mot · GH02Ju809 · 1994-01-25 00:00:00 — Också frågan om behovet av en ökadkontroll och säkrare förvaring av de vapen som finns ihemvärnsorganisationen bör övervägas.Straff- och påföljdssystemetFängelsestraffetEn grundläggande tanke i modern kriminalpolitik är attminska användningen av fängelsestraff. Detta är också enav de övergripande målsättningarna med densocialdemokratiska kriminalpolitiken.Om denna inriktning har det tidigare rått stor politiskenighet. Den moderate justitieministern således i budgetprop. 1980/81 följande omfängelsestraffkommitténs arbete: ''För egen del fäster jagstora förhoppningar vid att utredningsarbetet skall ledafram till en minskad användning av de för den enskildenedbrytande och för samhället kostbara frihetsstraffen. ''För att den allmänna laglydnaden skall kunnaupprätthållas måste fängelsestraffet kunna tillgripas.Användningen bör dock begränsas till de allvarligarebrotten.Det finns ingen vetenskaplig grund för att påstå att enutvidgad användning av fängelsestraffet leder till envaraktigt lägre brottsnivå. Denna insikt har lett till attutvecklingen internationellt nu är att minska användningenav fängelsestraff.I går emellertid utvecklingen i motsatt riktning.Domstolarna tenderar att döma allt fler till allt längrefängelsestraff. Regeringens förslag till straffskärpningar ochförändringar av den villkorliga frigivningen kan komma att medföra ett behov av ca 1 500 nya anstaltsplatser, en ökning med . Denna ökning medför en årlig driftskostnad på 500--och en investeringskostnad på ca . Regeringens politik är ett ekonomisktslöseri och dessutom ineffektiv och inhuman.Socialdemokraterna motsätter sig en utveckling motökad användning av frihetsstraff.Alternativa påföljderMed hänsyn till de nackdelar som är förenade medfängelsestraffet måste arbetet med att utveckla alternativapåföljder fortsätta. Arbetet bör inriktas på att finna sådanaalternativ till fängelse som tar sikte på att reparera denskada som vållats genom brottet och som har pedagogiskainslag med syftet att motverka återfall i brott.I detta syfte bör tillämpningsområdet för kontraktsvårdoch samhällstjänst vidgas till att omfatta nya kategorier avintagna och andra åldrar. Också kontraktsvården bör ges ettbredare användningsområde.Även användningen av böter, villkorlig dom ochskyddstillsyn i förening med särskilda föreskrifter börkunna användas i större utsträckning. Detta kräver en välfungerande frivård. måste ges ettkonkret brottsförebyggande innehåll.Vi konstaterar att regeringen inte anslagit ökade medeltill kriminalvården för samhällstjänst och kontraktsvård. Istället har resurserna styrts till fler anstaltsplatser. Det äranmärkningsvärt särskilt som regeringen ger uttryck för enpositiv inställning till användandet av alternativa påföljder.Vi föreslår att kriminalvården tilldelas för ökad användning av kontraktsvård,t.ex. för rattfylleridömda, samhällstjänst m.m. Det innebärsamtidigt att kostnaderna för anstaltsplatser kan minskasmed ca , alltså en nettokostnadsminskning med5 miljoner kronor.Regeringen har aviserat en försöksverksamhet medintensivövervakning i form av elektronisk kontroll somalternativ till fängelsestraff. Som förutsättning för enförsöksverksamhet måste några bestämda krav ställas påintensivövervakningen. Den bör bygga på frivillighet,integritetsaspekterna bör beaktas och den elektroniskakontrollen måste kompletteras med ett rejält stöd frånfrivårdens sida. Försöket måste också utformas så att intepåföljden blir socialt diskriminerande.Villkorlig frigivning m.m.Straffsystemkommittén har i uppdrag att överväga denvillkorliga frigivningens framtida utformning.Socialdemokraterna anser att kommitténs arbete bör präglasav ambitionen att försöka minska användningen avfrihetsstraffen. Arbetet bör också inriktas på att denframtida villkorliga frigivningen i huvudsak skall varaobligatorisk och ske efter 2/3 av tiden. Ett införande av ettnytt och permanent system med