mot · GH02L413 · 1994-01-25 00:00:00 — Det kan tilläggas att man numera i harslopat ''registrerad'' i vardagligt tal.3.3 Vårt förslag -- lag om sambor av samma kön 3.3.1 Allmänna utgångspunkterMot bakgrund av vår tidigare inställning till olikasamlevnadsformer och som en konsekvens av vårt förslagtill lag om partnerskap anser vi att homosexuell ochheterosexuell samlevnad bör i princip likställas även påsambostadiet. Vi föreslår därför att lagen (1987:813) omhomosexuella sambor ersätts av en ny lag, en lag om samborav samma kön. Vårt förslag innebär att homosexuell ochheterosexuell samlevnad likställs rättsligt i sammautsträckning som partner jämställs med makar.3.3.2 Lagen (1987:813) om homosexuella samborDen kritik som riktats mot lagen (1987:813) omhomosexuella sambor, den s.k. homosexlagen, har berörttre områden; lagens materiella innehåll,lagstiftningstekniken samt informationen om lagensexistens och dess innehåll. Vi anser att det även finnsanledning att ifrågasätta den valda terminologin.Det har, bl.a. från homsexuellas organisationer,framförts önskemål om en utvidgning av homosexlageneller ändring i övrig lagstiftning på så sätt att homosexuelloch heterosexuell samlevnad i större utsträckning jämställsi rättsligt avseende. Man har då åberopat det principiellauttalandet att samlevnad mellan två personerav samma kön är en från samhällets synpunkt fulltacceptabel samlevnadsform (bet. LU 1973:20 s. 116). Manhar menat att det mot bakgrund av detta uttalande inte ärkonsekvent att särbehandla dessa olika samlevnadsformer.Det har även framförts kritik mot lagstiftningsteknikendär olika författningar och lagrum räknas upp. Dennauppräkningsteknik påstods medföra en påtaglig risk för att''homosexlagen'' glöms bort vid lagstiftningsarbete.Det har vidare framförts kritik mot den bristandeinformationen om lagens existens och innehåll. Det harframförts att det, även bland de som känner till lagensexistens, finns bristande kunskap om lagens innehåll och attdet finns föreställningar såväl om att lagen ger ett meromfattande skydd än vad som faktiskt är tänkt som att denknappast ger något skydd alls.3.3.3 Lagens materiella innehållI avsnitt 2.2.1 finns en redogörelse för homosexlagen.Det är vår uppfattning att lagen fyller viktiga funktionerbl.a. vad gäller konfliktlösning och opinionsbildning och attden ger ett visst skydd för parterna i ett förhållande. Dettagäller särskilt i den del den hänvisar till lagen (1987:232) omsambors gemensamma hem, den s.k. sambolagen.Lagen har inte tillämpats i någon störreutsträckning vid domstolar och myndigheter. Det finns dockanledning att anta att redan existensen av den innebär attkonflikter kan förebyggas eller lösas innan de kommer tilldomstolars och myndigheters kännedom. Det förhållandetatt lagen tillämpas i liten omfattning kan enligt våruppfattning inte tas till intäkt för att den fyller en litenfunktion.Partnerskapskommittén har i sitt betänkande (SOU1993:98) bilaga 5 och 6 gjort inventeringar av bestämmelsersom gäller för två personer som lever tillsammans underäktenskapsliknande förhållanden dvs. vad som brukarbenämnas sambor. Vissa av dessa bestämmelser gäller ävenför sambor av samma kön.Det är främst inom tre områden som homosexuell ochheterosexuell samlevnad inte är likställd. Det förstaområdet är den lagstiftning som reglerar olika former avkonstlad befruktning och möjlighet till gemensam vårdnadav barn. Ett annat område är det socialrättsliga områdetvarmed avses bl.a. bestämmelser om pensioner,föräldraförsäkring, ersättning vid arbetsskada,familjebidrag, tjänstegrupplivförsäkringar ochefterlevandeskydd. Vidare finns vissa jävsbestämmelsereller jävsliknande bestämmelser där sambor anses sånärstående att vissa effekter inträder. Exempel på vad vikallar jävsliknande bestämmelser finns i avsnitt 2.2.1.3.3.4 Konstlad befruktning och gemensam vårdnadDe två lagar som reglerar konstlad