mot · GH02N227 · 1994-01-25 00:00:00 — Vi avverkar och förädlar endast ca 65 miljoner av entillväxt skog . En delav tillväxten beror av kvävenedfall som göder skogen. Förmycket kvävenedfall liksom andra miljöbelastningar gerskador som på sina håll ökar på ett sätt som är ytterstoroande. Naturvärden sätter gränser för hur hårt skogenkan skattas på tillväxt osv. Men även med marginal försådant har vi en uthållig tillväxt i skogen som inte utnyttjasfullt ut.Situationen är inte unik för . Vissa bedömningarinnebär, att det kommer att finnas en miljardkubikmeter avverkningsmogen skog inom EG- och EFTA-länderna tillsammans, som saknar avsättning.Konkurrensen från sydliga länder med snabb tillväxt iskogen väntas öka. Kretsloppstänkande i länderskapar återbruk av trä och papper som ger en ny ochannorlunda konkurrent till skogsråvaran, producerad justdär förbrukningen finns och marknaderna för förädladeprodukter är som störst.Ökande miljökrav väntas begränsavirkesproduktionen i , i och i andraländer runt Stillahavsbassängen. Expansion på nya ochavlägsna marknader kräver mycket stora satsningar.Samtidigt kräver den hårdnande Europamarknaden medstörre och mer krävande kunder en aktiv bevakning ochbearbetning. Kravet på framtidssatsningar ökar därför överhela fältet. Om inte ett långtgående samarbete kanetableras mellan de många små och medelstora enheternatvingar utvecklingen sannolikt fram drastiskaomstruktureringar av hela branscher.Den växande omsorgen om miljö och naturresurserpåverkar skogsindustrin även på annat sätt. Ute i Europaväxer konsumenternas krav på garantier för att de varor deköper producerats på ett miljöriktigt sätt. Så förutser t.ex.sågverken att de inom bara måste kunna redovisavar och hur sågtimret har odlats och hur det har avverkatsoch hanterats vidare, om det alls skall kunna säljas på denviktiga tyska marknaden.Även om framtiden skulle gestalta sig delvis annorlundablir slutsatsen för svensk skogsindustri densamma. Det ärbara genom att satsa på en miljöriktig produktion avkvalitetsråvara och mer av kunskapsbaseradvidareförädling som vår nuvarande skogsindustri kanfortsätta att stå för mer än hälften av det svenskaexportnettot. I takt med att pappersindustrin kan väntasöka sin användning av returpapper som råvara förskjutssannolikt massaproduktionen mot kvalitetsfibrer. Samtidigtkan den träförädlande industrin behöva öka sin andel för attvi skall utnyttja vår skogsråvara och desskvalitetsegenskaper fullt ut. Det finns dock viss osäkerhetom utvecklingen av tillgången på skogsråvaran i ettlångsiktigt perspektiv. Av den anledningen bör enfördjupad utredning komma till stånd.Det är inte givet att ökat ekonomiskt utbyte genomförädling och mer kunskapsinnehåll i produkterna medföratt den använda volymen råvara ökar. Inriktning påkvalitetsprodukter med högt saluvärde i traditionellabranscher kan till och med göra att motsatsen blir fallet. Föratt utnyttja volymen skogsråvaran fullt ut och på så sätthålla uppe skogens värde som ekonomisk bas för våraskogsbygder krävs därför nya avsättningsområden och nyatyper av förädlande industrier. Skogsbränsle är en viktig delav vår bioenergibas. Förädling till flytande drivmedelkommer att behövas. måste alltmer av olja och kolersättas av biomassa som bas för kemisk industri,framställning av plaster m.m. Den moderna biotekniken,som kan väntas ge helt nya metoder att förädla biomassa,är inte alltför avlägsen.Vi tror därför inte att det räcker med ökade satsningarpå de två nuvarande huvudgrenarna av skogsbaseradindustri, hur nödvändiga dessa än är. som nationmåste också förbereda