mot · GH02K30 · 1994-01-24 00:00:00 — med anledning av förslag 1993/94:TK1 Skrivelse från talmanskonferensen med överlämnande av principbetänkande och förslag om författningsändringar SammanfattningVi tar i denna motion upp förslagi fråga om utskottens arbete med uppföljning ochutvärdering samt riksdagsrevisorernas verksamhet. Vi haren annan mening än utredningen när det gällerorganisationen för utskottens uppföljning och utvärdering.Vi föreslår att den av utredningen förordaderesursförstärkningen om fem helårstjänster tillförsutskottsorganisationen och att den i formellt hänseendeplaceras under kammarsekreteraren. Vi föreslår vidare attutskottens uppföljnings- och utvärderingsverksamhetregleras i riksdagsordningen.Vi avstyrker utredningens förslag om förstärkning avriksdagsrevisorernas kansli och övriga förslag rörandereviorerna och föreslår i stället att hela den statligarevisionen blir föremål för en parlamentarisk utredning.Utskottens uppföljning och utvärdering av riksdagensbeslutVi delar utredningens uppfattning att riksdagensställning på olika sätt bör stärkas och att det därvid är avsärskilt intresse att förstärka och utveckla riksdagensgranskande verksamhet. Som utredningen anför varavsikten vid författningsreformerna attriksdagsutskotten inte bara skulle vara renodladeberedningsorgan. kontrollmakt skulle stärkasgenom en systematisk och kontinuerlig granskning inomutskotten av utfallet av beslutade reformer. Emellertid harutskottens arbete kommit att domineras avberedningsuppgifter i sådan grad att den angivnagranskningen inte har kunnat komma till stånd i avseddutsträckning. Vi anser att det är av stor betydelse attriksdagen ägnar ökad uppmärksamhet åt att följa upp ochutvärdera resultaten av de politiska besluten. Detta ärviktigt inte minst med tanke på att utvärderingen kan geuppslag och idéer för framtiden och således vara avavgörande betydelse för utformningen av den framtidapolitiken. De riktlinjer i fråga om utskottensberedningsarbete som utredningen föreslår kan bidra till attutrymme skapas för mer uppföljnings- ochutvärderingsarbete i utskotten.Utredningen har inte föreslagit att utskottens ansvar föruppföljnings- och utvärderingsarbetet skall komma tilluttryck genom föreskrifter i riksdagsordningen. Vi anseremellertid att sådana föreskrifter bör införas. Därigenommarkeras betydelsen av verksamheten. Uppföljning ochutvärdering torde inte omfattas av bestämmelserna omärendenas beredning i 4 kap. riksdagsordningen. Iriksdagsordningen bör därför enligt vår mening ocksåinföras bestämmelser om handläggningen särskilt vad gällerinhämtande av upplysningar och yttranden. Det fårankomma på att utforma deförfattningsförslag som behövs.Som utredningen anför behövs vid sidan av enförändring av utskottens beredningsarbete också en vissresursförstärkning. I likhet med utredningen anser vi attutskotten för sin uppföljnings- och utvärderingsverksamhetbör få möjlighet att disponera resurser motsvarandeytterligare fem helårstjänster.Utredningen har föreslagit att resursförstärkningentillförs revisorer, som i sin tur skall förseutskotten med personal. Vi motsätter oss det förslaget. Somnärmare kommer att utvecklas i det följande anser vinämligen att revisorers ställning ochorganisation bör bli föremål för förnyade överväganden ochatt några förändringar som rör revisorerna därför inte börbeslutas i detta sammanhang. Redan av detta skäl anser viatt resursförstärkningen inte bör tillföras revisorerna.Inom utskottsorganisationen finns en mycket högkompetens inte bara på sakområdena utan också när detgäller att utföra kvalificerat utrednings- och analysarbete.Det är därför naturligt att denna kompetens utnyttjas isammanhanget och att de nya resurser som det nu är frågaom tillförs