ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Ub329 · 1994-01-25 00:00:00 — Fortbildning i flykting- och invandrarfrågor Alla människors lika rätt och lika värde ärutgångspunkten för svensk grundlag, demokrati ochtradition. Ingen i vårt land får missgynnas med hänsyn tillras, hudfärg eller etniskt ursprung. Med dessa viktigavärderingar som grund har byggts till ett bra landatt leva i.I dag kan vi se olika tendenser till främlingsfientlighetoch rasism i det svenska samhället, något som vi ej kanacceptera och som vi måste reagera emot.Det är viktigt att definiera vad rasism är. Rasism är någotmycket värre än ovilja och misstänksamhet mot främlingar.En rasist utgår ifrån att mänskligheten består av olika raseroch att den egna rasen är mer värd än den andra. Enligtdetta sätt att tänka är representanter för den egnarasen/folkgruppen moraliskt, kulturellt och i intellektuellförmåga överlägsen andra. Detta sätt att klassificeramänniskor skulle berättiga att ''de lägre stående raserna''behandlas på ett kränkande sätt.Tendenserna till rasism i utgör inget hotmot demokratin men vi kan inte nonchalera dem, utanmåste göra allt för att bekämpa alla dylika yttringar.Mot denna bakgrund är det tillfredsställande attregeringen nu i budgetpropositionen föreslår utökning avanslaget från till , vadavser information och opinionsbildning som skall motverkafrämlingsfientlighet och rasism.Information och kunskap bör ges i tidig ålder. Skall manpåverka attityder och förhållningssätt bör grunden läggashos barn och ungdomar.Många lärare har i sin dagliga gärning att ta diskussionermed sina elever om invandring, flyktingar, olika kultureroch rasism. Många lärare har av naturliga skäl inte självatillräckliga kunskaper för att klara ut alla de frågor ellerpåståenden som kan framkomma.Vi föreslår därför att fortbildning anordnas, per läsår, för att bredda lärares kunskaper ochgöra dem bättre rustade att ta diskussionerna i dessa svårafrågor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av fortbildning av lärarei invandrar- och flyktingfrågor.
mot · GH02Ub330 · 1994-01-25 00:00:00 — har ett mycket stort behov av fiskeutbildning.För att näringen skall utvecklas positivt, speciellt i den miljösom vi nu kan förutse med en växande internationellkonkurrens, måste vi på alla områden vara bättre än vårakonkurrenter. Endast en gedigen utbildning ger ett sådantförsteg.Vid gymnasieskolan i finns enettårig specialkurs i fiske och fiskberedning. Utbildningenär unik, den är den enda utbildningen som riktar sig direkttill blivande yrkesfiskare. Den har också varit framgångsrikunder de år den genomförts. Undersökningar har visat atteleverna i mycket stor omfattning erhållit arbete inomfiskerinäringen och sjöfart, eller blivit egna företagare.Från såväl arbetsförmedlingar som sociala myndigheter iandra delar av landet har det kommit elever till dennautbildning då de funnit den lämplig för ungdomar med vissaanpassningsproblem.Genom införande av de treåriga programmen igymnasieutbildningen kommer specialkurser av detta slagatt upphöra. Intagning får ske sista gången inför läsåret1994/95. Att göra utbildningen treårig, exempelvis i form avindividuellt program bedöms som icke meningsfullt då detunder åren gjorts försök att utöka den till tvåårig menmisslyckats. Den kategori som söker denna utbildningefterfrågar endast en kort utbildning.Både , och har uttryckt sin önskan att utbildningen skallvara kvar i och styrker därmed behovet avdenna form av utbildning.Utredningen fiske, SOU 1993:103, somöverlämnades beskriver under avsnittet21.4 behovet av utbildning för att stärka nyrekryteringen tillfiskaryrket. Bl.a. skriver man: ''Utbildning på olika nivåerär ett viktigt sätt att främja nyrekrytering ochvidareutbildning inom näringen. ''Från har framförts attutbildningar av detta slag kan anordnas inom komvux.Problem uppstår då dels med att ungdomar mellan 16 och20 år utestängs från utbildningen, dels med attkomvuxutbildningar av detta slag ej är tvingande förelevernas hemkommun varför det ej kan erhållasinterkommunala ersättningar. Därmed saknasförutsättningar för att utbildningen kan fortsätta.Det är viktigt både för ochfiskenäringen att sanktion ges för den ettårigafiskeutbildningen vid gymnasieskolan i . Utansådant beslut kan inte andra kommuner åläggas att medgesina ungdomar att studera vid denna utbildning, och de ärdärmed ej heller skyldiga att till kommunutbetala interkommunal ersättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sanktion för ettårigfiskeutbildning vid gymnasieskolan i .