för framtiden genom att utveckla nyaförädlingskedjor med skogen som råvarubas. Det kräver ettbrett statligt program med betydande insatser av forskning,utveckling och utbildning som bas och direkt industristödsom riktat och tidsbegränsat komplement.Ett sådant program är avgörande viktigt för hela landeti ett närings- och handelspolitiskt perspektiv. Skogen ochskogsindustrin har också stor regional betydelse. Envidareutveckling av den träförädlande industrin ger på kortsikt både stabilare avsättning av skogsråvaran och ökadsysselsättning i skogsbygderna. I skogslänen ger denlångsammare tillväxttakten den sorts kvalitetsvirke som enframgångsrik träförädlande industri behöver. Från dennasynpunkt finns landets optimala betingelser förskogsproduktion i . De statligastödinsatserna via TRÄTEK m.m. är dock koncentreradetill andra regioner. I samband med att stödet tillkompetenscentra, utbildning och forskning byggs bör enavsevärd del av de nya resurserna dirigeras till Gävle-Dalaregionen.Massa- och pappersindustrin består avstorföretag med egen förmåga till förnyelse och egen insatspå FoU. Den statliga basen för forskning och utbildning börstärkas som industrins egen FoU-insats bör ökaväsentligt. Frågorna är utredda (DS 1991:62 och SOU1991:83). Ett akut och bestående problem är uppenbarligenatt skapa balans mellan industrins behov och produktion avbarrved, lövved etc. Forskning och utveckling inomskogsproduktion och skogsteknik är därför av storbetydelse. Från den synpunkten är neddragningarna vidSLU:s enhet i , som har just denna inriktning,mycket oroande. Åtgärder bör vidtas för att stärkaenheterna, något som innebär att befintliga lokalresurserm.m. också utnyttjas effektivt. Den träförädlandeindustrin -- sågverken, snickeriindustrin etc -- har stor andelsmå- och medelstora företag och mycket svag egen FoU.Branschforskningen inom TRÄTEK är viktig menunderdimensionerad i förhållande till de framtidsinriktadebehoven. Sågverken har f.n. god avsättning och föga tid förutvecklingsarbete. Snickeriindustrin, framför allt i regionersom , där den varit inriktad mot hemmamarknadoch byggverksamhet, är däremot på väg att i viktiga delarslås ut. För den träförädlande industrin krävs därför båderiktade, snabba åtgärder och långsiktiga satsningar.Åtgärderna bör syfta både till en kraftfull bearbetning avnya marknader som öppnar, en snabbkomptensuppbyggnad i företagen och långsiktig utvecklingtill en ekologiskt anpassad, kunskaps- och designintensivproduktion med hög konkurrensförmåga.SAF och LO-distrikten i är redanpå gång med uppbyggnad av ett handelshus förmarknadsbearbetning. Mellanskog gör betydelsefullainsatser i förädlingsledet för att öka avsättningen av sinråvara. Ökat stöd behövs. Snabb kompetensökning börkunna kombineras med arbetsmarknadsåtgärder genom attsmå- och medelstora företag erbjuds ekonomiskt stöd föratt anställa civil- eller högskoleingenjörer under entreårsperiod. bör staten stå för avkostnaden och därefter en avtrappande andel. Denlångsiktiga utvecklingen bör stödjas genom en minst 50 %-ig ökning av TRÄTEK varvid staten bör stå för av de ökade kostnaderna.Inom pågår arbete med att utvecklasamarbetet mellan Högskolorna i /ochGävle/samt de tre nationella universitet somefter delningen av i har egenforskningsverksamhet i regionen förutom SverigesLantbruksuniversitet som har sin enhet iGarpenberg också och Tekniskahögskolan i , KTH. Ökningen av stödet tillTRÄTEK bör bl.a. förknippas med villkor att TRÄTEK isamverkan med högskolorna och branschen bygger uppverksamhet i Gävle-Dalaregionen.Vi förutsätter att ges resurser att återstarta ettbranschprogram för den träförädlande industrin. För attmöta regionala behov bör länsstyrelserna i ochGävleborgs län tillföras särskilda resurser. Det kan gällabåde att stötta företag som håller på att slås ut och framförallt att stimulera och stödja samverkan mellan företagen isyfte att nå styrka på marknaden och en snabbare tekniskutveckling. Uppbyggnad av kompetenscentra kan drivasfram i samarbete mellan bransch, högskolor och TRÄTEK.