mot · GI02So22 · 1994-11-29 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:109 Vissa privatpraktiserande läkares och sjukgymnasters etablering m.m. I propositionen föreslår regeringen dels att särskilda reglerinförs som reglerar rätten till ersättning vid nya etableringarfrån sjukvårdshuvudman till specialistutbildade läkare ochsjukgymnaster, dels aviserar regeringen sin avsikt att senareunder återkomma till med förslag tillförändringar avseende husläkarverksamheten och avseendeersättningsrätten för nu verksamma privata läkar- ochsjukgymnastmottagningar.Centerns utformning av hälso- och sjukvårdspolitiken kankort sammanfattas enligt följande:Det är en samhälleligskyldighet att utforma hälso- och sjukvården så att allamänniskor får tillgång till en lika och god vård.Därav följeratt hälso- och sjukvården i all huvudsak ska finansierassolidariskt och av offentliga medel.Vården måsteorganiseras och styras i en decentraliserad organisation medmöjligheter till lokala anpassningar vilket kräver tillgång tillsinsemellan olika flexibla lösningar.Hälso- ochsjukvårdslagen stadgar att patienterna ska ha insyn i ochinflytande över såväl vårdens innehåll som dess utformning.Detta kräver möjligheter för den enskilde att kunna påverkavalet av både vårdgivare och vårdinsats.Den enskildesvalfrihet måste utformas inom ramen för ett övergripandekrav om grundtrygghet för alla.Primärvården medhusläkarmottagningarna är basen i hälso- ochsjukvårdsorganisationen. Här ställs särskilt höga krav påtillgänglighet och kontinuitet. Möjligheterna för människoratt själva kunna påverka val av vårdgivare -- ha en reellvalfrihet -- är särskilt stora här.HusläkarlagenHusläkarlagen trädde i kraft . Syftet medlagen var och är att skapa förutsättningar för en utvecklingav nära och långvariga relationer mellan läkare i den förstalinjens sjukvårdsorganisation och patienterna. Genom att gepatienterna en direkt rätt att kunna välja en egen läkare somde har förtroende för och genom att ge den valde läkaren etttydligt ansvar för patienterna skapas förutsättningar för ettförtroendefullt samarbete mellan behandlare och patient.Patienternas behov fokuseras och deras ställning stärks,vilket överensstämmer med hälso- och sjukvårdslagensintentioner och stadganden.Husläkarlagen ger de ansvariga landstingen möjligheter attutforma primärvården med stor hänsyn till de lokalaförhållanden som råder inom ett område. Det ger ocksålandstingen möjligheter att kontrollera och styrakostnadsutvecklingen.Trots att husläkarlagen ännu inte verkat kan vikonstatera följande:Patienternas ställning har stärktsgenom att de aktivt kan påverka sitt läkarval.Målet om enhusläkare per 2 000 invånare har uppnåtts och spridningenöver landet är jämnare än tidigare.Tillgängligheten förpatienterna har förbättrats.Vikten av kontinuitet i läkar--patient-relationen har tydliggjorts.Kvaliteten i den tidigarevårdcentralsorganisationen är god vilket manifesteras avpatienternas aktivt uttalade val av offentligt verksammaläkare.En mindre andel av patienterna har valt husläkaresom är verksamma utanför den offentliga primärvården ochvårdcentralsorganisationen. Detta måste tolkas så attvårdcentralverksamheten inte givits möjligheter att verkamed den flexibilitet och det krav på mångfald och variationeri vårdutbudet eller omhändertagandet som dessa människorställer.Husläkarsystemet är en ny reform och måste -- som allaandra nya strukturer -- följas upp, utvärderas ochkontinuerligt förändras och förbättras. Utvärderingen börsärskilt belysa i vilken omfattning husläkarlagenGerutrymme för lokala lösningar.Ger förutsättningar för attintegrera läkarinsatserna med primärvårdens övrigauppgifter, så att individens valfrihet kan förenas med kravenom en behovsstyrd vård, samtGer sjukvårdshuvudmännenmöjligheter att tillgodose att olika driftsformer får likvärdigaförutsättningar att utföra sina uppgifter.Slutligen bör utvärderingen också redovisa i