mot · GH02Ub333 · 1994-01-25 00:00:00 — Skolundervisning om brott mot mänskligheten De f.d. socialistiska staternas brott mot mänsklighetenavslöjades slutligen i samband med dessa staterssammanbrott. Redan tidigare stod det fullt klart att dessaregimer byggde upp politiska och ekonomiska system sominnebar mänsklig ofrihet och förtryck. Detta förtryck harpågått . I började den socialistiskaförtryckarperioden redan i samband med revolutionen1917. De baltiska staterna våldtogs efter pakten mellanStalin och under . , och deflesta andra tidigare s.k. satellitstaterna, kom undersovjetiskt inflytande i samband med krigsslutet, ochTjeckoslovakien därefter. Oaktat närkommunismen tog över makten så resulterademaktövertagandet i förtryck, vanskötsel och lidanden.Hela världen har bevittnat den förljugenhet och detmänniskoförakt som kännetecknat dessa stater. Ett sådantavslöjande gäller den sociala tryggheten. De socialistiskastaterna har på olika sätt profilerats som samhällen med högsocial ambition. Människors trygghet och solidaritet harvarit något av den ideologiska försvarsbastionen för dessasamhällssystems existens. Mycket av det som tidigareavslöjats av negativ art, har från flera håll försvarats justmed den motiveringen att grundtanken är god och att densociala ambitionen är hög. I samband med de socialistiskasystemens sammanbrott har förljugenheten även på dettaområde obönhörligen avslöjats. Den sociala misären ochorättvisan har visat sig vara så stor att enda rätta omdömetmåste bli att grova brott mot mänskligheten har begåttsunder en kamouflerad social attityd och retorik.Andra områden kan vara miljöområdet, äganderätten,rättssäkerheten, den personliga integriteten m.m., där detvisat sig att dessa stater på ett flagrant sätt brustit i vilja,förmåga och ansvar. Inom stora områden, i t.ex. fornaSovjetunionen, har miljön nära nog totalförstörts av utsläppoch negativ miljöpåverkan med stora hälsoproblem förmänniskorna som en följd.Ett förtryck som pågått får integlömmas. Åtskilliga miljoner människor har avrättats,mördats, deporterats, fängslats, förföljts p.g.a. religiös troeller sinnessjukförklarats . Lidandet förmänniskorna har visat sig ha en nära nog obeskrivligomfattning.Vi måste ständigt värna om människovärdet ochdemokratin. Som ett led i detta ligger nödvändigheten avatt sprida kunskap om vad som hänt under olika tider ochskiftande politiska system. Den reguljära undervisningen iskolan är en lämplig bas för spridandet av en sådankunskap. Jag menar att det i dagens läge är angeläget attinte glömma eller förtränga den orättfärdighet som begåttsi vår egen tid, eller den närliggande historiska epoken. Detär därför av stor vikt att våra barn och ungdomar fårkunskap om såväl nazismens som de f.d. socialistiskastaternas brott mot mänskligheten och demokratin. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undervisningen i skolan om debrott mot mänskligheten som begåtts såväl under nazismensom i de f.d. socialistiska staterna.