Även gymnasierna och naturbruks- ochskogsutbildning bör dras in i samverkan.För Länsstyrelserna i föreslår vi entreårssatsning om tillsammans utöverordinarie länsanslag.Utnyttjandet av skogen somenergikälla är under utveckling. Flera anläggningar är i drifti , bl.a. genom insatser frånMellanskog, landsting och åtskilliga kommuner och företag.Fortsatt stöd till investeringar i anläggningar är nödvändigtom denna marknad för skogsråvara skall utvecklas så sombehövs.Även den småskaliga användningen behöver utvecklas,bl.a. för att ersätta elvärme i småhusen. Här behövs bådeteknisk utveckling för att möjliggöra miljövänlig,bränsleeffektiv eldning och organisatorisk utveckling för attskapa bränsleförsörjning för lokala marknader.Okonventionella lösningar med samverkan mellanfastighetsägare, kommuner och lokala skogsägare/jordbrukare som entreprenörer prövas i med stödav . Möjligheterna att ordna in hanteringen iett bredare lokalt kretsloppstänkande bör prövas.På inte alltför lång sikt måste användningen avbiobaserade drivmedel öka i transportsektorn. Både skogenoch nya jordbruksgrödor kan bilda råvarubas för en nydrivmedelsindustri. Frågan har ältats i flera utredningarutan nämnvärt resultat. Planering för en drivmedelsfabrikpågår i . Mellanskog är engagerat i motsvarandeutveckling i flera kommuner i . Det ärangeläget att sådana initiativ kan utvecklas somforskningen fortsätter.Vi föreslår att länsstyrelserna i Gävle-Dalaregionentilldelas ytterligare för en treårsperiodför att stödja utveckling inom energiområdet.Även denmer avlägsna framtiden måste förberedas . Bioteknikensindustriella möjligheter måste utforskas. I det långaperspektivet kan man inte skilja skogsproduktion frånannan biobaserad produktion. Nya bryggor måste slåsmellan forskning och utbildning som är inriktad påindustriell utveckling och sådan, som är inriktad påbiologisk areell produktion -- framtidens viktigasteindustriella råvarubas. Hur detta skall åstadkommas börgöras till föremål för en bred och förutsättningslösparlamentarisk utredning.Ett mål bör vara att bryta den snäva sektoriseringen iforskning, utbildning och näringsliv. För detta krävs ettradikalt nytänkande. , ,söker sig i riktning mot att bli ett naturresursuniversitet.Utvecklingen är dock långsam och hårt uppbunden i dentraditionella organisationen med en skogs- och enlantbruksfakultet. Kopplingarna till det industriellasystemet domineras av traditionell skogsindustri ochlivsmedelsindustri. Vi föreslår därför att det skapas ett nyttnaturresurs-industri-universitet genom att slå samman SLUoch en befintlig eller en nyskapad teknisk högskola. Med ensådan kombination skulle få en ''thinktank'' medfokusering just på kombinationen av framtidsfronten.En sådan ''thinktank'' bör arbeta också med regionalaenheter för att kunna utveckla förmågan att utnyttjaspecifika naturtillgångar maximalt. En sådan enhet skullekunna byggas med SLU:s nuvarande enhet i Garpenbergoch ingenjörsutbildningar inom sombas. Motsvarande möjligheter finns på andra håll i landet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av forskning om ochutveckling av skogsråvarans användning.