mot · GH02Jo634 · 1994-01-25 00:00:00 — Bevarande av miljöer i kulturlandskap I kulturlandskapet finns miljöer där kulturmiljövårdensoch naturvårdens intressen inte går att skilja från varandra.Under en lång följd av år har riksdag och regering såväl somansvariga myndigheter betonat vikten av samsyn ochsamverkan i bevarandearbetet. Genom det arbete medlänsvisa program för bevarande av odlingslandsskapetsnatur- och kulturvärden, som länsstyrelserna nyligenavslutat, har frågan på nytt aktualiserats. Genom att det ärden första landskapsdokumentationen där natur- ochkulturvärden bedöms samlat har bland annat behovet avbättre utformade lagregler för säkerställande ställts iblickpunkten.Tanken är att kulturminneslagen (KML) ochnaturvårdslagen (NVL) skall komplettera varandra.Naturvårdslagen skall användas även för säkerställande avkulturmiljövårdens behov av områdesskydd. I de flesta falltorde handläggningen av lagskydd fungera bra. I vissasituationer kan emellertid ett tomrum uppfattas mellan debåda lagarna. Särskilt märkbart är detta när det rör sig ommiljöer där de byggda inslagen, främst husen, har en storbetydelse. Det särskilda skydd KLM medger kräver ganskaexklusiva värden hos de byggnader man vill bevara ochbyggnadernas skyddsvärden torde inte höjas, trots att denmiljö de ligger i också har stora värden.En hel del av de skyddsvärda miljöerbevarandeprogrammen uppmärksammat ligger imarginalbygder där odlingens fortbestånd är osäker och detär svårt att träffa för bindande avtal medbrukare om bevarandearbete ersatt med medel för ,Kola, landskapsvård etc. Det kan vara små jordbruksbyarmed bara ett par gårdar, skärgårdshemman, nybyggen,finngårdar, torp, fjällägenheter och fäbodar. Det kan ocksåröra sig om ställen där en park, en trädgård eller enfruktodling är det primära, men där helheten har storbetydelse. Åtminstone beträffande parker kan ibland envalsituation inträffa, där valet står mellan att tillämpaantingen NVL eller KML eller kanske låta lagskyddenlappa över varandra. Skyddet enligt NVL utgår ju frånbiologiska värden medan KML gör det frånkonstnärliga/arkitektoniska. NVL omfattar vissa biotopersom enligt en del uttolkare även är fasta fornlämningarenligt KML. De olika lagskydden för biotoper ochfornlämningar anses dock inte helt ha samma styrka.Kongruens är önskvärd. har i enrapport , ''Rekommendationer för kulturlandskap'',förespråkat ett nordiskt bevarande av genuinaodlingslandskap där den framtida skötseln kan följa dentraditionella hävden för en välbelagd historisk epok.Utmärkande skall vara att de är kompletta miljöer. De skalli väsentlig omfattning användas pedagogiskt, det vill sägaför forskning och undervisning. De skall fungera somreferensområden och ses som kulturlandskapetsmotsvarigheter till den ''orörda'' naturens nationalparker.Det behövs en samordnad lagstiftning som tillgodoserbehovet av ett långsiktigt säkerställande av landets mestbevarandevärda miljöer i kulturlandskapet oavsettsektorstillhörighet. Det kan ifrågasättas om inte ocksåbevarandet av domesticerade växt- och djurarter börregleras enligt denna lag.En översyn av sektorsgränserna inombevarandeområdet är dessutom angelägen. Det är ävenviktigt och rationellt att personal och kompetens förbevarandearbetet, åtminstone i odlingslandskapet, samlas isamma statliga verk. Hela ansvaret för förmedling av destöd, som skall användas för att genom civilrättsliga avtalköpa bevarandetjänster (f.n. , landskapsvård osv.) börläggas på detta verk. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ensamlad bevarandelag,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bevarandet av domesticeradeväxt- och djurarter bör regleras i en bevarandelag,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en bevarandelag börinnehålla ett , sommotsvarar den opåverkade naturens nationalparksinstitut,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att personal, kompetens ochansvar för bevarandearbetet i odlingslandskapet samlas isamma statliga verk.