obligatorisk villkorligfrigivning måste således kombineras med en ökadanvändning av alternativa påföljder som t.ex.samhällstjänst och kontraktsvård. Frågan om att införanågon form av frigivningspermissioner bör också prövas.Ett system med intensivövervakning kombinerat medtidigareläggning av villkorlig frigivning är en möjlighet attundvika längre anstaltstider och underlätta den dömdesövergång till ett liv i frihet. Vi menar att det är värt att prövaett sådant system. Den försöksverksamhet som regeringenaviserat bör kompletteras med en försöksverksamhet enligtett sådant system.BarnpornografiDen senaste tidens debatt om och krav på enkriminalisering av innehav av barnpornografi sätter frågorom barnens rätt i blixtbelysning. De ohyggligabarnpornografiska alster som beslagtagits av såvälHuddinge- som Norrköpingspolisen visar på en totalhänsynslöshet mot barn. Denna brottslighet är ocksåuttryck för en synnerligen allvarlig och djupt beklagansvärdsocial och psykisk misär hos dem som medverkar i dennahantering.Att utsätta barn för en sådan rå och förnedrandebehandling som det här är fråga om är ett fruktansvärtbrott. Enligt , som varinitiativtagare till, har vi skyldighet att skydda barn mot allaformer av sexuella övergrepp.Det är även ett brott att sprida dessa barnpornografiskaalster. Med den nya tekniken har såväl framställningen avsom distributionen av barnpornografi m.m. blivit enklareoch kontrollen av spridningen svårare. Trots skärpningar avden straffrättsliga lagstiftningen har uppenbarligenbarnpornografibrotten fortsatt och förråats. Ytterligareåtgärder mot denna verksamhet framstår som heltnödvändiga.De krav på förbud mot innehav av barnpornografiskaalster som och många andra framförtframstår därför som synnerligen motiverade. För attåstadkomma ett sådant förbud krävs ändring av grundlag.I Tryckfrihetsförordningen (7 kap 4 § tolfte punkten) ochYttrandefrihetsgrundlagen (5 kap 1 §) återfinnsbestämmelser om barnpornografibrott i samband medtryck- och åsiktsfrihetens gränser.Tryck- och yttrandefriheten är grundläggande ochoförytterliga rättigheter i en demokratisk rättsstat.Inskränkningar i dessa rättigheter kan endast motiveras omett motstående intresse har större skyddsbehov. Detframstår som helt uppenbart att barnens skyddsbehovmåste gå före pedofilernas rätt att ta del avbarnpornografiska alster.För att snabbt kunna hindra fortsatt spridning av dessaavskyvärda bilder måste konstitutionsutskottmed 5/6 majoritet besluta att förelägga ett förslagtill grundlagsändringar , för att den nyariksdagen efter valet skall kunna ta ett nytt och slutligtbeslut om kriminalisering av innehav av barnpornografi.Undantag bör kunna göras om det kan försvaras avkonstnärliga hänsyn, allvarligt syftande nyhetsförmedlingeller som inslag i vetenskapliga arbeten under förutsättningatt bilden ingår som ett naturligt och befogat element i detsammanhang den förekommer.Mot denna bakgrund anser vi det synnerligen angelägetatt frågan om en kriminalisering av innehav avbarnpornografi tas upp och bereds av KU och attförslag föreläggs redan under vårriksdagen 1994enligt den ordning som ovan redovisats. Därmed bör detvara möjligt för att fatta detavgörande beslutet.Anabola steroiderInom idrotten har missbruk av anabola steroider ochandra s.k. dopingpreparat utgjort ett problem.Vissa kraftsporter verkar ha varit särskilt utsatta.Idrottsrörelsen har också förbjudetdopingpreparat av en rad slag. Man försöker också följaupp förbudet genom olika former av kontrollåtgärder.Rapporter finns om att bruket av anabola steroider harbörjat sprida sig även bland unga pojkar, som sägs viljabygga upp sina kroppar och bli starkare i största allmänhet.Många sägs ta anabola steroider i syfte att ''bli tuffare ochvåga imponera på tjejerna''.De senaste åren har också allt fler uppgifter kommit omatt missbruk av anabola steroider skulle kunna ligga bakomvissa våldsbrott. Helt klart är att missbruk av anabolasteroider är ohälsosamt