mot · GH02A816 · 1994-01-25 00:00:00 — Regeln i 8 § andrastycket föräldraledighetslagen bör ändras så att föräldernsjälv får bestämma när ledigheten skall tas ut.En sådan ändring bör också underlätta för papporna att taut mer ledighet för sina barn.Arbetstidsutredning.Samtidigt som vi har en mycket stor arbetslöshet arbetar viövertid i omfattning som . Kravet på engenerell arbetstidsförkortning har alltmer lyfts fram som enväg för att skapa fler jobb.Effekterna av enarbetstidsförkortning är omtvistade och framhållsockså den flexibla arbetstiden som ett bättre instrument.Övertiden beräknas motsvara mellan 50 000 och 70 000heltidsarbeten. Detta är en ohållbar situation som måsteåtgärdas.Arbetsvärdering. extraföreslås till JämO för /95 och ett uppdrag tillArbetsmiljöfonden att tillsammans med parterna och isamarbete med JämO bedriva försöksverksamhet medarbetsvärdering på arbetsplatser inom olika branscher.Bättre stöd till kvinnliga företagare. Kvinnor har oftaerfarenheter som gör dem till goda företagare. Inte minst iglesbygd finns många goda exempel på kvinnor som ikooperativ eller annan form på ett framgångsrikt sättbedriver affärsverksamet. har i en studie pekat påatt kvinnor har speciella problem när de ska starta företag.Olika stödåtgärder föreslås därför inom områdenarådgivning, ekonomiskt stöd, utbildning, nätverk ochforskning. Med NUTEKs rapport som grund finns det godamöjligheter att undanröja dessa hinder. Kvinnor behövs --också som företagare.Kunskapscentra för kvinnor,nationellt och regionalt. ska ges i uppdragatt stödja inrättande av regionala kunskapscentra för attstödja kvinnliga företagare. De regionala resurscentrenmåste utformas utifrån de behov och förutsättningar somfinns i respektive län. En del av länsanslagen böröronmärkas för dessa centra. Dessutom bör ett centraltkunskapscentrum för kvinnliga företagare inrättas vidGlesbygdsmyndigheten.Bra utbildning i fel ämnenKvinnor har en högre genomsnittlig utbildningsnivåän männen. Men utbildningsvalet är mycket traditionellt förpojkar och flickor och flickornas högre utbildning ger demvarken högre lön eller bättre befattningar, tvärtom.I klassrummet får flickor bara en mindre del av lärarenstid och intresse. Med större undervisningsgrupper fårflickorna ännu svårare att hävda sig. Segregationen avundervisningen ger döttrarna till de lågutbildade kvinnornaoch till invandrare de sämsta chanserna. Skolpeng ikombination med avgifter ger de resursrika en chans attköpa sig ut ur det gemensamma skolsystemet för att i ställetsatsa på privatskolor. Så utarmas resurserna för denallmänna skolan och villkoren hårdnar.Försämringar i vuxenutbildningen slår hårt motlågutbildade kvinnor.Livslångt lärande har varit utmärkande för svenskutbildningspolitik. Folkbildningen och vuxenstudiernabidrar till att ständigt höja kunskapsnivån i landet. Vi harutvecklat en vuxenstudiepedagogik som väckerinternationell uppmärksamhet. Begreppet ''recurrenteducation'' förknippas med Skandinavien.Folkhögskolorna har betytt mycket för att ge vuxna nyamöjligheter för att komplettera sina studier. Denkommunala vuxenutbildningen ger alternativ förvuxenstuderande att i koncentrerad form läsa ingrundskole- och gymnasiebehörighet. Den svenskavuxenutbildningen är av särskild betydelse för kvinnorna.För att alla ska få en chans att studera måste det finnasett fungerande studiestöd. SVUXA, SVUX,utbildningsbidrag, studiemedel är olika former avstudiestöd som ger alla möjligheter att som vuxnakomplettera sina kunskaper.Under en lågkonjunktur är det särskilt angeläget attarbetslösa får möjligheter att höja sin kompetens för att närkonjunkturen vänder åter komma ut på arbetsmarknadenbättre rustade. En kompetenshöjning i väntan på nyaarbetsuppgifter är en säker investering både för individenoch för samhället.Försämringar i medborgarnas studiemöjligheterförstärker i stället snabbt kunskapsklyftorna och ökarriskerna för ett två-tredjedelssamhälle.För arbetslösa får sänkning av ersättningsnivåerna iutbildningsbidrag