mot · GH02Jo230 · 1994-01-25 00:00:00 — InledningJordbruket skall producera livsmedel av hög kvalitet ochav rena råvaror. Budgetpropositionen inleds med dennamening. Alla håller med om det målet. Meningen är viktig,eftersom regeringens förslag förutsätts leda till målet. Vimenar att det inte gör det. Jordbruket måste på allvar inledaanpassningen till ett bättre samspel med naturen eller mednaturvetenskapen om man så vill. Definitionsmässigt lederallt som inte bygger på uthålliga system till allt lägrekvalitet. Jordbruket måste kretsloppsanpassas, för attanvända ett begrepp som regeringen annars hyllar. Julängre förändringarna dröjer, desto svårare blir de attgenomföra.Miljöarbetet i jordbruket är ännu i hög gradsymptominriktat. Syftet är att begränsa de oönskadebieffekter som produktionssystemet ger upphov till, sällanatt rätta själva systemfelen. En jordbrukspolitik anpassadtill kretslopp inriktas i stället konsekvent påproduktionssystem som redan från början är uppbyggda såatt de orsakar minimal miljöbelastning. Endast en sådankan ge konkret innebörd åt orden ''hög kvalitet'' och ''renaråvaror''. Det som har kommit att kallas ekologisktjordbruk måste gynnas om målet skall nås.Jordbruket som slutet systemEn avgörande skillnad mellan det ekologiska jordbruketoch det konventionella ligger i synen på inköptaproduktionsmedel. Valet mellan inköpta produktionsmedeloch hemproducerade är för den konventionellajordbrukaren främst en företagsekonomisk fråga.Industriproducerade gödningsmedel eller inköpt foderanvänds om de ger bättre lönsamhet.En ekologisk jordbrukare har däremot sjävmant ålagtsig begränsningen att så långt som möjligt basera sinproduktion på odlingsplatsens naturgivna förutsättningar.Basen i växtnäringsförsörjningen är största möjligarecirkulation av organiskt material. I princip återanvändsall växtnäring utom den som försvinner med försåldaprodukter.I kvävets kretslopp är dock vissa förluster oundvikliga.Dessa kompenseras med hjälp av växter som fixerar nyttkväve från luften med solljuset som energikälla. Baljväxterodlas tillsammans med gräs, som betes- ellerslåttervallar. Via vallgrödorna kommer alltså nytt kväve ini kretsloppet. ackumulerar även andra näringsämnenmed sitt djupa rotsystem.Den i ackumulerade näringen kan sedan användastill att försörja mer krävande grödor som spannmål underföljande odlingssäsonger. Mest näring levererar rotsystemetunder sin fleråriga nedbrytning, men även nedbrukadeovanjordiska växtrester ger ett bidrag, liksom den av vallensnäring som cirkuleras genom djuren och återförs somstallgödsel.En varierad växtföljd med återkommande vall utgörsamtidigt ett hinder för ogräsens förökning och minskaräven problemen med växtsjukdomar och insektsangrepp.Ekologiska gårdar är med andra ord i hög gradbiologiskt slutna system, och det är framför allt därför somde inte skapar miljöproblem på samma sätt som det övrigajordbruket.Tydligast är kanske skillnaden när det gällerväxtnäringsförlusterna. Den totala tillförseln av växtnäringtill det svenska jordbruket, framför allt via konstgödsel, ärungefär fyra gånger så stor som växtnäringsinnehållet i deproducerade livsmedlen. Det finns självklart en mycketdirekt relation mellan tillförseln av växtnäring ochförlusterna. All tillförsel utöver vad som förs bort medgrödorna ger förluster. Däremot är det inte alla förlustersom har formen av direkta läckage till vatten eller luft.Näringen kan också bindas mer eller mindre hårt iåkerjorden. Beroende på jordart och andra omständigheterkan den vara permanent förlorad för jordbruket, eller återbli tillgänglig längre fram. Då kan den antingen leda tillläckage eller utnyttjas av andra grödor.Näringsläckaget kan påverkas genombrukningsmetoder, val av grödor och förbättrad stallgödsel.Ett visst hanteringsläckage, särskilt vad beträffar kväve, ärdock ofrånkomligt. Det läckaget kan bara påverkas genomminskad total tillförsel.I det ekologiska jordbruket finns också ett starktekonomiskt incitament att minimera de påverkbaraförlusterna, eftersom det inte går att billigt och enkeltkompensera med konstgödsel. Läckage blir därför inte baraett miljöproblem, utan också ett allvarligt ekonomisktavbräck.Det hävdas ibland att konstgödseltillförseln inte harnågot samband med läckageproblem. Den klokespannmålsbonden ser till att inte gödsla onödigt mycket, attdosera slarvigt kostar pengar, och han strävar avekonomiska skäl att uppnå balans mellan näringstillförseloch grödornas näringsbehov. Kväve- och fosforläckageuppträder mest vid stallgödselanvändningen pådjurgårdarna.I själva verket är det just konstgödselinsatserna påspannmålsgårdarna som indirekt skaparstallgödselläckagen på djurgårdarna. Största delen avspannmålen går