för människokroppen. Det är ocksåklart att anabola steroider kan framkalla aggressivitet hosbrukaren. Bruket av steroider är inte längre bara ettidrottens problem, det är ett samhällsproblem ochförekommer allt oftare i samband med våldsbrottslighet.Det är mot den här bakgrunden viktigt att arbetet på attkartlägga steroidmissbruket och dess effekter, även dessbetydelse i samband med brott, kan drivas på. I detta arbetebör det också prövas om steroider bör jämställas med ochföras upp på listan över beroendeframkallandenarkotikapreparat. En sådan åtgärd skulle i praktikeninnebära att även bruket (inte bara köp och innehav m.m.)av anabola steroider, utöver i rent medicinskt ochvetenskapligt syfte, skulle vara otillåtet.Översyn av den straffrättsliga lagstiftningenEtt omfattande utrednings- och reformarbete harbedrivits på straffrättens område under 1980-talet.Brottsbalken har i flera avseenden förändrats såvälavseende gärningsbeskrivningar som straffsatser.Specialstraffrätten har fått ökad betydelse under de senasteåren. Här kan erinras om trafikbrottslagen,narkotikastrafflagen och skattebrottslagen. Strafflagarnasutformning måste ständigt anpassas till nya förhållanden.Skärpningen av rattfyllerilagstiftningen innebär i fleraavseenden synnerligen tveksamma principiella avvikelserfrån principerna för påföljdsval. Vi socialdemokrater anseratt rattfylleribrottet är ett allvarligt brott som normalt skallleda till fängelse. De skärpningar som genomförsinnebär dock ett stelt strafftänkande och kommer knappastatt leda till den avsedda minskningen av rattfylleribrotten.Missbruk av alkohol ligger oftast bakomrattfylleribrotten och alkoholmissbruk kan inte straffasbort, det måste till vård och behandling. En ökadanvändning av kontraktsvård har utan tvekan bättre effektän fler och längre fängelsestraff. Vi anser mot dennabakgrund att straffskärpningarna vad gäller ''obligatoriskt''fängelsestraff och höjningen av straffmaximum för grovtrattfylleri inte fyller någon rimlig funktion.Genom våra förslag i motionen (1993/94:Ju15) medanledning av regeringens proposition om grovt rattfylleriskulle behovet av anstaltsplatser minska med minst 200 perår. Tillsammans med vårt förslag att satsa ytterligare 20miljoner kronor på alternativa påföljder innebär detta enbesparing med totalt ca när det gälleranstaltskostnaderna. Kriminalpolitiken i stort får intekännetecknas av ryckighet och kortsiktiga hänsyn. Detta ärett uttryck för vår syn på rättssäkerheten.Socialdemokraterna menar att den samladestraffrättsliga lagstiftningen nu är mogen för översyn.I det arbetet bör strafflagarnas systematik ochförhållande till varandra övervägas. Även enskildagärningsbeskrivningar i framför allt bör sesöver. Särskilt bör prövas om specialstraffrättsliga lagar skallföras in i . Det bör ankomma på regeringen attfinna de lämpliga formerna för en sådan strafflagsöversyn.En humant inriktad kriminalvårdKriminalvårdsanstalternaEn stor andel av dem som döms till fängelsestraff harsociala handikapp av olika slag. De har som regel haft svårauppväxtförhållanden, de är dåligt utbildade, har oftamissbruksproblem och svårigheter med arbete och bostad.Mer än hälften av dem som döms till fängelse är arbetslösa,av rattfylleristerna har betydande alkoholproblem,av de intagna är narkotikamissbrukare. Utbildningutöver folk- och grundskola är mycket ovanlig. För mångaav de intagna gäller att de inte ens avslutat grundskolan.Mer än hälften har tidigare fängelseerfarenhet.Andelen kvinnor av dem som dömts och tagits in påanstalt har varit relativt ,. Inget talar för att denna andel skulle förändras inågon större omfattning . Antaletplatser avsedda för kvinnor inom anstaltsorganisationen ärdrygt 200. Totalt 85 av dessa platser finns i 18 anstalteravsedda för både män och kvinnor. De kvinnor som villgenomföra sin anstaltsvistelse skilda från män har möjlighetatt göra detta.Kvinnliga intagna är i högre grad än männennarkotikamissbrukare. Genom