mot · GH02N263 · 1994-01-25 00:00:00 — Konkurrenslagen och ekonomiska föreningar Den grundlagsskyddade föreningsfrihetenI 2 kap. regeringsformen (RF), i dess katalog övergrundläggande fri- och rättigheter, anges bl.a. att varjemedborgare gentemot det allmänna är tillförsäkradföreningsfrihet innefattande frihet att sammansluta sig medandra för allmänna eller enskilda syften. Bestämmelsenskyddar rätten att bilda föreningar för ekonomiska syftenmen skyddar även rätten att verka gemensamt inom ramenför en sammanslutning. Skyddet är långtgående.Föreningsfriheten får begränsas endast såvitt gällersammanslutningar vilkas verksamhet är av militär ellerliknande natur eller innebär förföljelse av folkgrupp av vissras med viss hudfärg eller visst etniskt ursprung.Inget syfte eller förfarande i kooperativ verksamhet,såvitt känt, överensstämmer med de nu uppräknade.Rätten att bilda ekonomiska föreningar och rätten förmedlemmarna att verka gemensamt skall vidare ses isamband med lagen om ekonomiska föreningar (FL). FLinnehåller en mängd bestämmelser omägarnas/medlemmarnas förhållande till sitt eget företag. FLskiljer ur medlemssynpunkt inte mellan fysiska ochjuridiska personer. Samverkan mellan tre fysiska och/ellerjuridiska personer konstituerar en ekonomisk förening.Föreningen har aldrig något eget vinstsyfte (''främjamedlemmarnas ekonomiska intressen'', FL 1:1 st 1). Istadgarna skall vidare verksamhetens art anges. Ändamåletförverkligas med verksamheten som medel. Detta innebäri sig att en ekonomisk förening, eller en sammanslutning(federation) av ekonomiska föreningar, måste ha ettändamål enligt FL och också en verksamhet som syftar tillatt förverkliga detta ändamål.Den nya konkurrenslagens ikraftträdande har dock, ikonflikt med RF:s föreningsfrihet och , satträtten mellan enskilda medlemmar att samverka i ochmellan ekonomiska föreningar ur spel. Redan har vittnatsom, att samverkan mellan bönder i jordbrukskooprationensprimärföreningar plötsligt blivit illegal. Enligt uppgiftkommer denna fråga att beredas i särskild ordning iregeringskansliet och förslag till en speciallag läggas fram avregeringen. Enligt vår uppfattning är detta enotillfredsställande lösning. Problemet reser nämligenfrågan, om det verkligen varit lagstiftarens intention attkonkurrenslagen skall gälla före RF och FL. Detta kan,enligt vår mening, aldrig vara fallet, Det kan inte helleraccepteras att särlösningar tas fram för en form avsamverkan men inte för en annan.Enligt vår uppfattning bör nu skyndsamt klargöras, attregeringsformens och föreningslagens bestämmelserhärutinnan, i förening med artikel 58:2 i ,gäller före konkurrenslagen och denna syn komma till klartuttryck i konkurrenslagen i syfte att undanröja eventuelltkvarstående osäkerhet beträffande lagens tillämpning påsamverkan i ekonomisk förning samt mellan föreningarinom en federation.Till stöd för vår uppfattning vill vi ytterligare anföraföljande.Konkurrenskommitténs huvudbetänkande SOU 1991:59,Konkurrens för ökad välfärdKonkurrenskommittén (dir. 1989:12) intog en mycketpositiv grundinställning till kooperation och kooperativtsamarbete:Konkurrenspolitiken är, som framgått, i första handägnad att främja hushållens konsumentintressen. Dessa kanibland stå i motsättning till andra intressen. Exempel påsådana intressen är de kooperativa företagens speciellakaraktär. Dessa företag kan i vissa avseenden komma att ståi formell konflikt med konkurrenslagstiftningen till följd avsina arbetsformer. är emellertid de kooperativaföretagen betydelsefulla ur konkurrenssynpunkt. Deupprätthåller en pluralism på marknaden och syftar till bl.a.sänkta transaktionskostnader och därmed konsumentnytta.Men utgångspunkten för kooperationen är samarbeteinternt mellan ekonomiska föreningar och konkurrens utåtgenom en federation. Föreningarna är suveräna juridiskapersoner men hålls samman genom t.ex. centralt fastställdastadgar, gemensamma varumärken och ett enhetligtmarknadsuppträdande. De agerar således i allmänhet intesom konkurrerande näringsidkare utan som samverkandeparter under gemensam firma. Samarbetet är såledeskooperationens metod för att söka vara effektiv. Särskildaavvägningar och hänsyn måste därför tas till kooperationensspeciella natur och särart i praktisk politik ochrättstillämpning. Detta har uppmärksammats inom bl.a.EG, där kooperativa företag är jämställda med andraprivata företag enligt artikel 58 i Romfördraget.Citatet är hämtat