mot · GH02Ub334 · 1994-01-25 00:00:00 — Enligt tidigare riksdagsbeslut inrättades Statens institutför handikappfrågor i skolan () för att biträdakommunerna när det gäller att ordna en god skolgång förbarn/elever med synskador, rörelsehinder, hörselskador,dövhet, flerhandikapp samt utvecklingsstörda.Organisationen fungerar bra och SIH:s regionala organföljer upp verksamheten. Men för medicinsktfunktionshindrade elever saknas motsvarandeorganisation/medel.I dagens läge, då denna grupp elever ständigt ökar,exempelvis har var fjärde elev allergiska besvär i vissaklasser, krävs en övergripande insats från staten för att gedessa elever en bra skolgång. Kommunala skolmyndighetersaknar ibland förståelse för aktuella problem och skapargenom nedprioritering av miljöåtgärder stora risker förlivslångt lidande för eleverna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förhandikappfrågor i skolan () även skall ansvara förmedicinskt funktionshindrade elever.
mot · GH02Ub335 · 1994-01-25 00:00:00 — Komvux är framför allt kvinnornas utbildningsform, iden bemärkelsen att ca två tredjedelar av deltagarna ikomvux är kvinnor. Särskilt mot bakgrund av deneddragningar som görs inom den offentliga sektorn ochsom främst drabbar kvinnorna, är det ur sysselsättnings- ochjämställdhetssynpunkt viktigt att ökadeutbildningsmöjligheter erbjuds genom komvux.Komvux utbildningsnivå sträcker sig över särskola,grundskola, svenska för invandrare, gymnasieskola ocheftergymnasiala påbyggnadskurser. Till innehållet omfattarden alla slags ämnen, från de högskoleförberedande till depraktiskt yrkesinriktade. Till organisationen allt från någratimmar på kvällstid till koncentreradeheltidsutbildningar. Den skall möta efterfrågan hosdeltagargrupper med de mest skiftandestudieförutsättningar, önskemål och utbildningsbehov. Oftamöts dessa mångskiftande kurser inom en och sammakommun, vid en och samma skola. Det ställer särskilda kravpå organisationen och administrationen vid komvux. Införden nödvändiga satsning på kompetensutveckling som nuförestår är det viktigt att bevara och utveckla denadministrativa och organisatoriska kompetensen sombyggts upp inom komvux. Det bör vara en angelägenuppgift både för kommunerna och för att se tillatt så sker.Samverkan och idéutbyte inom vuxenutbildningen, vadgäller t.ex. organisatoriska lösningar, pedagogiskamodeller, kursutveckling, lärarfortbildning,studievägledning och elevvård, har varit en nödvändighet,beroende på att komvux i varje enskild kommun för sig,ofta haft för små personella och ekonomiska resurser för ettsådant arbete. Tack vare detta har den svenskavuxenutbildningen utvecklats till ett föredöme för utlandetoch kunnat ge viktiga bidrag som inspirationskälla vidkonstruktionen av den nya gymnasieskolan. Det ärangeläget att denna samverkan stärks och utvecklas, bådepå riksplanet och på regional nivå. Som exempel kannämnas distansutbildning med hjälp av den nya teknik somnu blir tillgänglig. Även här har kommunerna, Skolverketoch vuxenutbildningens egna samarbetsorganisationerviktiga uppgifter för framtiden.Det finns många skäl för att slå vakt om komvuxidentitet som utbildningsform avsedd för vuxna. Samverkanmellan gymnasieskolan och komvux får inte gå ut över varesig ungdomars eller vuxnas möjligheter till studier på bästamöjliga villkor. I stället bör man söka förbättrautbildningsmöjligheterna för både de unga och de vuxna.Detta syfte nås bäst med skilda läroplaner förgymnasieskolan och komvux. Därmed tar man hänsyn tillolikheterna mellan de båda grupperna. I fråga om t.ex.mognadsnivå, livserfarenhet och studiesituation skiljer detalltför mycket mellan tonåringar och vuxna som kanske harförsörjningsansvar och mångårig erfarenhet av yrkesarbete. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att slå vakt om värdet av denkommunala vuxenutbildningen.
