mot · GH02L13 · 1994-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:208 Förändringar i lönegarantisystemet InledningBestämmelserna om lönegaranti vid konkurs harutpräglad karaktär av social skyddslagstiftning. De har sittursprung i den starka förmånsrätt i konkurs som ihandelsbalkens 17 kapitel tillförsäkrades dagpenning ellerannan avlöning för ''betjänter och tjänstehjon samt annanarbetare''.När lönegarantin infördes tilldelades löneanspråk enbetydligt sämre förmånsrätt . Detta hade docknormalt ingen betydelse just på grund av lönegarantin.Den 1 juli 1992 sänktes taket för lönegarantin mycketkraftigt, från ca till . En undersökningsom ett gjort visade att av arbetstagarnahade lönekrav i konkurs som översteg och för översteg lönekraven . anser attdet är mycket angeläget att åter höja maximibeloppet, menatt ekonomiska läge f.n. inte medger detta.Regeringens förslagSyftet med de föreslagna ändringarna anges vara attåstadkomma en begränsning av utgifterna för garantin ochminska möjligheterna till spekulation på garantinsbekostnad.Vänsterpartiet anser föreliggande förslag vara behäftatmed så fundamentala brister att det inte kan ligga till grundför lagstiftning. Det är dock mycket angeläget att angripamissbruk av lönegarantibestämmelserna av oseriösaföretagare. Detta utgör en del av den kamp mot ekonomiskbrottslighet som regeringen tyvärr har försummat att föramed tillräcklig kraft. Det kan här finnas anledning att ånyopröva förslag om tillsättande av enparlamentarisk utredning med uppgift att se över civil-,närings-, exekutions- och strafflagstiftningen i syfte attkartlägga vilka förändringar som kan göras för atteffektivisera insatserna mot den ekonomiskabrottsligheten.Regeringen bör tillsätta en utredning med direktiv attföreslå lämpliga förändringar i förmånsrätts- ochlönegarantilagstiftningen för att så långt möjligt förebyggaspekulativt utnyttjande av lönegarantin, men utan attarbetstagarnas grundläggande skydd rubbas.FörmånsrättenDen tid som förmånsrätten omfattar enligtförmånsrättslagen och för vilken lönegaranti kan utgåförkortas kraftigt: före och maximalt sexmånader efter konkursansökningen, dock aldrig mer änarbetstagarens sista sex anställningsmånader.Begränsningen av förmånsrätten innankonkursansökan inges gör att många arbetstagare hos småarbetsgivare kommer att tvingas ansöka om dennesförsättande i konkurs ''för säkerhets skull'' för att inteförlora sin förmånsrätt om det skulle visa sig attbetalningsoförmågan inte var tillfällig. Det kan knappastvara ett syfte med regelförändringarna att öka antaletkonkursansökningar. Dessutom kommer arbetstagare varsarbetsgivare håller sig undan att drabbas av rättsförluster.Även förmånsrätten för intjänad semester försämras påett oacceptabelt sätt. Vi syftar här särskilt på avskaffandetav förmånsrätten för sparad semester. Mycket betydandegrupper av arbetstagare kommer härigenom att i praktikenfråntas möjligheten att spara semester.Reglerna om vilka närstående som undantas frånförmånsrätten görs betydligt vidare i regeringens förslag.En konsekvens av de nya reglerna kan inte sällan bli att enarbetstagare utan inflytande i företaget avskärs frånlönegarantin. Enligt den nu gällande lagstiftningen skall enbedömning göras om arbetstagaren haft ett sådantväsentligt inflytande över verksamheten att han inte skallåtnjuta lönegaranti. Någon sådan nyanserad bedömningskall enligt propositionen inte längre göras.LönegarantilagenDen som före konkursbeslutet har beviljatsersättning genom lönegarantin från huvudsakligen sammaverksamhet skall inte ges rätt till garantiersättning.Syftet med denna bestämmelse är att komma åtmissbruk av lönegarantin. Man kan dock inte konstrueraregeln på detta sätt eftersom helt orimliga konsekvenseruppstår.Enligt de nya reglerna i förmånsrättslagen blirarbetstagaren skyldig att anta erbjudet arbete. Det vanliga ien konkurssituation är att konkursförvaltaren eller den nyeägaren erbjuder arbetstagarna i det konkursdrabbadeföretaget fortsatt arbete i den nya verksamheten.Arbetstagaren är skyldig att tacka ja, annars förloras rättentill lönegaranti. Om den nya verksamheten går i konkurssaknas skydd genom lönegaranti. Denna effekt ärförödande och gör arbetstagaren helt rättslös. Lagstiftarenskjuter helt över målet som får antas vara att försvåraoseriösa arbetsgivares utnyttjande av lönegarantimedel.Det vore rimligare att meddela arbetsgivaren ett regelrättnäringsförbud vid konkurs. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1993/94:208Förändringar i lönegarantisystemet,2. att hos regeringen begär tillsättandet av enutredning med uppgift att föreslå förändringar iförmånsrätts- och lönegarantilagstiftningen i enlighet medvad i motionen anförts.