och vuxenstudiestöd allvarligakonsekvenser.Möjligheterna att i vuxen ålder komplettera sinutbildning betyder särskilt mycket för kvinnorna. Mångamåste vänta tills barnen är utflugna. Det kan dröja längeinnan de praktiska förutsättningarna gör det möjligt fördem att ta itu med studier. Det är därför särskilt oroandemed förslag inom utbildningsområdet som går ut på attsänka åldern för studiestöd. Detta slår särskilt hårt motkvinnor. Män får i större utsträckning än kvinnorvidareutbildning i jobbet. Det innebär att -- så länge dennaorättvisa består -- kvinnor mer än män är beroende av attkunna studera i vuxen ålder.En sänkning av åldern för studiestöd från 45 till 40 årdrabbar kvinnorna särskilt hårt. Vi motsätter oss därför ensådan sänkning och vill i stället se förslag från regeringen pååtgärder för att underlätta för kvinnor att studera.Vi motsätter oss att de skolor som subventioneras medskattemedel också får ta ut avgifter. Sådana avgifter skaparsegregering och orättvisor.Jämställda familjerPå familjepolitikens område har vi tvingats till svåraavvägningar när det gäller besparingar. I valet mellan attlåta ett ökande budgetunderskott hota välfärden och attspara, måste vi välja det senare.Vi beslöt vid s-kvinnors kongress att prioriteraomsorg och jobb framför ersättningsnivåer i ett ohållbartbudgetläge. Vi ser nu hur det ökande budgetunderskottethotar välfärden. Vi tvingas då föreslå en sänkning avföräldraförsäkringsnivån från till 80 %.Samtidigt vill vi starkare markera barnens rätt till sinapappor. En sänkning av nivån i föräldraförsäkringen får inteinnebära att papporna avstår från att vara hemma medbarnen. Därför måste av föräldraförsäkringenreserveras för papporna. Detta är ett av våra krav frånsommarens kongress.Med i föräldraförsäkringen stärker vipappornas rätt till sina barn och barnens rätt till sinapappor. Det har visat sig vara svårt att få gehör för attpapporna skall ta ut mer av föräldraförsäkringen. En viktigtillbakahållande faktor när det gäller pappornas uttag avföräldraledighet är arbetsgivarnas och arbetskamraternasattityder. Med reserverade för pappan stärks hani sin rätt att ta ut föräldraledighet. Om papporna tillbringarmer tid med sina barn när de är små blir effekten oftast enmer jämställd familj.Vårdnadsbidrag -- dyrt och dåligtI en situation då svåra besparingsbeslut måste tasaviserar regeringen en dyrbar reform -- vårdnadsbidrag.Regeringen föreslår att ett skattepliktigt vårdnadsbidragpå införs för barn i åldern ett och två år.Reformen föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.Avgifterna i barnomsorgen höjs med i månadenför dessa barn. får avgifterna dras av vidinkomstbeskattningen.Bruttokostnaderna beräknas till 6 miljarder kronormedan nettokostnaderna efter avdrag för skatten påvårdnadsbidraget, slopandet av garantidagar samtminskning av bostadsbidrag beräknas bli 4,7 miljarderkronor.Det öppnar för en marknad med billigast möjligabarnomsorg. Kvinnorna i har visat att de vill arbetaoch att de föredrar dagis för sina barn om de får välja. Menom avgifterna ligger på sammanlagt bortåt imånaden för ett par barn blir andra, billigare lösningarintressanta. Några väljer kanske att stanna hemma, om dehar råd. Det förutsätter dock att någon annan tarhuvudansvaret för familjens försörjning. För ensammaföräldrar finns inget val. Deras barn riskerar att bli eninkomstkälla för mindre nogräknade företagare ibarnpassningsbranschen. För familjer med låga inkomsterblir den nya barnomsorgsavgiften avskräckande hög.Det finns också en uppenbar risk att kommunernafrestas att dra ner på kvaliteten inom barnomsorgen i ställetför att höja avgifterna med . Förensamstående med barn finns inga möjligheter att försörjasig och familjen utan en inkomst av förvärvsarbete även omvårdnadsbidrag införs. I många lågavlönade familjer är manockså beroende av att båda föräldrarna arbetar.Jämställdheten ökar inte utan tvärtom försämras kraftigtom vårdnadsbidrag införs. Vårdnadsbidraget innebär inteheller en ökad valfrihet