mot · GH02Bo230 · 1994-01-25 00:00:00 — Alla som har med socialt arbete att göra tycks läggamärke till en ökad segregation i boendet framför allt i vårastörre städer. Statistiska belägg för denna bild redovisadeockså utan att analysera den närmareeller föreslå konkreta motåtgärder.Sannolikt är det ett komplicerat socialt förlopp, somresulterar i att vissa bostadsområden samlar många av demsom har det sämst i samhället som arbetslösa, lågutbildade,upplösta hushåll, långtidssjuka och alkohol- ochdrogberoende m.fl. Än så länge utgör de bara en del avinvånarna i dessa miljöer, som i övrigt består av hushåll medmer alldaglig levnadsstandard. Men tendensen är tydlig attmånga hushåll med trygga ekonomiska och socialaförhållanden söker sig bort från bostadsområden, somkommit in i en negativ segregationsspiral. Koncentrationenav hushåll med olika typer av sociala problem ökar.Tydligast syns segregationstendenserna i skolorna, därutslagningens arv till barnen skapar stora och väl kändaproblem.De djupaste orsakerna till denna ökande skiktning avsamhället ligger sannolikt dels i den lågkonjunktur somlämnat många, särskilt lågutbildade, utan egnaförsörjningsmöjligheter, dels i allmännastrukturförändringar i det moderna samhället. Denpåverkas också i hög grad av den försvagning avvälfärdssystemen, som blivit en följd av neddragningen avden offentliga ekonomin. Till detta kommer den politiskaoro i världen som drivit flyktingar till . De får härdela de sämst ställdas villkor.De individuella och kollektiva svårigheter som orsakasav dessa grundläggande mekanismer till segregation tycksofta förstärkas av brister i bostadsmiljöerna.Storstadsutredningen visade hur städernas periferabostadsbestånd, ofta tillkomna under miljonprogrammet på1960- och 1970-talen och i den kommunala allmännyttansförvaltning, blir hemort för hushåll i de lägstainkomstskikten och med stort bidragsberoende.Förmågan att motverka dessa lokala koncentrationerhar minskats genom uppluckring av hyreskontrollen ochgenom att de kommunala bostadsförmedlingarna fått alltmindre inflytande över de privata och kooperativabostadsbestånden.Engagemang och instrument för aktiv fysisk planeringhar minskat. Faktorer som arbetsplatsers förläggningliksom högskolors och flygplatsers lokalisering ges intetillräcklig roll i ansträngningarna att motverkasegregationen. Ej heller har skatteutjämningen mellankommunerna tillräckligt motverkat den. Den som valtbostadsområden i kommuner med få hushåll med särskildasociala behov har i lägre utsträckning än andra delatansvaret för sina medmänniskor. Allmännyttan har nästanensam fått ta på sig ett stort ansvar, inte bara för en utsattteknisk bostadsförvaltning utan också för hanteringen avsvåra sociala problem. Avvecklingen avbostadsanvisningslagen och de nya villkoren förallmännyttan påverkar också segregationsspiralen.Förändringen av de större städernas struktur ochförsörjning har ytterligare bidragit till att göra dessa miljöertorftiga. Butiker, omvårdnadens lokaler, kultur- ochgemensamhetslokaler har lagts ner och glesats ut.Skolpengar och barnomsorgspengar förstärkersegregationen. Tendensen är redan nu tydlig att den somhar råd söker sig bort från skolor och barnomsorg somutarmas.Husläkarlagen minskar resurserna för lokalavårdcentraler och möjligheterna till ett aktivtfolkhälsoarbete. För den dagliga försörjningen har bilenblivit allt nödvändigare. Kollektivtrafiken har inte byggts utoch ger inte den valfrihet för inköp, t.ex. i billigastormarknader, som bilen erbjuder.Vi anser det angeläget att segregationsproblemenuppmärksammas. Den kommunala omsorgen om debostadsområden som hamnat i en negativ segregationsspiralmåste höjas inom samhällsplanering, byggande ochförvaltning. Insatser kan göras i kollektivtrafik ochserviceförsörjning för att underlätta det dagliga livet för deboende. Framför allt bör kommunerna genom en ny ocheffektiv lag för bostadsanvisning eller på andra sätt få ökaderättigheter att motverka lokala koncentrationer av hushållmed försörjningssvårigheter.Regeringen bör därför tillsätta en beredning ellerarbetsgrupp, som studerar och tydligt belysersegregationens orsaker, omfattning och följder.Beredningen bör granska segregationsutvecklingen i desshelhet, men särskilt studera vilka åtgärder, som krävs i des.k. börges i uppdrag att finna indikatorer på segregation och attmäta dess förändringar. och börförnya sina råd och bostadssociala inventeringar för att gekommunerna instrument att upptäckasegregationstendenser i bostadsbestånden och dessassamband med underförsörjning i service, arbetsplatser,kultur, trafik, skolor och förskolor m.m. I arbetet krävs enaktiv medverkan av de allmännyttiga bostadsföretagen, dehar omfattande erfarenheter från segregationens vardag.För att begränsa segregationen i samhället behövsgivetvis mer djupgående förändringar av de ekonomiskasystemen och välfärdsgarantierna, i det ligger mycket avkärnan i en socialdemokratisk politik. Parallellt med sådanaförändringar är det likväl angeläget att så långt möjligtlindra symptomen av de stora skillnaderna iförsörjningsmöjligheter som ryms inom det svenskasamhället och som på ett oroande sätt syns vara i snabbökning.Risken är uppenbar att de segregationstendenser i detsvenska samhället, som blir alltmer uppenbara, befästs ochbidrar till uppsplittring av samhället och utslagning ochutanförstående för stora grupper barn och unga, som växerupp i segregerade miljöer. bör därförunderstryka det brådskande i att regeringen tar initiativ idessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att en särskildarbetsgrupp/ beredning tillsätts med uppgift att studerasegregationens orsaker, omfattning och följder och föreslåkonkreta åtgärder för att motverka denna.