mot · GH02Ub336 · 1994-01-25 00:00:00 — Bildundervisningen i den svenska skolan har gåttkräftgång, trots den explosion av bilder som präglar detmoderna samhället. Bilder används alltmer för att förmedlakunskap och känslor.Det är inte bara TV och video som har tillkommit --dagspressen och många andra informatörer använder bilderi mycket högre grad nu än förr för att nå fram med sinabudskap. Alltfler har insett bildens unika förmåga somkommunikationsmedel. Trots detta minskar alltsåbildundervisningen i skolan, vilket måste bero på attskolplanerarna inte insett bildämnets betydelse.Idag är det allmänt känt att barns och ungdomarskunskapsprocesser i hög grad baseras på integrationen avskilda språkformer såsom bild, ord, musik, etc. Insikter ombildens och konstens betydelse för personlighets- ochkunskapsutveckling utgör en självklar grund förpedagogiskt tänkande.Av tradition har dessa insikter främst kommit till uttryckinom undervisningen för yngre elever. Bildämnet har därförfått en helt annan förankring inom . Aktuellforskning har dock visat att bildtänkandet ochbildkunnandet även för vuxna är av betydligt större vikt änvad som man tidigare förstått och speciellt för det kreativatänkandet.Inte minst med tanke på de diskussioner som finns omatt skapa kreativa miljöer för att stimulera utvecklingen isamhället är det märkligt hur man kan bortse från bildensfunktion i skolan.Bildämnet borde liksom svenska språket varaobligatoriskt även på gymnasiet. Det är t ex inte rimligt attblivande ingenjörer och arkitekter inte har någonbildundervisning under hela gymnasietiden.Bildundervisning behövs inte bara för blivandekonstnärer utan för alla. Alla elever måste få engrundläggande undervisning i visuell kommunikation i näraanslutning till övrig undervisning. Alla gymnasieelever börges förutsättningar för att självständigt och kritiskt möta debildflöden som ständigt och i ökande grad översköljermänniskan. Den framtida gymnasieskolan måste arbeta isamklang med den moderna medieutvecklingen ochinformationsteknologin.Det är dags att inse bildens betydelse i undervisningen.Regeringen bör därför tillsätta en kommitté som får iuppdrag att utreda bildämnets funktion i skolan ochlärarutbildningen i syfte att komma med förslag om hurbildämnet kan förstärkas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning ombildämnet i enlighet med motionen.
mot · GH02Ub337 · 1994-01-25 00:00:00 — Problemlösning i grupp i ungdomsskolan Den nationella utvärderingen av omfattadebland annat elevernas förmåga att lösa problem i grupp. nummer 26 med titeln ''Problemlösningi grupp'' redovisas resultatet.Eleverna fick stora svårigheter när de skulle ta sig an enstörre uppgift och samarbeta i grupp. Det blev myckettydligt att lärarna sällan har uppgifter av det slaget i sinundervisning. Många grupper lämnade det specifikaproblemet och behandlade frågan rent allmänt i stället. Deanvände framför allt läroboken för att skaffa informationoch undvek att gå till andra källor eller att göraundersökningar utanför klassrummet. avskrivningarav läroboken var inte ovanliga. En ljusglimt är att elevernatyckte att det var roligt att samarbeta. Ett annat glädjeämneär att det var många grupper som gjorde bra slutprodukter.Andra undersökningar visar att avnämarna anser attgymnasisterna inte kan tillämpa sina kunskaper, att de ärdåliga problemlösare och att de har svårt för att arbetasjälvständigt. Rapporten från revisorer omgymnasieskolan (1992/93:RR4) pekar i samma riktning.Man konstaterade bland annat att företrädare föruniversitet och högskolor tycker att gymnasisterna har svårtför att arbeta självständigt.Dessa brister är mycket allvarliga eftersom utvecklingeni samhället -- och inte minst i arbetslivet -- ställer ökade kravpå just det som dagens elever har svårigheter med.Läroplaner och kursplaner har pläderat för enförändring av undervisningen -- utan resultat.Så här kan det inte få fortsätta! Den nationellautvärderingen har satt strålkastaren på en fundamental bristi undervisningen i ungdomsskolan. Det behövs enuppryckning om ska kunna hävda sig i deninternationella konkurrensen.Skolverket bör starta ett omfattande och intensivtforsknings- och utvecklingsarbete som avserproblemlösning i grupp. Detta bör understrykas iriksdagens behandling av regeringens förslag tilltreårsanslag för . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen om angående problemlösning i grupp iungdomsskolan,2. att hos regeringen begär att får iuppdrag att starta ett forsknings- och utvecklingsarbete somavser problemlösning i grupp i ungdomsskolan.