eftersom det för de flesta kvinnoroch män knappast är ett alternativ till förvärvsarbete.Bostadspolitik ellerIngen politik är också politikKvinnor bor mer än män, räknat. De är hemma medbarn än männen, de arbetar oftare deltid och delever . Kvinnor sköter också hemmet i långt störreutsträckning än män. Bostadspolitiken borde därför vara enutpräglad kvinnofråga. Istället har kvinnorna fått alltmindre inflytande över planeringen i takt med att denöverlåts till marknaden.Socialdemokratisk bostadspolitik har varit inriktad påatt bostaden är en social rättighet, inte en marknadsvara.Den borgerliga politiken går ut på att göra marknad avbostäderna och att avskaffa bostadspolitiken. Densymboliska markeringen av detta var avskaffandet avbostadsdepartementet. Den praktiska tillämpningen hetermarknadshyror och segregation.Regeringen och riksdagsmajoriteten har sedan detillträdde 1991 fattat en rad beslut som syftat tillsystemskifte. Från en bostadspolitik som omfattar alla, avreglerad och marknadsanpassad bostadsmarknad fördem som har råd.Beslutet om att införa räntelån revsupp, och en ny utredning om bostadsfinansiering tillsattes.Utredningen resulterade i ett beslut om nybostadsfinansiering, med målet att ta bortbostadssubventionerna.Den snabba avtrappningen avbostadssubventionerna har givit kraftiga hyreshöjningar.Vräkningar och konkurser har blivit allt vanligare och förförsta gången ökar trångboddheten.Markvillkoret, produktionskostnadsprövning,konkurrensvillkoret har tagits bort. Bostadsrättslagen harförändrats.Investeringsbidraget har avvecklats.Kravpå bostadsförmedlingar och bostadsförsörjningsplaner ikommunerna har avskaffats, för att släppa marknaden fri.Effekten har blivit att kommunerna berövats de instrumentman haft för att kunna genomföra en nödvändigsamhällsplanering.Fr.o.m. har nyabyggregler antagits av . Det ärbyggproducenternas och fastighetsägarnas intressen somhävdas på de boendes bekostnad. Kraven påhandikapptillgänglighet har sänks.Om vi inte för en bostadspolitik grundad på rätten till engod bostad för alla, får vi ett segregerat samhälle medmänniskor i skilda världar. Om marknadshyror slår igenomoch kommunala bostadsföretag säljs ut riskerar vi att fågettobildningar och höga sociala kostnader.När det gäller bostadens utformning behövs ettnytänkande och en mer verklighetsnära debatt. Under denhemmafruperiod som inföll i under några decennierkring fick hemmets planering ochutformning förhållandevis stor uppmärksamhet. Många harironiserat över planeringen av garderobernas storlek ochstädskåpens utformning. Dessa har mestadels varit män ochde har också visat uppenbar brist på kunskaper om städningoch tvättsortering.Följden har blivit att många praktiska lösningar som varen självklarhet nu fallit i glömska. I stället fårvi nu opraktiska och ogenomtänkta bostäder, medsvårstädade utrymmen och dammsamlande inredningar.Ingen har heller försökt att utifrån dagens typiska behovutforma bostäder som är både lättskötta och flexibla. Medde slopade kraven på normer riskerar vi att av kortsiktigtekonomiska skäl få en rad ogenomtänkta lösningar somt.ex. trånga och opraktiska kök, för småkommunikationsytor och alltför små rum.Bostadspolitiken ska utformas på nationell nivå.Kommunerna skall svara för utformningen av samhällena.På nivå finns kunskaperna om lokala behov ochförutsättningar. Kommunerna får därför inte berövas sinamöjligheter att ge riktlinjer för bostadsbyggande ochnäringslivsetableringar. Sådana riktlinjer måste utformasgenom demokratiska beslut. Om pengar blir det endastyrmedlet får vi ett otrivsamt samhälle. Det förlorar alla påoch mest förlorar kvinnorna.Hälsa och sjukvård ellerSmåväxta lokförare har fler arbetsskadorKvinnors hälsa försämras. Undersökningar visar attklasskillnaderna är stora när det gäller hälsan. Sämst ställdaär gamla arbetarkvinnor. Ohälsotalen för kvinnor kan oftaförklaras med dåliga arbetsmiljöer. Vid jämförelser står detklart att män får samma problem vid identiskt lika villkor.Arbetsmiljöerna