befruktning är lagen(1984:1140) om insemination och lagen (1988:711) ombefruktning utanför kroppen. En grundförutsättning för attinsemination eller konstlad befruktning skall få utföras påen kvinna är att hon är gift eller sammanbor med en man.Sambor av motsatt kön har således tillgång till dessa tvåförfaranden. Ensamstående kvinnor eller kvinnor som levertillsammans med en annan kvinna, s.k. homosexuellasambor, är däremot uteslutna från dessa lagars tillämpning.Enligt 13 kap. 8 § andra stycket kan tvåsärskilt förordnade förmyndare utses gemensamt tillvårdnadshavare för en underårig. En förutsättning för dettaär dock att förmyndarna är gifta med varandra eller levertillsammans under äktenskapsliknande förhållanden, dvs.är sambor av motsatt kön.Av samma skäl som har anförts för partnerskapets delanser vi inte att det är lämpligt att utvidgatillämpningen av dessa bestämmelser till sambor av sammakön.3.3.5 Socialrättsliga bestämmelserVissa regler som gäller för sambor av motsatt men intesamma kön tar sikte på att sambor av motsatt kön typisktsett ofta har en familjefunktion. Exempel på sådana reglerär bestämmelser om olika former av pensioner,efterlevandeskydd samt föräldrapenningförmåner ochföräldraledighet.Det förekommer även familjer som utgörs av två vuxnaav samma kön och ett eller flera underåriga barn. Dessabarn kan visserligen inte vara parets gemensamma, varkenbiologiskt eller juridiskt. Rent faktiskt kan emellertid dessafamiljer ha en sådan familjefunktion som är motivet tillnämnda bestämmelser. Vi anser således att det inte finnsnågot bärande skäl att undanta tillämpligheten av denna typav bestämmelser på sambor av samma kön. Inte heller iövrigt finns enligt vår uppfattning anledning att undantabestämmelser inom det socialrättsliga området.3.3.6 JävsbestämmelserNär det gäller jävsbestämmelser eller jävsliknandebestämmelser anser vi att det framstår som inkonsekventoch mindre välbetänkt att vissa sådana bestämmelseromfattar sambor av motsatt kön men, i vart fall inteuttryckligen, även sambor av samma kön. Dessa tvågrupper måste typiskt anses vara jäviga i en viss situation.Även om många jävsbestämmelser innehåller ettnärståendebegrepp, som i och för sig torde omfatta samborav samma kön, anser vi, både ur principiell och praktisksynpunkt, att jävsbestämmelser och jävsliknandebestämmelser som omfattar sambor av motsatt kön bordeuttryckligen omfatta även sambor av samma kön.Vidare kan vi inte se några bärande skäl till varför de iavsnitt 2.2.1 redovisade bestämmelserna i lagen (1987:464)om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag m.m.,bankrörelselagen (1987:617) eller lagen (1986:436) omnäringsförbud inte skall omfatta även sambor av sammakön.Dessa bestämmelser uppbärs, liksom de egentligajävsbestämmelserna, av tanken på att förhindra attpersoner på ett otillbörligt sätt gynnar närstående eller attovidkommande hänsyn påverkar beslutsförfarandet.3.3.7 SlutsatserVårt förslag till lag om partnerskap innebär attpartnerskapet med vissa särskilt angivna undantag skall fåsamma rättsverkningar som äktenskapet. Mot bakgrundhärav finner vi det ologiskt och inkonsekvent att inte imotsvarande mån jämställa samlevnad mellan två personerav motsatta kön med samlevnad mellan två personer avsamma kön.En sådan jämställdhet skulle med all säkerhet få flera avde positiva konsekvenser som vi tror att en partnerskapslagskulle få; ökad juridisk och homosexuell trygghet förhomosexuella par som lever tillsammans, ökad jämlikhetoch rättvisa samt en ökad medvetenhet om och förståelseför homosexualitet och homosexuella parförhållanden.Vi föreslår således att homosexuell och heterosexuellsamlevnad skall jämställas på sambostadiet med tvåundantag. Två sambor av samma kön skall inte gesmöjligheten att ha den gemensamma vårdnaden av enunderårig. Bestämmelser vars tillämplighet uppenbarligenär beroende av att samborna är av motsatt kön