mot · GH02Ub338 · 1994-01-25 00:00:00 — Socialdemokraterna anser att föräldrar har rätt attpåverka sina barns skolgång. Rätten att välja skola är ettuttryck för detta. För föräldrar till utvecklingsstörda barn ärvalet av skolform minst lika viktig.Trots de förändringar av rätten att välja skola som skettsedan 1991 väntar fortfarande utvecklingsstörda barn ochderas föräldrar på en lagändring som ger dem samma rättatt välja skola som alla andra. gäller den gamlalagen som ger kommunen rätt att besluta om ettutvecklingsstört barn skall gå i särskola eller integreras igrundskolan. Beslutet skall föregås av samråd.I de flesta fall kommer man överens om vad som är braför barnet. Man lyckas skapa en trygg och harmoniskskolsituation för honom/henne. Men det förekommerdessvärre också ett fåtal fall där man inte kan kommaöverens, och där kommunen ensidigt beslutar om placeringmot föräldrarnas vilja. Det bildar sällan en god grund förbarnets skolgång, hur starka skäl än kommunen har för sittbeslut.Vi anser att alla föräldrar, även de utvecklingsstördabarnens föräldrar, skall ha rätt att påverka sina barnsskolgång. Vi betraktar val av skolform som en minst likaviktig rätt, som valet av skola. Kravet understryks av attalltmer begränsade kommunala resurser till skolan riskeraratt skolornas möjligheter minskar att integrerautvecklingsstörda barn i på rimliga villkor.Därför bör lagen ändras så att föräldrarna ges ettavgörande inflytande över valet av skolform. Vi vill dockstarkt understryka att oavsett vem som har sista ordet i valetav skolform för ett barn är det viktigt att skola och föräldrarkan komma fram till ett gemensamt synsätt ochställningstagande.Regeringen har tidigare förutskickat att man skallåterkomma till med förslag. Avbudgetpropositionen framgår det dock att referensgruppenför särskolefrågor inte förväntas avlämna någonredovisning . Beskedet i budgetpropositionenkan inte tolkas på annat sätt än att det inte heller under 1994kommer något förslag. Vi anser inte att det är acceptabelt.Regeringen bör påskynda arbetet för att lägga förslag tillriksdagen . När frågan behandlades av riksdagen1992 fanns det i sak en majoritet för en lagändring som gerföräldrarna till utvecklingsstörda barn rätt att väljaskolform för sina barn. Förslaget avslogs dock medmotiveringen att det behövdes en beredning inomregeringskansliet. Att låta denna beredning pågå underflera år är att avsiktligt förhala frågan. Vi anser att det nuär hög tid för regeringen att handla. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen utan dröjsmål skallåterkomma med förslag till lagstiftning som ger föräldrar tillutvecklingsstörda barn ett avgörande inflytande över valetav skolform för barnet.