att erbjuda kvinnor plats påsärskilda kvinnoanstalter eller anstalter med speciellakvinnoavdelningar kan man skapa underlag för programsom är särskilt anpassade för dessa kvinnor. Det gäller t.ex.program mot missbruk, utbildning, arbete, fritidsprogrametc. Också personalens utbildning bör inriktas på kvinnorssärskilda förhållanden och behov. Det är också angelägetatt utveckla programverksamhet som är särskilt anpassadtill de många intagna kvinnor som har minderåriga barn.Det är en åtgärd som gagnar såväl mammorna som barn tillintagna föräldrar.Möjligheterna att inom kriminalvårdens ram komma tillrätta med dessa problem är givetvis begränsade.Verkställigheten måste oavsett detta vägledas avambitionen att åstadkomma möjligheter för de intagna attha en social plattform efter frigivningen. Det är etträttfärdighetskrav att de som redan har det svårt inte ionödan utsätts för ytterligare lidande och obehag. Tvärtommåste dessa människor ges stöd och hjälp till ett normalt liv.Vid verkställigheten av fängelsestraff bör de principertillämpas som lades fast genom kriminalvårdsreformen1974. Det innebär att de intagna enligt den s.k.närhetsprincipen i största möjliga utsträckning skall avtjänasina straff på lokalanstalt i närheten av hemorten. Avsiktenär att de intagna på så sätt skall kunna upprätthållakontakter med anhöriga och få den service inför och efterfrigivningen som hemkommunens myndigheter kanerbjuda.En annan princip som låg till grund förkriminalvårdsreformen var normaliseringsprincipen. Deninnebär att kriminalvårdens klienter skall ha samma rätt tillsamhällets stöd, hjälp och service som andra medborgare.Vi menar att denna princip bör ligga fast. tordedet dock stå klart att det, bl.a. till följd av det ökade antaletpsykiskt störda inom kriminalvården, finns ett behöv avsärskilda resurser för vård och behandling för bl.a. dennakategori av intagna.Ett särskilt problem är narkotikan på våra anstalter. Ensjälvklar inriktning är att göra anstalterna narkotikafria.Differentieringen är viktig för att nå detta mål. Detta kräveratt det finns tillgång till platser på anstalter och avdelningarmed olika inriktning. En alltför hög beläggning påanstalterna försvårar möjligheterna till differentiering. Föratt klara differentieringen är det angeläget att åtgärdervidtas som medverkar till att kriminalvården klarar måletom en i genomsnitt 85-procentig beläggning på anstalterna.Beläggningen på anstalterna är nu så hög att endifferentiering knappast kan ske, och möjligheterna till enmeningsfull vård och behandling försvåras därför allvarligt.Intagna som vill arbeta eller studera på anstalterna får stå ikö till sysselsättning. Fängelserna och häktena är överfulla.Detta skapar naturligvis en mer destruktiv och hårdaremiljö på anstalterna. Det leder till tvång, våld och sannolikten ökad återfallsbenägenhet. Regeringens politik, som sägssyfta till att få ner brottsligheten, riskerar nu tvärtom attföda ny brottslighet.Regeringen bör för redovisa vilka åtgärderman tänker vidta för att säkerställa möjligheterna tilldifferentiering och en meningsfull vård och behandling.För att de intagna skall kunna anpassa sig till ett normaltliv efter frigivning är det mycket viktigt att ökade satsningargörs på grundutbildning, yrkesutbildning och social träning.Vård- och behandlingsinsatserna måste byggas ut ochen ökad medverkan bör ske av myndigheter ochorganisationer utanför kriminalvården redan underverkställighetstiden.PermissionerMånga åtgärder, bl.a. av byggnadsteknisk art, harvidtagits för att höja säkerheten på anstalterna. Det börvara en självklar princip att man inte skall kunna rymmafrån de särskilda specialavdelningarna. Under densocialdemokratiska regeringsperioden halverades antaletrymningar. Antalet rymningar direkt från anstalt harsuccessivt minskat , och har sedanslutet av hållit sig kring 40 per 100 000 vårddygn. Antalet rymningar från slutnariksanstalter har fortsatt att minska