mot · GH02Jo675 · 1994-01-25 00:00:00 — granskade i sin rapport 3815 --''Miljötillsynen i '' -- miljöskyddslagens tillämpningunder . För att bedriva vissa typer avmiljöfarlig verksamhet krävs tillstånd enligt ML. För andraverksamheter är endast en anmälan erforderlig.Resultatet av undersökningen visar att det vid dessgenomförande fanns totalt ca. 6 700 anläggningar som ärtillståndspliktiga. Av dessa hade mindre än hälften, eller ca.3 100, tillstånd. Av de ca. 3 600 anläggningar som saknartillstånd har dock ca. 1 300 s.k. dispensbeslut från tiden före1981. Av de tillståndspliktiga anläggningarna saknar 3 815,d.v.s. , kontrollprogram som är godkända ellerförelagda.Av detta kan man dra flera slutsatser:1. Tillsynen över tillståndspliktiga verksamheter harvarit klart otillräcklig, bl.a. eftersom kontrollprogramsaknas. Många av de tillståndspliktiga verksamheternasaknar grundläggande regleringar, d.v.s. tillstånd ochkontrollprogram, för att en fullgod tillsyn skall kunnabedrivas. Det kvarstår ett omfattande arbete förtillstånds- och tillsynsmyndigheterna vad gäller prövning avtillståndspliktiga anläggningar som saknar eller harotidsenliga tillstånd. Likaså krävs kraftfulla åtgärder för attta fram kontrollprogram för de anläggningar som i dagsaknar godtagbara sådana. Ett stort antal utövare avtillståndspliktig verksamhet förprövar inte verksamheten,trots skyldighet enligt lag.Vad gäller anmälningspliktiga verksamheter fanns totalt11.300 anläggningar om man bortser från dem som ärosäkra (jordbruk) på grund av en oklar definition imiljöskyddsförordningen (MF). 5 500 anläggningar,d.v.s. av de anmälningspliktiga anläggningarna, hadeinte gjorts någon formell anmälan eller på annat sättlämnats en fullständig redovisning för verksamheten. Av deanmälningspliktiga anläggningarna hade ca. 1 270kontrollprogram, d.v.s. endast 11 %.Det kan med dessa utgångspunkter konstateras att: 1.Tillsynen över anmälningspliktiga anläggningar har varitotillräcklig, bl.a. genom att kontrollprogram i så storutsträckning saknas. Grundläggande uppgifter såsomanmälan och kontrollprogram saknas ofta. Detta gör detsvårare att bedriva en godtagbar tillsyn. För deanmälningspliktiga anläggningarna kvarstår ett stort arbeteför miljö- och hälsoskyddsnämnderna med att handläggaanmälningsärendena. Ett stort antal av utövarna avanmälningspliktig verksamhet anmäler inte verksamhet,trots skyldighet enligt lag.Ovan beskrivna förhållanden måste betecknas som heltoacceptabla och står i skarp kontrast till de mål förmiljöpolitiken som fastlagt.Orsakerna till de påtagliga bristerna imiljöskyddsarbetet står dels att finna i bristande resurser,dels i en klart otillräcklig samordning av miljöskyddsarbetetmellan myndigheter och andra intressenter på olika nivåer.Det gäller därför att skapa förutsättningar för en bättresamordning och ett utvidgat samarbete mellan olikamyndigheter, fackliga organisationer ochmiljöorganisationer.De erfarenheter som Miljödelegation i betänkande SOU 1990:93 kan härvidlag tjänasom förebild. Delegationen konstaterar bl.a.:''Centraltutfärdade bestämmelser och anvisningar förkemikaliehantering och miljöskydd är som regel mesteffektiva även i det lokala perspektivet. Men den lokalatillsynen behövs, både för att genomföra centralt fattadebeslut och regler och för att komplettera dem med lokalaåtgärder. ''slås i denna utredning fast att det inte räckermed lagar och förordningar, föreskrifter och allmänna rådutan att det också behövs resurser på alla nivåer. ''De somskall arbeta med tillsynen behöver vara direkt involveradei handledda tillsynsprojekt. ''Den tillsyn som skyddsombuden utför bör kunna utökastill att omfatta även arbetet med tillsynen av den yttremiljön. Ett kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellanregionala skyddsombud och miljö- ochhälsoskyddsinspektörer bör kunna komma båda till godo.Även skulle kunna ingå i det lokalatillsynssamarbetet.Mot bakgrund av att utredningen redovisade sina förslagredan för fyra år sedan och att bl.a. i sinagranskningar kunnat påvisa synnerligen allvarliga brister isåväl miljökontroll som vad gäller respekt för gällandeanmälningsplikt m.m. är det nu hög tid att föreslagnaåtgärder kommer till utförande och att dessa senaståterfinns i den miljöbalk som regeringen aviserat till . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av större resurser ochbättre samordning i miljötillsynsarbetet.