utskottsorganisationen. Visserligen kan, somutredningen anför, en utbyggnad av de nuvarandeutskottskanslierna medföra risker för att de nya resursernatas i anspråk för beredningsuppgifter. Detta kan dockundvikas om resurserna läggs i en särskild enhet inomorganisationen som hålls skild från arbetet med beredningav ärenden i utskotten. En möjlighet kan vara att låtaenheten ingå i finansutskottets kansli. Eftersom det ärangeläget att enheten står helt neutral i förhållande tillutskotten vill vi inte förorda en sådan lösning. Vi anser istället att utredningspoolen i formellt hänseende börinordnas under kammarsekreteraren. Denne får därigenomansvar för personalfrågor som rör enheten men bör enligtvår mening inte ta befattning med enhetens arbetsuppgifter.Utskottens kanslichefer har inom varje utskottskansliansvaret för uppföljnings- och utvärderingsfrågor. Enligtvår mening bör emellertid i varje utskottskansli läggas ettansvar på en av utskottets föredraganden att syssla meddessa frågor. Dessa föredragande skulle inomutskottsorganisationen kunna bilda en särskild grupp förutbyte av erfarenheter om teknik och metoder föruppföljning och utvärdering.Frågan om ytterligare resurser till revisorerNär det gäller revisorer föreslår utredningenen kraftig resursförstärkning. Förslaget innebär attrevisorernas kansli utökas med två enheter motsvarande 18fasta tjänster och medel motsvarande tvårevisionsdirektörstjänster för inlåning av personal. Av dettapersonaltillskott avses utskotten få möjlighet att disponerafem helårstjänster för arbetet med uppföljning ochutvärdering. Även om hänsyn tas till denna möjlighetinnebär förslaget en synnerligen kraftig utökning avrevisorernas kansli. Den totala kostnaden för kanslietberäknas enligt utredningen öka från ca 12miljoner kronor till ca . Enligt vårmening anför utredningen inte några djupare argument fören sådan kraftig utgiftshöjning.I allmänna ordalag talas om att arbetsuppgifterna förrevisorerna kommer att öka väsentligt. Någon närmareanalys till stöd för den slutsatsen presenteras dock inte.Utredningen anför att revisorernas granskning främstbör avse generella och principiella frågor och atterfarenheterna visar att det krävsbetydande resursinsatser inom kansliet förkunskapsuppbyggnad rörande sådana granskningar.Utredningen anför vidare att eftersom kansliet är så litet iförhållande till den statliga sektorn, kommer dessakunskapsinvesteringar ofta inte till användning förutredarna vid nya granskningar som vanligen avser heltandra områden. Effektivitetsskäl talar enligt utredningendärför för att ett kansli som skall täcka förvaltningsrevisionavseende hela den statliga sektorn måste ha en storlek sommedger uppdelning på sakenheter och en viss specialiseringför utredarna inom dessa enheter. Utredningensargumentering leder till att det inte finns någon övre gränsför hur stort revisorernas kansli bör vara. Den specialiseringav revisorernas utredare som utredningen förordar harenligt vår mening dessutom klara nackdelar eftersom denkan leda till ensidighet i granskningsarbetet.Vi ansluter oss till utredningens uttalande attgranskningsarbetet ställer stora krav på personalen vadgäller analytisk förmåga, skrivförmåga, kunskaper om hurden offentliga sektorn fungerar på olika nivåer, omdömeoch samarbetsförmåga kombinerat med personligintegritet. Vad utredningen anför om behovet avkunskapsuppbyggnad och resursförstärkning ger intrycketatt den nuvarande organisationen inte helt uppfyller dessakrav. Mot den nu angivna bakgrunden är det enligt vårmening tveksamt om man bör bygga vidare på dennuvarande organisationen.På grund av det anförda bör avslå förslaget omförstärkning av revisorers kansli.Parlamentarisk utredning om den statliga revisionenSom tidigare anförts