mot · GH02Bo242 · 1994-01-25 00:00:00 — Systemskiftet inom bostadspolitiken har satt sina tydligaspår även i . harbostadsbyggandet i det närmaste upphört.Boendekostnaderna i framförallt nyproduktionen harstegrats. Vräkningarna har nått rekordnivå ochkonkurserna sprider sig.Under 1992 påbörjades 8 999 lägenheter i . Motsvarande siffra för1993 var t.o.m november månad 1 530 lägenheter. Prognoserna pekar entydigt påen fortsatt nedgång i bostadsbyggandet.Detta är mycket alarmerande med tanke påbefolkningsutvecklingen. ökade länmed ungefär 15 000 personer och fram beräknasfolkmängden öka med omkring 80 000 människor.Visserligen finns fortfarande tomma lägenheter, men deär förhållandevis få i jämförelse med landet i övrigt och dekommer att gå åt fort den dag konjunkturen vänder uppåt.Det finns nämligen ett stort uppdämt behov av bostäder iStockholms län.Om inte bostadsbyggandet ökar kommerStockholmsområdet enligt alla bedömare att snart drabbasav svår bostadsbrist med allt vad det för med sig av socialaoch ekonomiska olägenheter. En tilltagande bostadsbristäventyrar också länets utvecklingsmöjligheter, vilket i sintur kommer att hämma den ekonomiska tillväxten i landet.Det är således av största vikt att bostadspolitiken läggsom så att bostadsbyggandet därmed kan komma i gång.Regeringen är dock tomhänt. I budgetpropositionen finnsinga förslag på de åtgärder, som bostadsmarknaden så välskulle behöva för att komma i balans igen. måstedärför ta initiativ till att sådana åtgärder kommer tillstånd.Den extra nedtrappningen av räntebidragen på åren 1994 -- 1996 ligger nu som en våtfilt över bostadsmarknaden. Fler och fler inser att dennabesparing kan genomföras först när situationen påfastighetsmarknaden har stabiliserats. Frånsocialdemokratisk sida framhåller vi också att dennabesparing, när den genomförs, måste fördelas på samtligabostäder och upplåtelseformer. Alla skall vara med ochbära sin del av bördan.Stimulans för ökat byggandeI en debattartikel i har landshövdingen iStockholms län riktat uppmärksamheten motden hotande bostadsbristen och kreditinstitutens bristandeansvar. Enligt beror det lågabostadsbyggandet på att bra projekt inte får lån till rimligavillkor. ''Kreditinstituten ställer sådana krav på bådeavkastning, räntemarginaler, kreditvärdighet ochamorteringar att många sunda projekt i praktiken stoppas'',skriver han i artikeln.Vi instämmer helt i denna kritik, och enligt vår meningmåste nu regeringen ta sitt ansvar för att kreditgivningen tillbostadsbyggandet kommer i gång. Med tanke på desaneringsåtgärder staten tvingats göra inom bankväsendetär det inte mer än rimligt att regeringen ger kreditinstitutenen allvarlig påminnelse om deras ansvar förbostadsbyggandet.Boverket har i sin inventering av bostadsbeståndet ur ettombyggnadsperspektiv funnit att ombyggnadspotentialenär ovanligt hög i . Här finns mångalägenheter, som på grund av konjunkturuppgången inte hann få del av det dåvarande ROT-programmet.Det är också viktigt att upprustningen av de s.k.miljonprogramsområdena kan fortsätta, så att inteförslumning och segregation breder ut sig.I en motion av m.fl. (s), Byggande förboende, föreslås bl.a särskilda investeringsbidrag för ny-och ombyggnad av bostäder. Totalt handlar det om enstimulans motsvarande nästan . Investeringsvolym varav faller på nybyggnad, på ombyggnad samt på äldreboende. Det är en offensivsatsning för att tillgodose angelägna behov och samtidigtpressa ned arbetslösheten. I skulle dessainvesteringsbidrag få mycket stor effekt.Vi har tidigare konstaterat att det finns ett stort uppdämtbehov av bostäder i länet, som vida överstiger reserven avtomma lägenheter. Om viljan finns kan således ettomfattande bostadsbyggande snabbt komma i gång iStockholmsområdet.Fasta spelregler och en rättvis bostadspolitikSystemskiftet inom bostadspolitiken har effektivtavslöjat vad som döljer sig bakom de nyliberala teserna.Lågkonjunkturen med dess brutala arbetslöshet harförstärkts genom ingreppen i bostadspolitiken. Desammanlagda effekterna av minskade räntebidrag,fastighetsskatt och höjda räntemarginaler är förödande i detenskilda fallet. Alla de tiotusentals unga familjer somsatsade på en egen bostad hade ingenanledning att tro att spelreglerna skulle ändras så radikaltoch så snabbt. Och det var nog få som räknade med attnedskärningarna av stödet till boendet så ensidigt skulledrabba dem som redan har de högsta boendekostnaderna.Under 1993 genomdrev regeringen stora förändringar avkommunernas ansvar för boendefrågorna. Viktigahörnstenar i den sociala bostadspolitiken, som varit såframgångsrik lopp, vältes över ända.Kommunerna behöver inte längre upprättabostadsförsörjningsprogram och kommunalbostadsförmedling är en helt frivillig uppgift.Begreppet allmännyttig har avskaffats och de kommunalabostadsföretagen har inte längre någon särställning. Deskall fungera som vilket fastighetsbolag som helst.I har vi trots lågkonjunkturen med desstomma lägenheter redan fått tydliga bevis på vad dennaavreglering kommer att innebära framförallt för de svagaregrupperna på bostadsmarknaden. De kommunalabostadsföretagen är inte längre benägna att ta något socialtansvar, och de bostadssökande får allt svårare att hitta enbostad i det virrvarr som efterträtt den tidigarebostadsförmedlingen i Storstockholm.Från socialdemokratisk sida yrkade vi avslag på denberörda propositionen och vi vidhåller uppfattningen attmålet om allas rätt till en god bostad förutsätter aktivainsatser av kommunerna, vilka i sin tur måste förses mednödvändiga styrinstrument i form avbostadsförsörjningsplaner och bostadsförmedling. Det ärgenom en väl fungerande bostadsförsörjningsplanering ochbostadsförmedling ges också medborgarna såväl inflytandesom överblick över det tillgängliga utbudet av bostäder ochboendeservice.SSU i har i samarbete medHyresgästföreningen genomfört en undersökning i form aven enkät till ca 10 000 ungdomar i ett 40-tal gymnasieskolor i länet.Resultatet av undersökningen är mycket intressant. Drygt70 % av ungdomarna anser att bostaden är en socialrättighet och att alla skall kunna efterfråga en god bostad.En klar majoritet av ungdomarna vill inte sänkalägenheternas standard och särskilt inte när det gäller kökoch badrum. Inte ens om man får lägre hyra vill man sänkastandarden. I stället kan de flesta tänka sig att dela lägenhet med andra. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökatbostadsbyggande och rättvisare förhållanden påbostadsmarknaden i ,2. att hos regeringen begär att enparlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att utarbetaett förslag till ett långsiktigt bostadsfinansieringssystem.