mot · GH02T315 · 1994-01-25 00:00:00 — För att utveckla näringslivets konkurrenskraft ochdärmed öka möjligheterna till sysselsättning behövslättillgängliga, säkra och effektiva kommunikationer. Dettahar konstaterats i flertalet utredningar. Således påvisadeproduktivitetsdelegationens betänkande att investeringar ivägnätet var avgörande för industrins samladekonkurrenskraft. redovisadekommunikationernas betydelse för att vända den svenskaekonomin till tillväxt. En nordisk utredning på privatinitiativ har slagit fast att i flera konkreta fall är det ursamhällsekonomisk synpunkt mer angeläget att göra enväginvestering och först därefter industrilokaliseringen äntvärtom.Riksdagen har på regeringens förslag också klartprioriterat kommunikationsinvesteringar för framtiden ochfastlagt en plan för omfattande motorvägs- ochspårinvesteringar över landet.För att dessa investeringar och framförallt redan gjordainvesteringar av skattemedel bundna i vägkapitalet skallkunna användas effektivt för avsett ändamål erfordras engod underhållsstandard.Bristande underhåll medför att vägkapitalet eroderar.Såväl ur statsekonomisk som samhällsekonomisk synpunktär en sådan utveckling negativ. Fördröjt underhåll kan gedramatiskt ökade underhållskostnader. Normal livslängdför väg varefter underhåll bör sättas in är av denberäknade totala livslängden. Underhållskostnaden uppgårdå till c:a per väglängdsenhet. Om underhållet fördröjsmed av den normala livslängden sker enkvalitetssänkning . Kostnaden förunderhållet ökar till perväglängdsenhet.Hittills har milda vintrar möjliggjortöverföring av medel till underhåll och förbättring.Vägverket har därtill genomfört omorganisationer someffektiviserat verksamheten.Om medelstilldelningen bibehålls på hittillsvarande nivåmåste påtagliga försämringar göras i underhållet av väg.På brosidan kommer åtgärder på det lågtrafikeradevägnätet att begränsas. Det drabbar vägförbindelser i t. ex.norra och gränstrakterna mot ochDalsland. Det medför att färre människor lockas att bosättasig i dessa glesbygdsområden och därmed hålla landsbygdenlevande. För många broar måste tillåten trafiklast sänkas.Oförändrad medelstilldelning från tidigare budgetårpåverkar även utbyten av broräcken som är avtrafiksäkerhetsmässig betydelse. Senareläggning avomisolering av brobaneplattor innebär ökad risk för skadori konstruktionsbetongen och därmed ökade framtidakostnader.På vägsidan måste underhåll av belagda vägar begränsasän mer om icke hittillsvarande nivå på underhåll kanförändras. Det innebär att kortsiktiga lösningar får väljasför att vidmakthålla en acceptabel yta, som behovav långsiktigt riktiga åtgärder ackumuleras. Många viktigavägar med lägre dignitet än stamvägarna kommer inte attkunna bärighetsförstärkas och förses med slitlager.En förväntad konjunkturuppgång medför ökad trafikmed ökade underhållsbehov. Därtill kommer att nuvarandeprispress minskar.Regeringens förslag till prioritering av underhåll utgördärför en god utgångspunkt för fortsatta förstärkningar. Detbör därför vara första steget för att successivt medge enfortsatt prioritering av underhållet i regeringens programför vägar.Delar av främst i norr och nordost är utprägladglesbygd och beroende av skogsnäring och decentraliseradlantbruks- och småindustriverksamhet liksom handel överriksgränsen. Den generella effekten av låg bärighet påvägnätet är allvarlig och kommer till särskilt uttryck iBohuslän.Försämrad bärighet och därmed avstängning av vägarinträffar regelmässigt under tjällossning. Tidpunkt på åretoch avstängningsperiodens längd varierar. Menavstängningsperioder kan också behöva införas underregnperioder på höstarna.De åtgärder som skogsbruket tvingas till försätterlänsdelar med skog som dominerande industriellverksamhet i dilemma. Således sker regelmässigtplanläggning av avverkning med utfart över bäriga vägar.Men detta är sällan optimalt ursortimentsfördelningssynpunkt och ger ökadtransportkostnad.Företag som inte har tillräckligt med alternativa beståndpå egen skog eller som saknar egen skog måste köpaavverkningsrätter vid bäriga vägar. Tillgång och utbud avsådan är begränsad och driver upp prisbilden, med högregenomsnittskostnad för råvaran som följd. Skogsägarna åsin sida får olika betalt beroende på hur de allmännatrafiklederna underhålls genom deras skogar.Om tjällossningen med vägavstängning inträffar tidigareän beräknat eller kan pågåendeavverkningar tvingas avbrytas och resurserna flyttas, vilketleder till ökade kostnader.Transporterna styrs av tillgängliga vägar och inte avtillgången till virke. Detta ger alltid ökade kostnader. Dethänder också att lokalt beroende skogsindustri helt enkelttvingas till produktionsstopp på grund av virkesbrist isådana situationer.Senare tids miljövänligare produktion av cellulosa ställerökade krav på färsk ved. Det är därför ur miljösynpunktfördelaktigt med bra vägar som är väl underhållna. Dentidigare metoden med upplagring av virke vid industri ochexterna terminaler inför tjällossningen för med sig ökadekostnader och minskad ''just-in-time''-flöde. För attkompensera det tvingas ytterligare förlängda transporterfram. Dåligt vägunderhåll är därför främst sämremiljöeffekter i skogsbaserad produktion.För skogsnäring i glesbygdslandskap och i län med långtsekundärt vägnät är vägunderhållsinsatser av storbetydelse. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av underhållsinsatser förvägnätet i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt prioritering avunderhållsinsatser i regeringens program för vägar.