delar vi utredningens uppfattningatt det är angeläget att ställning stärks på olikasätt.I sitt yttrande över utredningens betänkande anförrevisorerna att revisionens genomslag i utskotten ochriksdagen framstår som allt bättre. Till stöd för dennauppfattning åberopas utfallet av de tio skrivelser somrevisorerna lämnade till under /92.I yttrandet anförs att samtliga skrivelser blev föremål för enutförlig behandling i utskotten. Vidare anges att riksdagenbeträffande sju av skrivelserna i huvudsak biföllrevisorernas förslag och att resterande skrivelser bifölls tillvissa delar. sägs ha beslutat om ett eller fleratillkännagivanden beträffande nio av skrivelserna.En närmare granskning av behandling avde angivna förslagen ger emellertid en annan bild.Enligt revisorernas verksamhetsberättelse /93 avlämnade revisorerna under riksmötet1991/92 till tio förslag.Av de tio förslagen blev emellertid endast ett heltbifallet. I ett av förslagen fanns ett yrkande som nästan heltbifölls. Ett annat förslag avslogs helt. I några förslagförekom yrkanden som avslogs eller lämnades utan åtgärd.Övriga yrkanden föranledde tillkännagivanden av olikaslag. I samtliga fall gjordes detta med anledning avrevisorernas förslag. I sammanhanget kan erinras om attuttrycket ''med anledning av'' används för att markera attett yrkande delvis är tillgodosett. Begreppet har envidsträckt betydelse och man vet inte av formuleringen omyrkandet är tillgodosett eller . Av granskningen framgår att de flestatillkännagivanden ligger lågt på denna skala.Utredningen har endast ytligt berört Riksdagensrevisorers förhållande till . Därigenomhar inte frågan om en samordning av de totala resursernaför den statliga revisionen penetrerats. I det rådandestatsfinansiella läget måste det vara ett viktigt krav attuppnå ett så effektivt resursutnyttjande som möjligt. Dettakrav kan redan ställas på de befintliga resurserna som finnsinom och revisorer. Detkan då, enligt vår mening, inte vara rimligt att utan en sådanöversyn nu tilldela Riksdagsrevisionen en kraftigresursförstärkning. Det kan inte uteslutas att den föreslagnaresursförstärkningen leder till dubbelarbete och onödigakostnader som följd.För närvarande pågår ett förnyelsearbete inom denoffentliga sektorn. Nya styrformer utvecklas medrambudgetering och en utvecklad mål- och resultatstyrning.Detta motiverar enligt vår mening en översyn av hur densamlade statliga revisionen bäst bör organiseras. I en sådanöversyn bör klarläggas vilken roll som den parlamentarisktförankrade revisionen bör spela och hur den på bästa ochmest effektiva sätt kan skaffa sig de tjänster, som manbehöver för att verkställa revisionen. Som vi ser det måstefrågan utredas om inte , som friståendestatlig myndighet, kan utföra de tjänster som en eller revisionskollegium beställer. Enutgångspunkt för utredningsarbetet bör vara att regeringenäven i fortsättningen till sitt förfogande skall ha enrevisionsmyndighet. Översynen bör göras av enparlamentarisk utredning.I avvaktan på resultatet av översynen bör riksdagenavslå de övriga förslag om riksdagsrevisorerna somutredningen har lagt fram. Detta gäller bl.a. förslaget omändring i 12 kap. 7§ regeringsformen om att även annan änriksdagsledamot skall kunna väljas till revisor. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar i enlighet med vad som anförts imotionen om organisationen för utskottens uppföljning ochutvärdering,2. att beslutar att i riksdagsordningen ta införeskrifter om utskottens uppföljnings- ochutvärderingsverksamhet i enlighet med vad som anförts imotionen,3. att avslår det av talmanskonferensenöverlämnade förslaget såvitt avser revisorer,4. att hos regeringen begär en utredning omden statliga revisionen i enlighet med vad som anförts imotionen.