vilkenomfattning husläkaretableringar baseras på vårdavtal ellermotsvarande samt presentera förslag till förändrade regler ihusläkarlagen innebärande att privata husläkaretableringargenerellt kombineras med avtal som reglerar samverkans-och samarbetsförhållanden mellan husläkaren, övrigavårdgivare och sjukvårdshuvudmannen.Riksdagen bör således ge regeringen tillkänna vikten av atthusläkardelegationen får fortsatt uppdrag att genomföra ennoggrann och detaljerad utvärdering av vunnaerfarenheter av husläkarsystemet som grund för fortsattagerande.Förslaget i proposition 1994/95:109 om ändring i lagen omhusläkare avseende etableringsmöjligheterna för husläkaremed verkan från bör således nuavvisas av riksdagen.Ändringar i lagen om läkarvårdsersättningar och i lagenom ersättning för sjukgymnastikUnderskottet i de offentliga finanserna kommer att ställahårda krav på förändringar, effektiviseringar ochrationaliseringar också för hälso- och sjukvården under dekommande åren. har alltid hävdat att vård ochomsorg måste få kosta. Vård och omsorg tillhör de områdensom partiet prioriterar och slår vakt om. Trots den knapphetpå resurser som finns i vårdorganisationen och trots denuvarande och tillkommande vårdbehoven är det inte möjligtmed mer omfattande ekonomiska tillskott till denna sektoråren framöver.Kraven på sjukvårdshuvudmännen att medupprätthållande av nuvarande kvalitet i vården förändradensamma är därmed omfattande. För att kunna fortsätta detomstrukturerings- och effektiviseringsarbete som pågår ochytterligare intensifiera detta krävs att landstingen har enabsolut möjlighet till kontroll av kostnadsutvecklingen inomalla vårdens olika områden.De nuvarande liberaliserade reglerna för etablering avspecialistläkarmottagningar och sjukgymnastmottagningarär inte förenliga med kraven på en stramare kostnadskontroll.Det finns också anledning befara attsjukvårdshuvudmännen/landstingen i ökad utsträckning iförhållande till kommer att behöva prioritera mellanolika vårdformer och olika vårdutbud i syfte att garanteratillgången på vård för dem som bäst behöver den. Detta harinte minst den s k prioriteringsutredningen påtalat. Inte hellersådana krav på landstingen är möjliga att förena med denuvarande etableringsreglerna för läkare och sjukgymnaster.Även om de nya etableringsreglerna i praktiken träddeikraft först innevarande år är antalet nya ochverksamma tillkommande läkarmottagningar ochsjukgymnastverksamheten betydande. Vi är väl medvetnaom att denna utveckling mycket väl skulle kunna förklarasav ett uppdämt vårdbehov som inte kunnat tillgodoses inomden tidigare organisationen.Kraven på ekonomisk balans i landstingens verksamhettvingar dock landstingen till nedskärningar inom andravårdområden än den öppna mottagningsverksamheten, dvsinom slutenvården, när kostnaderna för de öppnareverksamheterna ökar.Nyligen publicerade avhandlingar inom vårdområdet tyderpå en synnerligen oroande utveckling. Knappheten påekonomiska resurser tvingar vårdorganisationen till enransonering av den slutna korttidsvården i en omfattning somkan visa sig vara till skada för främst äldre människor medomfattande kvarvarande såväl medicinska vårdbehov sombehov av omsorg och service.I det bekymmersamma ekonomiska läge som vården idagbefinner sig anser det därför motiverat att stimuleraett mer intensivt samarbete mellan landstingen och de privatavårdgivarna. Vi ser förslaget i propositionen omsamverkansavtal/vårdavtal för rätt till ersättning som enmarkering från lagstiftaren om vikten av ett sådant närmaresamarbete. I detta avseende accepterar vi förslaget ipropositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår de föreslagna ändringarna ihusläkarlagen,2. att , under förutsättning av bifall till yrkande 1,som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det angelägna i att åter tillkallaHusläkardelegationen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utveckling av husläkarsystemet.