skall integälla för sambor av samma kön. Beträffande skälen för ochinnebörden av de två grupperna hänvisar vi till motsvarandebestämmelser i vårt förslag till lag om partnerskap.3.3.8 LagstiftningsteknikenI likhet med vad som gäller för en lag om partnerskapfinns det i princip tre olika sätt att lagstiftningsteknisktåstadkomma att sambor av samma kön omfattas av en vissbestämmelse; att behålla den uppräkningsteknik som valtsi homosexlagen och fylla på med nya författningar ochlagrum, att göra ändringar i respektive författning elleranvända sig av samma teknik som i vårt förslag till lag ompartnerskap, dvs. en teknik med en huvudregel ochundantagsbestämmelser. Fördelarna och nackdelarna är iprincip samma som de som vi har redogjort för i avsnitt3.1.13.Vi anser, av samma skäl som när det gäller vårt förslagtill lag om partnerskap, att den sistnämnda tekniken är attföredra även i vårt förslag till lag om sambor av samma kön.Ytterligare en fördel med denna teknik är att det möjligenfinns ett värde i att de av oss föreslagna lagarna äruppbyggda efter samma mönster.3.3.9 Terminologiska frågorDet har i ett flertal lagstiftningsärenden uttalats att detmed uttrycket sambor avses en man och en kvinna som levertillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. Manhar därvid hänvisat till den betydelse ordet har i allmäntspråkbruk (bl.a. prop. 1986/87:124). För ett förhållandesom består av två sammanboende personer har manvanligtvis använt uttrycket homosexuella sambor. Vi anseratt dessa begrepp är i viss mån missvisande och kommernedan att redogöra för skälen för detta.I takt med att öppenheten till homosexualitet blivit alltstörre och antalet personer som lever tillsammans i ettkärleksförhållande med en person blivit allt fler, är detenligt vår åsikt numera tveksamt om sambor i allmäntspråkbruk endast omfattar två personer av motsatt kön.Att som enligt gällande ordning beteckna tvåsammanlevande personer av motsatt kön som sambor ochtvå sammanlevande personer av samma kön somhomosexuella sambor är olyckligt också av det skälet attdetta lätt ger intryck av att ett förhållande mellan två mäneller mellan två kvinnor skulle vara uppbyggt runtsexualiteten i högre grad än ett förhållande mellan en manoch en kvinna. Ett sådant antagande finns det enligt vårmening knappast stöd för.Man skulle kunna använda begreppen heterosexuellarespektive homosexuella sambor för att i de fall som behövskunna skilja på samboförhållanden som består av personerav motsatt respektive samma kön. Vi anser dock att ävendetta skulle vara olyckligt då det alltför starkt betonarsexualiteten i ett förhållande. Sexualiteten torde i de flestaförhållanden vara en viktig del men det är den inte i alla ochär långt ifrån den enda ingrediensen.Ytterligare ett alternativ är att använda uttrycketsambor för sammanboende oavsett kön och iförekommande fall ange att en viss bestämmelse ärtillämplig endast om samborna är av motsatt respektivesamma kön. Med sambor skulle då avses dels en man ochen kvinna som lever tillsammans under äktenskapsliknandeförhållanden, dels två personer av samma kön som levertillsammans under motsvarande förhållanden.Fördelarna med sistnämnda alternativ är flera.Uttrycket sambor är ett redan existerande begrepp som ärvälkänt för de flesta. Vi anser att detta begrepp iallmänt språkbruk torde omfatta även s.k. homosexuellasambor. Vi har exempelvis noterat att man ifamiljebidragsförordningen (1991:1492) använt uttrycket''sambor av samma eller motsatt kön'' (6 §).Enligt vårt förslag kommer den rättsliga skillnadenmellan dem som benämns sambor och dem sombenämns homosexuella sambor i princip att bestå endastvad gäller möjligheterna till konstlad befruktning ochgemensam vårdnad om barn. Det finns således i de flestafall inga praktiska skäl att ha kvar olika benämningar.Vi anser att det ur opinionsbildande synpunkt finns ettvärde i att inte i onödan göra en terminologisk skillnadmellan olika samboförhållanden. Detta markerar också denprincipiella inställningen att samboförhållanden är likamycket värda oavsett vilket kön kontrahenterna har.Vi anser således att uttrycket ''sambor'' även i juridisktspråkbruk borde kunna omfatta såväl personer somsammanlever i heterosexuella som homosexuellaförhållanden.3.4 Övriga förslagVi föreslår också, i princip som konsekvenser av vårtförslag till lag om partnerskap, vissa ändringar iäktenskapsbalken och brottsbalken.