är dock utformade efter manliga normer,vilket ger fler och svårare skador för kvinnorna. Detsammagäller för småväxta män. Undersökningar har visat attkortväxta lokförare får typiska ''kvinnoskador'' eftersomderas arbetsplats är anpassad till normallånga män.När det gäller definieringen av arbetsskador finnsmycket kvar att göra. I försäkringsöverdomstolen slogsnyligen fast att en ryggskada hos en dagmamma inte kundebero på att hon lyft barn eftersom ''lasten ärlevande och därför inte så lodtung''.Mot detta skulle man kunna invända att somspjärnar emot kan vara väl så påfrestande för ryggen somtrettio mer medgörliga kilo. Dessutom är det inte vanligtmed lyftanordningar för treåringar, medan frekventa lyftinom industrin ofta underlättas genom olika mekaniskahjälpmedel.Bland våra förslag till åtgärder finns en anslagsökning tillJämO för beställning av statistik och utredningar.Diskriminering av kvinnor vid bedömningen avarbetsskador är ett område där faktasammanställningarskulle kunna motverka uppenbara orättvisor.Rehabiliteringen för de långtidssjukskrivna fungerarinte. Därmed kommer dessa i en ohållbar situation meddagens låga ersättningsnivåer. Det är därför angeläget attintensifiera rehabiliteringen och att höja ersättningsnivånför de långtidssjukskrivna från 70 till 80 %.Kvinnor lever i genomsnitt längre än män. I praktikeninnebär detta att kvinnorna först vårdar sina män när deraskrafter avtar. När kvinnorna sedan blir änkor finns detingen som tar hand om dem. Undersökningar visar att demest resurssvaga får mindre hjälp än medelklassgrupper närdet gäller hemtjänst och andra samhällsinsatser. Det ärviktigt att uppmärksamma dessa frågor så att kommunernablir medvetna om riskerna att äldre arbetarkvinnordiskrimineras dubbelt.Fritiden ellerMän och kvinnor i olika världarKvinnor har mindre fritid än män. Det oavlönadeomsorgsarbetet vilar huvudsakligen på kvinnorna.Nära två tredjedelar av det obetalda arbetet utförs avkvinnor. ägnar sig kvinnorna i genomsnitt 33timmar och en kvart åt obetalt arbete. För männen ärmotsvarande siffra och . Kvinnors friatid är uppdelad på fler och kortare stunder än männens.Männen har längre sammanhängande perioder av fri tid.Småbarnsföräldrar har minst fritid och minst av alla harsmåbarnsmammorna.Fritidssysselsättningarna visar stora olikheter mellanklasser och mellan könen. Av samhällsstödda aktiviteterutnyttjar kvinnorna kulturen mer än männen, medanmännen tillgodogör sig idrottssatsningar. Skillnaden är attingen hindrar männen att i ökande utsträckning ta del avkulturutbudet, medan samhällets satsningar på idrotten oftaär direkt kvinnofientliga.Vi anser att alla vinner på en större jämställdhet på bådadessa områden. För att intressera männen för olika formerav kulturverksamhet krävs att de får chansen att möta ochdelta i kulturella aktiviteter på ett tidigt stadium. Bådeklassmönster och könsskillnader kan överbryggas när allages en chans att stifta bekantskap med teater, dans, musiketc. redan som barn. Det egna skapandet är en viktig faktori personlighetsutvecklingen och det kan ge en fördjupadförståelse av olika kulturella uttrycksformer. Ju äldre manblir desto större blir motståndet mot det främmande.På idrottens område är det viktigt att ge flickorna mertid och utrymme och att ta större hänsyn till deras intressenvid utformningen av det kommunala stödet till idrotten.Vidare bör träningsmetoder och aktiviteter utformas för attpassa flickorna bättre. Det statliga stödet om c:a 500miljoner kronor till idrotten bör användas mer aktivt för attdriva på i dessa frågor.Om man undersöker hur män och kvinnor använder sinfria tid ser man att kvinnorna i större utsträckning änmännen ägnar sig åt fritidssysselsättningar som är någonannans förstahandsval. Mycket av det kvinnorna gör är förbarnens skull, för mannens skull eller för husfridens skull.Mera sällan är det för deras egen skull. Skillnaderna i vanoroch preferenser grundläggs . Med ökade satsningar påbarn- och ungdomskultur och på jämställd