mot · GH02Ub340 · 1994-01-25 00:00:00 — Det är viktigt att ungdomar får kunskap om kostensbetydelse för hälsan och hushållsekonomin.Lanthushållsskolorna har på dessa områden enbetydelsefull uppgift att fylla både för den enskilda elevenmen också samhällsekonomiskt.Lanthushållsskolorna kan enligt min uppfattning utgöraett ypperligt komplement till kommunernas individuellagymnasieprogram inom kost, hälsa och hushåll. För deelever som vill välja konsumentekonomi med praktisktillämpning borde kommunerna lätt kunna samverkagenom lanthushållsskolan, där sådan finns. Våralanthushållsskolor förvaltar väl ett viktigt kulturarv i godmiljö och erbjuder rika möjligheter till social samvaro.Kommunerna måste informeras om lämpligheten av attförlägga verksamhet till lanthushållsskolorna för den gruppelever som vill göra ett individuellt program. Detta bör gesregeringen till känna.De nuvarande reglerna om interkommunal ersättningtolkas olika, vilket gör att många elever som sökt tillutbildning på kost-, hälso- och hushållningsområdet pålanthushållsskolor har tvingats avstå från denna utbildning.Kommunerna gör olika bedömningar när ungdomarsöker sig till utbildningar vid lanthushållsskolor. En delkommuner bekostar deras utbildning, medan andrakommuner nekar eleverna denna hjälp.Vid föregående behandladeutbildningsutskottet dessa frågor. Utskottet föreslogriksdagen att regeringen skulle redovisa vilka utbildningarinom komvux som kommer att omfattas av regeringensföreskrifter om interkommunal ersättning inom komvux.Riksdagen beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr274). I avvaktan på denna redovisning avstyrkte utskottetatt ta ställning till frågan om kommunernas ersättning förutbildning vid lanthushållsskolor.Situationen är otillfredsställande. bör redannu uttala sitt stöd för att lanthushållsskolor skall omfattasav regeringens föreskrifter om interkommunal ersättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information om ochinterkommunal ersättning till lanthushållsskolor.
mot · GH02Ub342 · 1994-01-25 00:00:00 — Skolscen är en riksunik 30-årig institutionmed uppgift att bedriva scenisk utbildning för ungdomarfrån hela landet. Den sceniska utbildningen inriktar sig motskådespeleriet och riktar sig till ungdomar som avser att bliskådespelare.Utbildningen klassificeras som påbyggnadsutbildningoch kan alltså inte jämställas med gymnasieskolansestetiska teaterprogram vars läroplan föreskriver en bredorientering om teaterns alla yrkeskategorier. De sökandetill skolans utbildning måste ha genomgått minst tvåårigtgymnasium för att vara behöriga att söka.Perioden --1992 var kommun ensamhuvudman för skolan genom stads yrkesskola ochsedermera genom gymnasium. De förändradestatsbidragsbestämmelserna för gymnasieutbildning ilandet, samt rekommendationer angåendepåbyggnadsutbildningars huvudmannaskap, tvingade framen förändring av huvudmannaskapet för Skolscen1992.Från och med 920701 är Stiftelsen för består av treledamöter från kommun, en ledamot från landstingetSkaraborg samt en ledamot från Statens kulturråd.Skolan har 24 årselevplatser och läroplanen är godkändav Skolverket.Efter genomförda studier vid skolan får eleverna ettdiplom med beskrivning av läroplanen och de olikaämnenas innehåll.På grund av ändrade statsbidragsbestämmelser förgymnasieskolan flyttade skådespelarlinjen vidgymnasieskolan i , Skolscen, överhuvudmannaskapet för skolan till Stiftelsen blev då en fristående, statsberättigad skola.I regeringens proposition ''Valfrihet i skolan'' försvinnermöjligheten för kompletterande, fristående skolor att ta utinterkommunala ersättningar. I och med detta raserasmerparten av Skolscenens ekonomi och skolans framtidäventyras.Villkoret för att skolan skall överleva är att skolansverkliga kostnader täcks av statsbidrag alternativt attelevernas hemkommuner blir ålagda att betalainterkommunal ersättning.Jag anser att det nu är hög tid att regeringen omprövarskollagens intentioner i denna del så det klart framgår vemsom har betalningsansvaret för de utbildningar för vilkakommunen ej är huvudman. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Skolscen.