Ändringarna i innebär följande.Bestående partnerskap skall utgöra äktenskapshinder. Denskriftliga försäkran som de som vill ingå äktenskap skallavlägga vid hindersprövning skall omfatta även uppgifterom tidigare partnerskap. Vissa bestämmelser om rätt tilläktenskapsskillnad när äktenskap har ingåtts trots att någonav makarna redan var gift utvidgas till att avse även densituationen när äktenskap ingåtts trots att någon avmakarna var partner. Efter hänvisning i lagen ompartnerskap kommer motsvarande att gälla för partner.Ändringen i innebär att kriminaliseringenav tvegifte i 7 kap. 1 § BrB utvidgas så att denöverensstämmer med den ovan nämnda ändringen iäktenskapsbalken.3.5 Ekonomiska konsekvenserDe ekonomiska konsekvenserna av en partnerskapslagär svåra att överblicka. Detta beror på flera faktorer. Ensådan är att det är oklart hur många par som kommer attvilja registrera sig. En annan är att den ekonomiskasituationen för dem som kan tänkas ingå partnerskap ärokänd varför det är osäkert hur bl.a. olika bidragsformerskulle påverkas. En partnerskapslag skulle enligt våruppfattning sannolikt också få en inte obetydligattitydpåverkande effekt. De ekonomiska konsekvensernaav denna effekt är svårbedömbara.Införandet av en partnerskapslag skulle komma att dramed sig vissa kostnader av engångsnatur. Vad vi närmasttänker på är den tekniska anpassningen av folkbokföringenm.m. som en partnerskapslag skulle medföra. Den ökningav de löpande administrativa kostnaderna som vårt förslagskulle föra med sig torde dock bli ganska försumbar.Vårt förslag i den del det innebär att äktenskapetsrättsverkningar kommer att bli tillämpligt även på partner,kommer i vissa fall att medföra att de offentliga utgifternaminskar eller ökar inom vissa områden.En partnerskapslag skulle sannolikt komma att medföraatt öppenheten till homosexualitet och homosexuella ökar.Vidare kan en partnerskapslag komma att främja stabilareparförhållanden bland homosexuella. Dessa förhållandenskulle kunna få positiva hälsoeffekter. I vart fall finnsdet därför anledning att anta att såväl de offentligautgifterna som har direkt samband med hälso- och sjukvårdsom mer indirekta kostnader i inkomstbortfall m.m. skulleminska som en följd av en partnerskapslag.Även konsekvenserna av vårt förslag till lag om samborav samma kön är svåra att bedöma. Vårt förslag i denna delskulle inte komma att medföra några omedelbara kostnadereftersom förslaget inte förutsätter något administrativtförfarande.Vår samlade bedömning är alltså att vårt förslag till lagom partnerskap och lag om sambor av samma kön, både påkort och i synnerhet på lång sikt, totalt sett skulle innebäraoffentliga besparingar.4. SpecialmotiveringVårt förslag innebär att det införs en lag om partnerskap,PL, och en lag om sambor av samma kön samt att vissaändringar görs i och . Lagenom sambor av samma kön föreslås ersätta lagen (1987:813)om homosexuella sambor. Vårt yrkande innebär attsamtliga bestämmelser träder i kraft den 1 juli 1994.4.1 Förslaget till lag om partnerskapLagförslaget innehåller två kapitel. I det första finnsbestämmelser om partnerskapets ingående och upplösning.I det andra finns bestämmelser om partnerskapetsrättsverkningar. Vi har valt samma lagstiftningsteknik somfinns i de danska och norska motsvarande lagarna dvs. vihar i stor utsträckning hänvisat till motsvarandebestämmelser för äktenskap och gjort