en bedömning av vilkainvesteringar som ger det bästa samhällsekonomiskautbytet. Vi har inte råd att lägga en krona fel. I en nationellplan skall behovet av insatser som stärker en uthålligtillväxt, där den ekonomiska tillväxten går hand i hand meden hållbar miljöutveckling, ges högsta prioritet.Europaintegrationen innebär att varu- och tjänsteflödetökar. Allt fler företag kommer att involveras i ettinternationellt handelsutbyte. Mot den bakgrunden anser viatt det behövas betydande insatser för att stärkainfrastrukturen. Som långsiktigt mål har vi tidigare angettytterligare av BNP. Den slutliga omfattningen, tidsmässiganpassning och vilka projekt som bör prioriteras kanavgöras först när det finns en nationell plan tillgänglig.6.4.2 Informationsteknologi för kunskapssamhälletEn viktig förutsättning för att klara de näringspolitiskamålsättningarna om ett allt större kunskapsinnehåll iproduktionen är att det finns en högklassig infrastruktur förinformationsteknologi. Det handlar praktiskt om att läggarätt kablar i marken, att se till att det finnsöverföringskapacitet, att det finns m.m.Men det krävs även att det finns både en bred och djupkunskap hur man bygger informationssystem och, inteminst, hur man använder dem. Det är särskilt viktigt attkoppla samman alla de enskilda system som finns somisolerade ''informationsöar''.I har president lanserat ett program för''digitala motorvägar'' (National InformationInfrastructure). Syftet är att binda samman de öar av lokala,regionala och branschvisa datornät som lever sina egnaliv. Genom ökat informationsutbyte kommerförutsättningarna för en långsiktig ekonomisk tillväxt attförbättras. Sammanlagt har anslagits för att utveckla teknologi m.m.Genom bolagiseringen av har staten avhänt sig ettnaturligt styrinstrument i en av de kanske viktigasteframtidsområdena. Ett exempel på detta är att det är Teliaoch inte regeringen som har satt ambitionerna när det gällerutbyggnad av AXE-systemet. Nuvarande planer innebär atthela landet skall vara täckt . De områden som liggersist i utbyggnadsplanerna är , ochNorrland. Enligt vår uppfattning finns det flera skäl atttidigarelägga detta. Teknik-, sysselsättnings- ochregionalpolitiska skäl talar för att målet om full täckningskall nås . För detta krävs tidigarelagdainvesteringar om under den aktuella perioden.Belastningen på statsbudgeten blir lika med räntekostnad().Genom bolagiseringen av finns ensjälvskriven huvudman för den svenskainformationsinfrastrukturen. Vi föreslår därför att ensärskild bildas, med uppgift att samordnautvecklingen av den svenska informationsinfrastrukturen.Målen för arbetet skall vara att skall befinnasig i den absoluta världstoppen när det gäller såväl tillgångtill som användning av informationsteknologi inom allasamhällssektorer.Utgångspunkten för kommissionens arbete bör vara dets.k. Kommissionen bör göra en snabbinventering av de behov av såväl hårda som mjukainvesteringar som finns. Satsningar påinformationsinfrastruktur skall göras inom målet omytterligare av BNP till infrastruktur.6.5 Statliga aktörerEn aktiv näringspolitik medför också krav på attsamhället till sitt förfogande har kompetenta ochresursstarka aktörer. Den centrala näringspolitiskamyndigheten är . Regeringens politik har inneburitsänkta anslag och nedrustning i rad.Vi har tidigare i denna motion omnämnt hur EU nualltmer aktiverar sin näringspolitik. harockså byggt upp en betydande bevakningav bransch- och strukturutvecklingen inom EU. Varje årpubliceras nu analyser av situationen inom alla branschersamt av den strukturella utvecklingen i industrin i sinhelhet. Därtill har EU satsat på en ambitiös utveckling avstatistikkontoret Eurostat.Den offensiva näringspolitik som enligt våra förslag skalldrivas, medför en, i förhållande till regeringen, ny syn påstatens roll och möjligheter att påverka utvecklingen. Dettager nya förutsättningar för myndighetsverksamheten. Tillden statliga sfären av aktörer hör också de storainfrastrukturverken/bolagen som , , ,och samt Vattenfall.Regeringen driver nu en kampanj för att bolagiserainfrastrukturverken. är bolaget kommer att bli bolag och det finns planeräven för SJ och för delar av och Banverketsverksamhet. För regeringen är bolagisering bara ett förstasteg mot privatisering, där staten avhänder sig inflytandeöver verksamheten. Att privatisering av affärsverken är ettmål framgår också av uttalanden i budgetpropositionen. Ibilaga 13 anges beträffande bl a och Posten att det''föreligger inga konkreta planer påprivatiseringar''. Uttryckssättet kan bara tolkas som att detfinns planer, men att de ännu inte konkretiserats.Den utveckling mot privatisering som regeringen vill hakan vi socialdemokrater inte acceptera. I så gott som allaländer är det en självklarhet att nationellainfrastrukturorgan är i samhällelig ägo. De har storbetydelse ur ett regionalt perspektiv. Betydelsen av att hatillgång till kraftfulla aktörer ökar dessutom vid Europa-integrationen. I det europeiska samarbetet är det viktigt attha kompetenta aktörer som kan bevaka svenska intressen.De stora infrastrukturverken kan i samhällets regi göra såi dag. En uppdelning och utförsäljning skulle omöjliggöradetta.De statliga infrastrukturverken är en viktig tillgång intebara för det näringspolitiska arbetet. De har en mycket storbetydelse som resurs i det regionalpolitiska arbetet. Med sinrikstäckning och med sin stora kapitalbas kan de genomupphandling vara en viktig miljöpolitisk aktör. Utan attgöra avkall på internationella upphandlingsregler finnsmöjligheter att ha krav och villkor som gagnar miljön.De statliga infrastrukturverken måste förbli i statlig ägo.I annat fall kommer verksamheten endast att styras avkortsiktiga vinstmaximeringsprinciper. bör göraett uttalande av denna innebörd.6.6 Strukturinsater i vissa branscher 6.6.1 PrinciperI den svenska näringspolitiken har tidigare använts olikatyper av branschprogram. Dessa program har syftat till attunderlätta utvecklingen av livskraftiga och expansivaföretag, vilka ofta är små eller medelstora. Åtgärdernainom programmens ram har varit breda och omfattatexportstöd, bidrag till konsultutredningar,utbildningsåtgärder och kreditgarantier.EU bedriver en betydligt mera aktiv ochmera pragmatiskt inriktad näringspolitik än vad densvenska regeringen gör. har t.ex. beslutat attstarta diverse branschprogram inom industrier såsom dataoch elektronik, flygtillverkning, biltillverkning, bioteknikoch andra underleverantörsindustrier.Enligt vår mening bör det inom näringspolitikens ramkunna göras väl avvägda satsningar på olikabranschprogram. Det finns i huvudsak två skäl för detta.För det första måste åtgärder vidtas som underlättar denstrukturomvandling som måste ske i svensk industri.Våra förslag om kompetenshöjning och ytterligare FoU-insatser syftar till att ge förutsättningar för ökade kunskaperoch höjd förädlingsgrad i den industriella produktionen.Som ett ytterligare inslag i detta arbete bör vissabranschprogram startas.För det andra riskerar vi att hamna på efterkälkengentemot utvecklingen inom EU.