till foder, och merparten av konstgödselnsväxtnäringsinnehåll får därmed sin slutstation just istallgödseln. Djurtäta gårdar konsumerarspannmålsskörden från en areal som är störreän den egna, och får ett motsvarande överskott avstallgödsel.Sådana djurtätheter förekommer inte i det ekologiskajordbruket. Stallgödselmängderna blir anpassade eftergårdens areal.Ekologiska lantbrukare använder inte kemiskabekämpningsmedel och bidrar därför inte alls till demiljöproblem som dessa orsakar. Samma sak gäller förkadmiumföroreningarna i fosforhaltiga gödselmedel, sominte heller används i ekologiskt lantbruk.Flera oberoende beräkningar tyder på att ekologisktjordbruk förbrukar mindre extern energi änmotsvarande konventionella gård. Skillnaden beror nästanhelt på att kvävebehovet täcks genom baljväxtodling pågården i stället för med kvävegödsel från industrin, som ären extremt energikrävande produkt.Produktionsnivåerna i ekologiskt lantbruk begränsas avkravet att gården skall vara sjävförsörjande på växtnäring.Det innebär att arealavkastningen i allmänhet är lägre, menockså att mer måste avsättas till närande grödor,framför allt baljväxtvallar. Sammantaget medför detta attarealbehovet är avsevärt större vid samma produktionsnivå.Överskottsarealen är mot den bakgrunden en myt. Allåkermark, även i skogsbygderna och i inland,kan bli en resurs för livsmedelsproduktion.Eftersom specialiseringen på enbart animalieproduktionär omöjlig i ekologiskt lantbruk, leder det också till attdjurhållningen fördelas jämnare, både mellan enskildagårdar och över landet som helhet. En ekologiskdjurhållning kräver dessutom betesgång under sommarenför gräsätande djur och någon möjlighet till utevistelse föralla djurslag. Allt detta gynnar bevarande elleråteruppbyggnad av ett varierat jordbrukslandskap.Många av jordbruksmarkens traditionella djur- ochväxtarter är hotade. Det beror delvis på direkta effekter avkonstgödsling och kemisk bekämpning, men ännu mer påstrukturförändringar som specialisering och ensidigaväxtföljder, som utplånar de naturliga biotoperna ellerförsämrar födotillgången.Ekologiskt lantbruk eliminerar de direktaförgiftningarna och återskapar i många fall det traditionellajordbrukets livsmiljöer, vilket kan avläsas till exempel i ökatinsekts- och fågelliv och artrikare vildflora i åkermarken.Endast en jordbrukspolitik som gynnar de principer somvi beskrivit ovan leder till målet.Vad händer om det blir nej i folkomröstningen?Svenskt lantbruk har generellt sett lägre samhällsstöd änvad som gäller i EU. Regeringen har försatt svensktlantbruk i ett prekärt läge, oavsett om vi blir medlemmar iEU eller inte. Regeringen har i förväg, och utan att ha varittvingad till det, anpassat jordbrukspolitiken till EU. Mångamenar att därmed gett upp förhandlingspositioner iförväg. Någon planering och beredskap för den situationsom inträder om folkomröstningen resulterar i ett nej finnsinte.Budgetkonsekvenser av vårt förslagSom allmän kommentar kan sägas att budgeten endasttill mindre del innehåller styrmedel som leder till ettekologiskt jordbruk. Direktbidraget till ekologisk odling ärt.ex. endast ca 10 miljoner kr.Ett rakt arealstöd till all areal skulle gynna ochdet ekologiska jordbruket. har avåkermarken, men får av arealstödet. Siffrorna förstärksav stödet och är differentierat efter avkastningsnivå. Ocheftersom skåningarna odlar på feta jordar, så måste de fåfett stöd. Stödet i blir ca /ha.I blir stödet ca /ha.Om vi nu ändå ska ha ett arealstöd, så måste detutformas så att det inte får så utmanande effekter.Differentieringen måste slopas. Med ett rakt arealstödskulle de KRAV-anslutna odlarna få ökade inkomster påöver 20 miljoner kr.Förmalningsavgiften, som går till exportstöd, erläggsäven av ekologiska spannmålsodlare. Eftersom praktiskttaget ingenting exporteras så får det konventionellajordbruket en direkt subvention av det ekologiska. Detekologiska jordbruket måste få tillbaka de medel sominbetalats genom förmalningsavgiften.Stora insatser inom rådgivning och utbildning fordrassom komplement till ekonomiska styrmedel. I en annanmotion (om skatteväxling) föreslår attekologiskt odlade produkter subventioneras.Anslaget för omställningsåtgärder minskas med 75miljoner kr. Anslaget för rådgivning och utbildning ökasmed samma belopp. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förändring avjordbrukspolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arealstödet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förmalningsavgiften,4. att till Omställningsåtgärder i jordbruketm.m. för /95 anvisar mindreän vad regeringen föreslagit eller således 1 ,5. att till Rådgivning och utbildning /95 anvisar utöver vadregeringen föreslagit eller således .