undantag från dessabestämmelser i de fall där vi har ansett det nödvändigt ellerlämpligt. Att vi har valt denna lagstiftningsteknik har fleraskäl. Den huvudsakliga anledningen är att flertalet av deregler som gäller för äktenskap och makar föreslås gällaäven för partnerskap och partner. Avsikten är också att denpraxis som finns på äktenskapsrättens område skall kunnatillämpas på motsvarande frågor för partnerskapets del.1 kap. Partnerskaps ingående och upplösningPartnerskap 1 §Bestämmelsen är en direkt översättning av motsvaranderegel i (1 kap. 1 § ÄktB). Genombestämmelsen fastslås att partnerskap kan ingås utan kravpå hushållsgemenskap, sexuell relation eller sexuellläggning och att fler än två personer inte kan ingåpartnerskap med varandra. Även om partnerskapet såledesstår öppet för t.ex. goda vänner eller avlägsna släktingar avsamma kön, är det tänkt för homosexuella par.2 §Denna bestämmelse motsvaras av 1 kap. 5 § ÄktB.Partnerskapshinder 3 §Denna paragraf får anses vara en bestämmelse omsvensk myndighets behörighet att förrättapartnerskapsregistrering. Av praktiska skäl, för attbedömningen av dess uppfyllelse skall ske inom ramen förhindersprövningen, har den konstruerats som ettpartnerskapshinder. Bestämmelsen, som saknarmotsvarighet för äktenskapets del, innebär att minst en avdem som vill ingå partnerskap skall ha viss anknytning tillSverige. Beträffande våra närmare överväganden vidutformningen av denna bestämmelse hänvisar vi till avsnitt3.2.2 ''Ett anknytningsvillkor''.Det torde i flertalet fall inte möta några problem attavgöra frågan om någons medborgarskap. I de fall enperson har dubbelt medborgarskap torde han alltid kunnaåberopa ett svenskt medborgarskap.I 7 kap. 3 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskaplikställs en statslös person med medborgare i den stat därhan har hemvist eller, om han saknar hemvist, där han harsin vistelseort, och politisk flykting med medborgare i denstat där han har hemvist. Denna likställdhetsregel börkomma till användning även vid prövningen av villkoren iförevarande paragraf.Innebörden av begreppet hemvist kan variera beroendepå i vilket sammanhang det används. Den definition avhemvistbegreppet, som infördes i 7 kap. 2 § ovannämnda lag, utformades för att komma till användninginom den internationella familjerätten. Definitionen angeratt den som är bosatt i en viss stat skall anses ha sin hemvistdär, om bosättningen med hänsyn till vistelsens varaktighetoch omständigheterna i övrigt måste anses stadigvarande.Detta hemvistbegrepp, som är avsett att komma tillanvändning även vid prövningen anligt 1 kap. 3 § PL,behandlas utförligt i bl.a. SOU 1987:18.4 §De äktenskapshinder som paragrafen hänvisar till ärunderårighet, nära släktskap, bestående äktenskap och,efter följdändring i , beståendepartnerskap. Dessa hinder har behandlats i avsnitt 3.2.1.Den som är får inte ingå äktenskap utantillstånd av i det län där den underårige har sinhemvist. För det fall den underårige saknar hemvist iSverige, faktisk eller formell, saknas uttryckligbestämmelse om vem som är behörig att pröva endispensansökan. Dispensansökan prövas i sådana fall avregeringen (, ochpromulgationslag m.m., 1990, s. 53).En dispensansökan om ingående av partnerskap skallsåledes prövas av i det län där den underårigahar sin hemvist eller, om han saknar hemvist i , avregeringen.En ansökan om att ingå partnerskap med ett halvsyskonprövas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Vid denna prövning torde man kunna görasamma överväganden som görs vid en motsvarandeprövning för ingående av äktenskap, och som har sin grundi de etiska synpunkter som redovisats i avsnitt 3.2.1.En partnerskapsregistrering blir giltig även om ettpartnerskapshinder senare konstaterats. Om det förelegatett absolut släktskapshinder eller om någon av partnernavar gift eller partner kan dock partnerskapet upplösas, jfr 5kap. 5 § ÄktB.Av andra stycket i denna bestämmelse framgår att de isvensk lag angivna partnerskapshindren alltid skalltillämpas, således även om någon av de blivande partnernaär utländsk medborgare (se avsnitt 3.2.3).Prövning av partnerskapshinder 5--6 §§Den huvudsakliga innebörden av bestämmelserna är atthindersprövning för partnerskap och eventuellaöverklaganden av beslut i samband därmed sker enligtsamma regler som gäller för hindersprövning av äktenskap.Detta innebär att hindersprövningen skall göras avskattemyndigheten i det län där någon av partnerna ärfolkbokförd eller, om ingen av dem är folkbokförd här ilandet, i det län där någon av dem vistas. En begäran omhindersprövning skall göras av parterna gemensamt hosvalfri skattemyndighet eller allmän försäkringskassa (3 kap.1 § ÄktB). Den som varken är eller skall vara folkbokfördhär i landet skall vid hindersprövningen om möjligt visa uppett intyg av utländsk myndighet om sin behörighet att ingåpartnerskapet (3 kap. 2 § första stycket ÄktB). Detta intygbehöver emellertid, eftersom hindersprövningen sker enligtsvensk lag, inte innehålla annat än uppgifter om ålder,civilstånd och släktförhållanden. Om det fordras särskilttillstånd till partnerskapet på grund av underårighet ellernära släktskap skall sådant uppvisas vid hindersprövningen(3 kap. 2 § andra stycket ÄktB).Vid hindersprövningen skall parterna skriftligen avge enförsäkran (3 kap. 3 § ÄktB). Enligt förordningen(1987:1015) om försäkran vid hindersprövning, fastställerRiksskatteverket formulär för den försäkran som blivandemakar skall avge vid hindersprövning. Vårt förslag till lagom partnerskap sammantaget med den föreslagnaändringen i innebär att nytt formulär fårutarbetas för hindersprövning för äktenskap och förpartnerskap.Finner skattemyndigheten att det inte finns något hindermot partnerskapet, skall skattemyndigheten på begäran avparterna utfärda intyg om detta (3 kap. 4 § ÄktB). Dettabeslut får överklagas hos länsrätten (15 kap. 2 § ÄktB).I 15 kap. 1 och 4 §§ ÄktB finns bestämmelser omhandläggningen i av ansökan om dispens föringående av äktenskap när en blivande make är underårigoch hur ett sådant beslut överklagas. Dessa bestämmelserfår motsvarande tillämpning vid en ansökan om ingående avpartnerskap.Någon särskild bestämmelse om förfarandet vidprövningen av anknytningsvillkoren har vi inte bedömt varanödvändig. Typiskt sett framgår de uppgifter som behövsför prövningen av folkbokföringen. Om så inte skulle varafallet får skattemyndigheten begära kompletteringar avpersonen i fråga. Han eller hon har sedan att tillhandahållabegärda handlingar och upplysningar. Ett förfarande enligtdessa riktlinjer kan sägas följa av allmänna principer.Partnerskapsregistrering 7--8 §§Förfarandet vid partnerskapsregistrering föreslåsmotsvara förfarandet vid borgerlig vigsel. Parterna skallsåledes vara närvarande. De skall var för sig påfråga av förrättaren förklara att de samtycker tillpartnerskapet. Förrättaren skall därefter förklara att de ärpartner.I förordningen (1987:1019) med närmare föreskrifter omvigsel, som förrättas av domare eller särskilt förordnadvigselförrättare, finns föreskrifter om vilka ordvigselförrättaren skall rikta till mannen och kvinnan.Motsvarande förordning bör utfärdas förpartnerskapsregistrering.9 §Denna bestämmelse anger vem som är behörig attförrätta partnerskapsregistrering. Den medför dock intenågon skyldighet att genomföra förrättningarna. Vad gällervigsel framgår skyldigheten att viga av under föregåendeparagrafer nämnda förordning. Motsvarandeförordningsregler behövs även för partnerskapet; detta föratt garantera att den som vill och har rätt att ingåpartnerskap också skall få tillfälle att göra det.10 §Hänvisningarna i första stycket innebär attregistreringsförrättaren skall förvissa sig om atthindersprövning har skett före denplanerade partnerskapsregistreringen och att inget hinderframkommit.