under de senaste åren.En viss ökning av antalet rymningar har skett från de öppnalokalanstalterna. En del av denna ökning kan tillskrivas densvåra överbeläggningen, som medfört att en del intagnaplacerats på anstalt med för låg säkerhetsgrad. Ocksåantalet misskötta permissioner minskade.Det är angeläget att understryka att permissioner är enmycket viktig del i arbetet med att förbereda frigivningen.En alltför sträng lagstiftning och tillämpning av den kanleda till stor oro på anstalterna och ökar risken förrymningar och annan misskötsamhet. Permissioner ärnödvändiga för att ge de dömda en chans att klara sig efterfängelsevistelsen.Den dömdes möjligheter att kunna behålla socialakontakter utanför fängelset samt kunna söka arbete ochbostad är mycket väsentligt för att minska risken för återfalli brott. Någon allmän skärpning av restriktionerna vidkriminalvårdsanstalterna får därför inte ske.FrivårdenFrivården spelar en betydelsefull roll inomkriminalvården. Frivården skall motverka återfall i brottoch underlätta den dömdes anpassning i samhället. Mångaav frivårdsklienterna är arbetslösa. Det gäller inte minst devillkorligt frigivna. Även bostadssituationen är mycket svårför många. Arbete och bostad är de grundläggandeförutsättningarna för en normal tillvaro efter anstaltstiden.Det är nödvändigt att de huvudmän som ansvarar för arbete(arbetsförmedling), boende (kommunen) och sjukvårdinkl. psykiatri () tar sitt ansvar.Frivården är i stort behov av kvalificerade övervakare,och ökade insatser bör därför göras för rekrytering ochutbildning av övervakare. Här har exempelvis fackligaorganisationer, idrottsrörelsen och andra ideellaorganisationers engagemang stor betydelse.Kriminalvårdens anställda har en utsatt situation. Frågorsom rör utbildning, arbetsmiljö, arbetsledning ochdecentralisering måste ha hög prioritet.BrottsoffrenBrottsofferprogrammetDen socialdemokratiska regeringen inledde enambitiös satsning på att förstärka brottsoffrens ställning.Detta tog sig uttryck särskildabrottsofferprogram. En rad åtgärder har därefter vidtagits.Direkta lagändringar med inriktning på att stärkabrottsoffrens ställning har genomförts. I andra avseendenhar en översyn av reglerna påbörjats. En omfattandesatsning har skett på att bättre informera brottsoffren omderas rättigheter och möjligheter att erhålla stöd.Vidare har utbildningen väsentligt förbättrats av demsom inom rättsväsendet arbetar med dessa frågor. Nyametoder för samverkan mellan berörda rättsliga och andrainstanser har utvecklats för att på ett effektivt sätt tillgodosebrottsoffrens behov. Brottsoffer- och kvinnojourernasverksamhet har stötts på olika sätt.Det är viktigt att det arbete som inleddes av densocialdemokratiska regeringen nu fullföljs. Detta inte minstmed tanke på att de som utsätts för brott i stor utsträckningtillhör den grupp som riskerar att drabbas hårt avregeringens politik på andra områden. Risken för attdrabbas av brottslighet är betydligt större för människorsom vistas i miljöer där utslagning är vanligtförekommande.I budgetpropositionen föreslår regeringen att enbrottsofferfond skall inrättas. Fondens uppgift skall bl.a.vara att stödja brottsofferjourernas verksamhet.Finansieringen av denna fond ska bl.a. ske genom att deintagnas ersättningar minskas , vilket enligt regeringen skulle inbringa . Av dessa reserverar regeringen 9,4 miljoner till brottsofferfonden, varom förslag kommerinom kort.Vi socialdemokrater är positiva till att stödet tillbrottsoffren kan öka och att brottsofferjourerna m.fl. kanges ökat stöd i sitt arbete för att stödja brottsoffer. Vi anserdock att andra vägar för besparingar än de regeringenanvisat bör prövas. Den modell för besparing somKriminalvårdsstyrelsen föreslagit är ett exempel på ettbättre alternativ än att minska de intagnas direktaarbetsersättningar. En ny brottsofferfond bör lämpligeninordnas under Brottsskadenämnden.Polisens rollPolisens roll när det gäller stödet till