ur Konkurrenskommitténshuvudbetänkande Konkurrens för ökad välfärd, SOU1991:59, del 1 kap. 2.4.6 , s. 94.Kommittén definierar kooperationen som en 1) ekonomisk verksamhet som2) bedrivs för människors/medlemmars gemensammabehov och som3) ägs och styrs av dessa människor själva.Kooperativets medlemmar kan enligt kommittén ha olikaroller som privatpersoner eller som näringsidkare och olikasyften.Kommittén skriver vidare:Den kooperativa företagsformen har utvecklats i syfteatt ge små och svaga aktörer en starkare ställning på enmarknad. Genom att samverka i organiserad form kan manuppnå en sådan position att andra aktörers marknadsmaktbalanseras. Den kooperativa föetagsformen har alltså singrund i att vissa människor finner att marknadsmekanismenger otillfredsställande resultat för dem. -- Effekten blirnormalt en effektivisering av marknaden genom att denkooperativa verksamheten motverkar monopolbildningenoch främjar mångfalden. kan marknadsmakten ävenför kooperativa företag emellertid bli så stark att dettamoment inte längre kvarstår. Avgörande för marknadenseffektivitet blir då hur effektiv sidokonkurrensen är. (aa s.96)Kommitténs utgångspunkter är således att kooperationenverkar effektivitetsfrämjande inom sina marknader. En heltannan fråga är sedan, om kooperationen är så stark ochframgångsrik att det också krävs en sidokonkurrens.Konkurrenskommittén behandlade också frågan omkooperativa federationer:I många situationer skulle de produktionstekniska ellermarknadsekonomiska förutsättningarna förhindra att enenskild förening själv integrerar vidare framåt eller bakåt.För att tillgodogöra sig stordriftsfördelar genomför dekooperativa föreningarna därför nödvändiga integrationer igemenskap genom etablering av en federativ organisation.Denna integration är dock vanligen mindre långtgående änden som sker inom en koncern. (aa s. 96)Kommittén övergick sedan (aa del 2, s. 101 f) till attdiskutera på vilket sätt privat, offentlig och kooperativverksamhet skulle kunna ges lika villkor:När en ny konkurrenslagstiftning nu utformas är detdärför av vikt att tillräcklig hänsyn tas till kooperationensspeciella natur och särart. skall geslikvärdiga förutsättningar att verka i förhållande till andraprivata samt offentliga aktörer. Motsvarande inriktning haruttryckts i och i ett direktivförslag inom EGmed förslag till kooperativ stadga.Problemen för kooperativ samverkan, urkonkurrenslagssynpunkt, uppstår enligt kommittén närnäringsidkarbegreppet skall tillämpas: ''Rent formelltträffas alltså en samverkan mellan näringsidkare avkommitténs förslag till marknadsdelning och prissamarbete.Det betyder att alla former av sådant samarbete oavsettnäringsidkarens organisationsform träffas''. (aa s. 104).Kommittén konstaterade, utifrån dessa gentemot denkooperativa företagsformen positiva utgångspunkter, att''det är emellertid inte avsikten att förbjuda samarbete sombidrar till att öka konkurrenstrycket och att främja eneffektiv konkurrens. För att medge den typen av samarbetehar kommittén redan diskuterat undantag för samarbetesom inte omfattar en väsentlig del av marknaden och mellanmindre företag''. Däremot avvisade kommittén, i bjärtkontrast till sin tidigre positiva syn på kooperation,kategoriskt kravet från ''kooperativa företrädare... attundantaget för koncerner skall gälla också för federativakooperationer''.Efter en genomgång av olika typer av federativtsamarbete, uttryckte kommittén att ''det kan vara angelägetatt man inom vissa begränsade ramar skall kunna samarbetaom det förbättrar effektiviteten och stärker konkurrenseninom de olika branscher där företagen arbetar'' och ladeförslag till ett ''kooperativt undantag'' (10 § 3 lagförslaget):''förbuden gäller inte ... 3 samarbete av begränsadomfattning mellan ekonomiska föreningar, ömsesidigaförsäkringsbolag eller liknande verksamhetsformer somstärker konkurrensen på marknaden. ''Sammantaget innebar kommitténs lagförslag attsamarbete i ekonomisk förening samt mellan ekonomiskaföreningar i federationer i viss utsträckning inte skullekomma att misskrediteras av lagstiftaren.Regeringens proposition 1992/93:56 NykonkurrenslagstiftningKommitténs förslag kom emellertid som bekant aldrig attläggas till grund för proposition. I stället valdeNäringsdepartementet att föreslå ett inlemmande avRomfördragets konkurrenskapitel i svensk lag. Dennametod har bl.a. medfört att lagkollisionen mellan lagen omekonomiska föreningar och