idrott ökarchanserna till gemensamma upplevelser och intressen. Ikulturmotionen ''I skilda världar'' föreslås en rad insatserför att främja barn- och ungdomskultur och ge pojkar ochflickor möjligheter till gemensamma upplevelser ochreferensramar.DelfrågorGenomgången i denna motion redovisar principiellaställningstaganden. Vi föreslår i det följande några insatserpå områden där det är nödvändigt med mer resurser. Dethandlar inte om några stora belopp, men de är strategiskaför jämställdhetsarbetet. Anslagsökningarna är beräknadeinom de höjningar som föreslås i den ekonomisk-politiskapropositionen.Den ena förstärkningen vi vill förorda är en ökning avresurserna för att skaffa mer kunskaper om orättvisor,diskriminering och förtryck. Om missförhållanden göms ikönsneutral statistik finns ingen grund för att krävaändringar. Först när det går att bevisa att det handlar omsystematiska orättvisor kan man göra något åt systemen.Den andra är en förstärkning av grupper som arbetar medde mest utsatta kvinnorna.Den andra är en förstärkning av resurserna till degrupper som arbetar med de mest utsatta kvinnorna, och tillde politiska kvinnoorganisationerna.Våra förslag omfattar följande poster:1. JämställdhetsstatistikMed () nya inriktning -- attsälja sina tjänster till olika kunder -- finns det stor risk attkvinnostatistiken eftersätts eller blir mindre allsidig om detinte finns någon som ser till att den upprätthålls.SCB har en avdelning för jämställdhetsstatistik.Dess uppgifter är klassade som offentlig statistik. Deresurser som finns avsatta för jämställdhetsstatistikenmotsvarar två tjänster. Övrigt arbete på enheten förjämställdhetsstatistik måste därför finansieras avstatistikkunder, dvs. på uppdrag av olika avnämare. Detmedför att andras prioriteringar styr arbetets inriktning.Vi anser att det av beställare oberoende arbetet börförstärkas. Detta arbete kommer att vara viktigt både medhänsyn till behoven av en bättre statistik nationellt, menockså till följd av de principer som slås fast i EG:shandlingsprogram --1995 (COM 90--449) omjämställdhet. Där betonas behovet av könsuppdeladstatistik och en förbättrad datainsamling. Oavsett omSverige blir medlem i EU eller ej bör vår statistik kunnamatcha EU:s för att vi ska kunna göra jämförelser medandra europeiska länder. Vidare måste upprätthållaoch vidareutveckla samarbetet med utomeuropeiskaländer, där befolkningskonferensen i ochkvinnokonferensen i är viktiga inslag. Viföreslår att anslaget för jämställdhetsstatistiken räknas uppmed 800 000 kr.I dag finns inte några riktlinjer för SCB:sjämställdhetsstatistik. Sådana bör utarbetas och SCB börges i uppdrag att ta fram ett underlag för dessa.Kostnaderna beräknas till 200 000.En statistikbeställare som saknas i SCB:s kundregister ärJämO. Anledningen är att JämO inte fått några resurser förinköp av statistik. Vi anser att JämO:s möjligheter attbeställa statistikuppgifter och attitydundersökningar måstestärkas. JämO:s anslag bör räknas upp med 1 miljon kronorför detta ändamål.Kunskaper om kvinnor och media är bristfälliga. Hurpresenteras kvinnor i olika media, hur ser kvinnorsyrkesroller ut i verkligheten och i fiktionen? Harbarnprogrammen förändrats till det bättre eller sämre närdet gäller könsrollsmönster? Vilka tittarvanor har kvinnoroch män? Sådana frågor ställde den program- ochpublikforskning som tidigare fanns inom (). Den är nedlagd.Nordiska Dokumentationscentralen förmassmedieforskning vid () har fått i uppdrag att sköta några av deuppgifter som tidigare sköttes av PUB. De medel somNORDICOM tillförts är mycket otillräckliga och medgerinte en fortsatt jämställdhetsforskning i den utsträckningsom är önskvärd. En utredning är tillsatt för att se över denframtida medieforskningen. Oavsett vad utredarenkommer fram till är det viktigt med en förstärkning avjämställdhetsforskningen och faktainsamlingen vidNORDICOM.Detta är särskilt viktigt när tittarundersökningar ochstatistik i övrigt görs till handelsvara och bara är tillgängligaför dem som