brottsoffren kan inteunderskattas. är det polisen som den brottsdrabbadeförst kommer i kontakt med. Polisen har den viktiga ochmånga gånger svåra uppgiften att informera om formernaför det fortsatta rättsliga förfarandet, om den drabbadesrättigheter och möjligheter att erhålla hjälp i olikaavseenden liksom hur man bär sig åt för att få exempelvisersättning för de skador som brottet givit upphov till.Många gånger är det också polisen som i praktiken får svaraför samordningen av brottsofferstödet genom att förmedlakontakter med brottsofferjourer, kvinnojourer, socialamyndigheter etc.För att polisen skall kunna fullgöra dessa uppgifter krävsinte bara personella resurser utan också utbildning och välfungerande administrativa rutiner. På många håll utförpolisen detta arbete på ett tillfredsställande sätt men på sinahåll föreligger påtagliga brister.Enligt vår uppfattning är det viktigt att de enskildapoliserna har erforderlig utbildning och att det finns välutarbetade rutiner för denna verksamhet.Våldet mot kvinnorVi socialdemokrater vill betona vikten av att arbetet medatt motverka våld mot kvinnor fortsätter. En radförbättringar av lagstiftningen i syfte att förstärka skyddethar genomförts. Men detta arbete kan inte bedrivas enbartmed rättsliga medel. Av stor betydelse är detutvecklingsarbete av samarbetsformerna i frågor rörandevåld mot kvinnor, som påbörjades av densocialdemokratiska regeringen. Inte minst viktigt är att tafasta på den isolering och rädsla som de drabbadekvinnorna ofta upplever och som försvårar för dem att tadet skydd som samhället erbjuder i anspråk.Det är viktigt att samhällets insatser rörande våld motkvinnor tar sikte på att lösa de bakomliggande konfliktersom ofta utgör orsaken till att kvinnor är hotade. Här spelarockså forskning om kvinnovåld, hur det ser ut, omfattningoch vilka som gör sig skyldiga till detta våld etc. en viktigroll.Vi vill också understryka betydelsen av en aktivopinionsbildning och upplysning. Många av de framgångarsom har uppnåtts kan bero på att kunskapen ochmedvetandet om kvinnovåldet har ökat, vilket har lett tillatt de drabbade i högre grad har kontaktat rättsväsendeteller andra som erbjuder hjälp och stöd. Här harkvinnojourerna otvivelaktigt haft en stor betydelse.Under senare år har således en rad åtgärder vidtagitsi syfte att motverka våld mot kvinnor. Socialdemokraternaanser att det nu är dags att göra en samlad utvärdering avsamhällets insatser på detta område. Denna utvärderingbör också innefatta frågan om systemet medmålsägandebiträden tillgodosett de motiv som låg till grundför denna reform.Unga lagöverträdareNumera är det självklart att också samhället har ettansvar för ungdomars uppväxtförhållanden. Barn ochungdomar som gjort sig skyldiga till brott tillhör ofta dengrupp som har störst behov av stöd och hjälp. Det är ocksåviktigt att även gentemot de unga upprätthålla och hävdade grundläggande värden som skyddas av de straffrättsligareglerna. Samhället måste reagera snabbt och konsekventnär ungdomar begår brott.Den socialdemokratiska regeringen vidtog en radåtgärder inriktade på de unga lagöverträdarna. Nya reglertillkom som förbättrade möjligheterna till ett snabbt ocheffektivt ingripande mot unga lagöverträdare. Möjligheterinfördes för såväl polis som domstolar att ålägga ungdomaratt reparera och återställa det de har ställt till med. Förbudinfördes mot att bära kniv på allmän plats och motförsäljning av s.k. gatustridsvapen m.m.Det finns trots de åtgärder som vidtagits fortfarande enrad brister i den nuvarande lagstiftningen. Det varbakgrunden till att den socialdemokratiska regeringentillsatte ungdomsbrottskommittén. Den har haft i uppdragatt göra en samlad utvärdering av socialtjänstreformensbetydelse för behandlingen av unga lagöverträdare.Ungdomsbrottsligheten har ofta sin grund i psykiska ochsociala problem. Dessa kan inte lösas genom rättsligainsatser utan kräver andra åtgärder, som vård ochbehandling.