konkurrenslagen samtfederationsproblemet kvarstår formellt och tekniskt olösta.I anledning av prop. 1992/93:56 begärde BirgittaJohansson m.fl. (s) i motion 1992/93:N7 ett riksdagensuttalande om att samarbetsförbudet i 6 § konkurrenslagen(KL) ''bör ges ett tydligare uttryck för attkonsumentkooperativt samarbete effektiviserardetaljhandeln och gynnar konsumenterna genom denprispress som utövas''. (Bakgrunden till att uttalandetavsågs begränsat till komsumentkooperativ detaljhandelvar konkurrenskommitténs principella ''fribrev'' tillfederativ samverkan inom bl.a. Fonus, HSB och OK samtdet ovan refererade förslaget till begränsat ''kooperativtundantag'' vilket inte ansågs tillämpligt på justkonsumentkooperativ detaljhandel).Utskottet anförde (1992/93:NU17, s. 15):Såsom framgår av propositionen är inte avsikten att ettsamarbete om sådana åtgärder som är nödvändiga i enprocess syftande till en effektivisering av produktionen ellerdistributionen skall förhindras.... Utskottet konstaterar attformuleringen i 6 § tar sikte enbart på det slags samarbeteetc. som skall vara förbjudet.... Något skäl att iförbudsbestämmelsen närmre ange sådant samarbete varspositiva effekter övervägar finns inte. Lydelsen i 6 § innebäratt det i första hand ankommer på företagen själva attbedöma samarbetet från konkurrensrättslig utgångspunkt.Om osäkerhet råder kan avtalet anmälas tillKonkurrensverket som får besluta om undantag frånförbudet.Utskottet sammanfattade mening sålunda:Enligt utskottets uppfattning är det självfallet angelägetatt sådant samarbete som innebär effektivisering inom ennäringsgren skall tillåtas om de gynnsamma effekternadärav kommer konsumenterna till godo bl.a.genom lägre priser, och om villkoren för undantag i övrigtär uppfyllda. Detta synsätt kommer till uttryck i denundantagsbestämmeler i 8 § som är kopplad tillförbudsregeln. Utskottet anser sålunda att något ytterligareförtydligande av det slag som begärs i motionen intebehövs....Behov av ytterligare klargörande av den rättsligaställningen för kooperativ samverkan i och mellanekonomiska föreningarEnligt vår bestämda uppfattning innbärkonkurrenslagens bestämmelser tillsammans mednäringsutskottets uttalande enligt ovan, att sådantkooperativt samarbete i federativ form som medförkonsumentnytta på i lagen närmare angivet sätt, i och försig och alltfort är tillåtet utan att särskilt undantagerfordras. Detta vårt konstaterande kan dessutom grundaspå det faktum, att medlemmarna i en ekonomisk föreningeller föreningarna i en federation inte konkurrerarinbördes. De hålls tvärtom, som framgick avkonkurrenskommitténs huvudbetänkande enligt ovan,''samman genom t.ex. centralt fastställda stadgar,gemensamma varumärken och ett enhetligtmarknadsuppträdande''. Först i det fall en förening ellerfederationen ingår avtal eller tillämpar förfarande med enur federationens synpunkt tredje part, kan förfarandetenligt vårt förmenande eventuellt träffas av förbuden ochdärmed undantagen i konkurrenslagen.Denna uppfattning överensstämmer också medtolkningen av artikel 58:2 i . I det s.k.pälsdjursmålet i slogs t.ex. den princip fast,att varje kooperativ själv bestämmer sin organistion. Det ärsåledes inte organisationen, t.ex. den federativa strukturen,i sig som konstituerar ett förbud, utan först denomständigheten att organisationen skulle komma attmissbruka sin ställning på marknaden.Enligt konkurrenslagen avses med företag ocksåekonomisk förening och sammanslutning av företag. har, som inledningsvis framgått,helt andra syften än aktiebolaget. Federationen har i sin turoch som framgått, andra mål än koncernen. Föreningenseller federationens medlemmar konkurrerar inte inbördes.Konkurrenslagen bör därför nu skyndsamt kompletterasmed en bestämmelse med innebörd att samverkan iekonomisk förening erkänns samt att med sammanslutningav företag inte avses federativ samverkan mellanekonomiska föreningar eller att rättsläget på annat lämpligtsätt klargörs. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att konkurrenslagen skyndsamtbör kompletteras med en bestämmelse med innebörd attsamverkan i ekonomisk förening erkänns,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att med sammanslutning avföretag enligt konkurrenslagen inte bör avses federativsamverkan mellan ekonomiska föreningar, eller atträttsläget i konkurrenslagen beträffande samverkan i ochmellan ekonomiska föreningar i federationer på annatlämpligt sätt bör klargöras.