mot · GH02A710 · 1994-01-25 00:00:00 — Den öppna arbetslösheten är nu iSverige. Bland 16--24-åringar är den , för24--34-åringar , medan siffran för dem somär äldre än så ligger långt under den genomsnittligt angivnasiffran. Dessa siffror uppmärksammas sällan, trots att en helgeneration ungdomar nu riskerar att slås ut frånarbetsmarknaden. Ålderdomlig lagstiftning och politiskkonservatism är förklaringar till detta. De politiskapartierna, även de borgerliga, lyssnar hellre påfackföreningarna som hävdar sina redan anställdamedlemmars intressen, än ser till verkligheten.Skygglapparna sitter stadigt fast på den generation som ialla lägen försvarar den egna generationens privilegier.I den mån man noterar att arbetslösheten är mycketstörre bland unga människor försöker man göra detta till ettmer eller mindre tonårsproblem, som skulle kunna lösasmed lite mer utbildning och praktik. Situationen för 30--35-åriga villaägande småbarnsföräldrar medhögskoleutbildning och 5--i tjänsten klumpas ihopmed 20-åringar som helt saknar yrkeserfarenhet och borhemma hos mamma. Därigenom söker man reduceraproblemställningen till något som kan lösas med litefickpengar och ungdomspraktik.Skillnaden mellan den totala arbetslösheten ochungdomsarbetslösheten har ökat alarmerande sedan denförra lågkonjunkturen. 1983 var ungdomsarbetslösheten 23procent högre än snittarbetslösheten. 1992 lågungdomsarbetslösheten på en nivå som var 30 procenthögre än snittet. Siffrorna är inte klara , men detfinns all anledning att misstänka att ungdomsarbetslösheteni förhållande till den totala arbetslösheten har ökat ännumer. Eftersom de yngre människornas 2--3 gånger högrearbetslöshet drar upp snittsiffrorna är situationenegentligen ännu mer alarmerande än vad som framgår ovan.Om arbetslöshetssiffrorna bryts ned i ålderskategorierfår man följande siffror för (SCB):n16--24 år:18,6 %25--34 år:10,6 %35--44 år:6,6 %45--54 år:5,0 %55--59 år:5,1 %60--64 år:7,1 %Ungdomar är utrotningshotade varelser på densvenska arbetsmarknaden. Nyutexaminerade välutbildadeungdomar får inga jobb och de som under slutet av 80-talethade lyckats skaffa sig jobb förlorar nu sina jobb i enrasande takt. Det är ingen överdrift att påstå att engeneration ungdomar slås ut från arbetsmarknaden om intenågot radikalt görs.En bov i dramat är självfallet lagen omanställningsskydd, LAS. Unga människor har i regel varitanställda än sina äldre arbetskamrater och fårdärmed gå först när företaget tvingas göra nedskärningar.Detta är ofrånkomligt med dagens lagstiftning.LAS ger dessutom äldre anställda speciella gräddfilerförbi de unga. Gräddfilerna är av två slag.För det första får anställda räkna femanställningsår dubbelt när turordningen vid uppsägningarska räknas ut. Det innebär t.ex. att en 25-åring som varitanställd får sluta före en 45-åring som varit anställdi och en månad. Anställningstiden gäller alltså intefullt ut som kriterium för turordningsreglerna.För det andra får en anställd räkna sin totalaanställningstid vid uppsägning trots att denne sagt uppsig för att sedan komma tillbaka till sammaarbetsplats. Det innebär att en person som frivilligt sagt uppsig för att arbeta på en annan arbetsplats och som sedanåterkommer till den första arbetsplatsen får räknaanställningsåren både före och efter uppehållet. Dettagynnar självfallet mest äldre som hunnit prova att arbeta påflera arbetsplatser. Detta problem blir särskilt aktuellt närneddragningar ska göras inom stora offentliga sektorer somskola, barnomsorg eller sjukvård, där det inte alls ärovanligt att man under ett yrkesliv pendlar fram och tillbakamellan den stora arbetsgivaren kommunen och en del andraverksamheter. Även på lite mindre orter med en stordominerande privat arbetsgivare blir detta problempåtagligt.Detta är otillbörligt gynnande av äldre på bekostnad avde yngre. Tyvärr har regering och riksdag gjort mycket liteför att rätta till dessa missförhållanden. gjordeen mindre förändring av LAS och tillät attarbetsgivaren gör två undantag från turordningsreglerna.Gräddfilsreglerna förändrades inte alls, trots att de direktmissgynnar yngre. bör nu undanröja höstensmisstag och avskaffa de båda paragrafer i lagen omanställningsskydd som ger dessa förmåner för medelåldersoch äldre.Regeringens strategi för att stävjaungdomsarbetslösheten just nu tycks främst vara olika typerav arbetsmarknadspolitiska åtgärder, t.ex.ungdomspraktikplatser. Detta är självfallet bra, men detleder inte till att allvarliga strukturfel på arbetsmarknadenrättas till.Regering och riksdag måste nu tänka nytt. Det dugerinte längre att sätta på sig skygglapparna och med enpapegojas envishet upprepa att LAS inte ger ungdomarproblem på arbetsmarknaden.Vi föreslog, inför behandling av LAS ihöstas, att arbetsgivarna skulle tillåtas göra ett undantag tillnär turordningsreglerna fastställs. Detta skulle enbart gällaanställda under 30 år.Tyvärr gjorde sig inte arbetsmarknadsutskottnågon större möda när man avslog vår motion. Ibetänkandet hänvisades enbart till den sittandeArbetsrättskommittén som ju i praktiken redanfärdigbehandlat dessa avsnitt.Anställningsskyddet är viktigt. Det är ingen lösning påproblemet att föreslå att arbetsgivarna helt skulle kunnafrångå turordningsreglerna när personal måste sägas upp.Trygghet är en viktig faktor för att människor ska göra ettgott arbete, våga säga ifrån och tänka nytt likväl som hamöjlighet att jobba trots t.ex. småbarn och egnahälsoproblem.Turordningsreglerna måste dock göras om så att inte enhel generation ungdomar slås ut från arbetsmarknaden. Ettalternativ till ytterligare undantag från turordningsreglernaför unga skulle vara att dela upp arbetskraften iålderskategorier för att därefter göra uppturordningsreglerna.Om arbetsstyrkan delas upp i t.ex. fem ålderskategorier(16--25, 26--35, 36--45, 46--55, 56--65) så skulleuppsägningar fördelas jämnt över dessa kategorier.Förslaget innebär att fasta turordningsregler följs men attdessa inte får så orimliga konsekvenser som i dag.Ungdomsarbetslösheten är ett hot mot framtiden, bådeför de enskilda individerna och för samhället. Ungamänniskor med långa utbildningar kommer inte in påarbetsmarknaden vilket leder till stagnation och ytterligarearbetslöshet. För att lösa dessa problem krävs attskygglapparna avlägsnas och de heliga korna slaktas. Deträcker inte med olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Lagen om anställningsskydd måste också förändras. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär sådan ändring av3 § lagen om anställningsskydd att anställda intelängre gynnas när turordningsreglerna vid uppsägning görsupp,2. att hos regeringen begär sådan ändring av 3 §lagen om anställningsskydd att det är möjligt atträkna den totala anställningstiden vid uppsägning om manvarit anställd vid en annan verksamhet någon period,3. att hos regeringen begär sådan ändring ilagen om anställningsskydd att personalen delas in iålderskategorier innan turordningen görs upp.