beställer undersökningarna. Påjämställdhetsområdet finns det stor risk att obekväma faktaaldrig får någon beställare. upplever vi ensnabb förändring av utbudet, främst genom det ökandeantalet kommersiella TV- och radiokanaler.Undersökningar om hur detta påverkar programutbud,tittarvanor, inte minst ur ett könsrollsperspektiv, är därförangelägna uppgifter.Vi föreslår följande fördelning1 miljon kronor tillSCB för att förstärka denoffentliga statistiken påjämställdhetsområdetett uppdrag till SCB att utformaunderlag till riktlinjer för jämställdhetsstatistiken1miljon kronor extra för förbättrade möjligheter för JämOatt köpa statistiska uppgifter från SCB1 miljon extra tillNORDICOM för program- och tittarundersökningar medhuvudsaklig inriktning på könsrollsaspekter.2. Bidrag till organisationerRFSU:s uppsökande sexualrådgivningUndersökning av ungdomars sexualvanor visaratt av flickorna på gymnasiet har varit utsatta försexuella övergrepp i någon form. Motsvarande siffra förpojkar är . Bland ungdomar som inte gått vidare tillgymnasieutbildning utan i stället omfattas av kommunalauppföljningsansvaret var andelen utsatta pojkar obetydligtstörre eller , medan mer än var fjärde flicka, , utsatts försådana övergrepp.I varje fall kan man räkna med att dessa ungdomar, ochdå särskilt den stora andelen flickor, utgör en riskgrupp.Det är troligt att de i större utsträckning än andra ungdomarkommer att bli oönskat gravida och utsatta för HIV liksomandra sexuellt överförbara sjukdomar (STD). En negativinställning till den egna sexualiteten kan även medföra såvälsomatiska som psykiska besvär senare i livet.Olika undersökningar, bl.a. av fil.dr. ,har visat att en tidig sexualdebut hos flickor har ett sambandmed en dålig självbild. I en artikel i visadehon tillsammans med docent attflickor med tidig sexualdebut i större omfattning än enjämförelsegrupp var arbetslösa eller fanns i kommunalungdomsuppföljning och hade lägre utbildningsambitioner.Att arbetslöshet är en faktor som negativt påverkar bildenär uppenbart. Det är därför särskilt viktigt att utveckla densexuella rådgivningen när ungdomsarbetslösheten som nuär rekordhög.RFSU har med sin breda kontaktyta mot ungdomar påmånga håll i vårt land stora möjligheter till en effektivuppsökande verksamhet. Eftersom man harerfarenhet och aktiviteter på detta område kan enekonomisk förstärkning få ett mycket snabbt genomslag.Verksamheten bör vara såväl STD- som abortförebyggandeoch i arbetet bör arbetslösa ungdomar utgöra en prioriteradmålgrupp. Vi föreslår att tilldelas en miljon kronorför sådan uppsökande verksamhet bland ungdomar.Vi föreslår en ökning med av för uppsökande arbete med sexualupplysning,abortoch STD-förebyggande verksamhet, företrädesvisbland arbetslösa ungdomar.ROKSRiksorganisationen för kvinnojourer i (ROKS)bildades . ingår 132 jourer i organisationen.Sedan 1988 har ROKS ett kansli med en anställd ochnumera också en heltidsarvoderad ordförande.Verksamheten växer. Trycket på riksorganisationen blir alltstarkare. Kraven gällande information, utbildning ochutveckling är stora.Kansliet behöver ökade resurser. Ett annat av ROKSönskemål är att kunna starta ett kurs- ochutvecklingscentrum. Detta för att kunna anordna kurser,såväl interna som externa, men också för att tillvarata denkompetens som finns bland jourkvinnor runt om i landet.Denna kunskap måste kunna spridas vidare.Kvinnojourernas medlemmar medverkar sominformatörer för socialarbetare, poliser, vårdpersonal m.fl.Vid en jämförelse med kan man konstatera attNorges 72 jourer har ett statligt bidrag på . Kommunernas anslag är lika stort som detstatliga. I är det statliga bidraget 1,9 miljonerkronor till riksorganisationen samt tillprojekt för lokala jourer. De svenska kommunerna stöttarde lokala kvinnojourerna med ca 21 miljoner kronor.Vi föreslår att ROKS ska få en miljon extra till centralakanslifunktioner och för att påbörjauppbyggnaden av ett resurs- och kurscenter, dvs.sammanlagt en ökning på 3 miljoner kronor.SIDA:s har funnits .