mot · GH02Ju38 · 1994-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:200 Upphörande av Bostadsdomstolen m.m. SammanfattningI propositionen redovisar regeringen sin principiellainställning till specialdomstolar. Det är regeringensuppfattning att flertalet av de måltyper som för närvarandehandläggs av specialdomstolar bör prövas av deallmänna domstolarna/förvaltningsdomstolarna.Regeringen avvisar i princip s.k. intresseledamöter idömande verksamhet.Regeringen redovisar sin uppfattning att rättskipningeninom arrende- och hyresrättsområdet börkoncentreras till de allmänna domstolarna. Förslag omdetta läggs fram . Det föreslås dock attBostadsdomstolen avskaffas redan fr.o.m. ochatt dess verksamhet skall övertas av hovrätt.I motionen föreslår vi socialdemokrater attpropositionens förslag avslås. Såväl allmänna som speciellaskäl talar för att vissa specialdomstolar bör finnas även iframtiden. Specialdomstolarnas särskilda kompetensgaranterar på ett särskilt sätt att målen behandlas med högkompetens, snabbhet och ekonomisk effektivitet. Genommedverkan av intresseledamöter som är väl insatta i defrågor som skall prövas ges en extra auktoritet åtdomstolens avgöranden hos de grupper som berörs avlagstiftningen.Specialdomstolarna i framtidenOlika principiella skäl brukar anföras motspecialdomstolar, särskilt om s.k. intresseledamöter ingår ideras sammansättning. har i anslutningtill prövning av det s.k. Langborgermålet uttalat att den intehade några principiella invändningar mot denna typ avdomstol; den särskilda erfarenhet som dessaintresseledamöter besitter är ägnad att förbättra domstolensavgöranden. I den mån som det finns verkliga problem medvissa specialdomstolar skall det naturligtvisuppmärksammas. har redan tidigare beslutat attintegrera de särskilda försäkringsdomstolarna medkammarrätterna.Varje specialdomstol skall övervägas för sig i förhållandetill de uppgifter domstolen har tillagts. Den fortsattaverksamheten måste bedömas på domstolens egna meriter,inte bara utifrån en stelbent principiell åsikt.Bostadsdomstolen och hyres- och arrrendenämndernaEn förändring av det slag som regeringen föreslår bordeföregås av en noggrann genomgång av hur nuvarandesystem fungerar. Någon sådan redovisning ges dock inte ipropositionen. Det ligger därför nära till hands att tro attprincipiellt ideologiska motiv helt har fått ersätta de sakligakonkreta argumenten för en förändring.De som arbetar på hyresmarknaden anser att såvälhyresnämnder som Bostadsdomstolen fungerar utmärkt.Bostadsdomstolens prejudikatbildande funktion spelar enviktig roll. Domstolen har prövat ett stort antal frågor, somutgör värdefull vägledning, inte enbart förhyresnämnderna, utan också för enskilda parter ihyresförhållanden. Liknande erfarenheter har redovisatsfrån lantbrukarhåll vad gäller arrendenämndernasverksamhet.Till detta kan läggas att den medlingsverksamhet somhyresnämnderna är inblandade i är av stor betydelseför hyresmarknadens funktionssätt. Hyresnämndernasnuvarande funktion och sammansättning är av avgörandebetydelse för parternas tilltro till systemets auktoritet.Regeringen planerar en rad förändringar under denärmaste åren vad gäller hyresförhandlingssystemet m.m.Regeringen säger vidare att de materiella och processuellareglerna inom det hyres- och arrenderättsliga områdetmåste ses över och omarbetas innan berörda tingsrätter kanöverta de mål som handläggs i arrende- ochhyresnämnderna.Förändringarna i hyresförhandlingssystemet m.m. kanbedömas leda till fler tvister inom detta område. Dennaomständighet talar med kraft för att man har stabilaförhållanden hos de tvistlösande organen. Starkarättssäkerhetsskäl talar mot denna bakgrund för att maninte nu genomför någon organisatorisk förändring vadgäller hyres- och arrendennämnderna ellerBostadsdomstolen.Det framhålls ibland att en överföring av dessa frågor tillde allmänna domstolarna skulle medföra en snabbare ochbilligare process. Vi socialdemokrater anser dock attövervägande skäl talar för att nuvarande ordning är bådebilligare och snabbare.Som exempel kan framhållas att uppgeratt kostnaden per ärende hos hyresnämnden är ca , medan kostnaden för tvistemål i tingsrätt är ca . I Bostadsdomstolen beräknas kostnaden tillca per mål. Kostnaden för tvistemål i hovrätt dåhuvudförhandling hålls är ca per mål.IntresseledamöterIntresseledamöterna i hyres- och arrendenämndernasamt i Bostadsdomstolen tillför en unik kompetens vidprövningen av dessa mål. Ett anlitande avsakkunnigbevisning framstår i detta perspektiv som onödigtkomplicerande och skulle fördyra handläggningen. Attdessa s.k. intresseledamöter utses på förslag av deintresseorganisationer som är berörda av det aktuellasakområdet innebär på intet sätt att de skulle varaföreträdare för endera partens intresse.Intresseledamöterna är meddomare och skall prövasaken objektivt utifrån sina särskilda kunskaper ocherfarenheter. Efter den justering som gjordes medanledning av prövning av det s.k.Langborgermålet finns några invändningar motintresseledamöters medverkan i dömandet.Vi socialdemokrater anser i motsats till regeringen attintresseledamöternas medverkan i förekommande fall harinneburit en snabbare och mer kompetent prövning avmålen.Det kan också framhållas att genom de särskilda reglersom enligt regeringens förslag skall gälla förhandläggningen av dessa måltyper i får denvalda lösningen i praktiken karaktären av en specialdomstolinom , dock utan den särskilda kompetens somintresseledamöterna tillför dömandet.SlutsatsVi anser mot ovanstående bakgrund att regeringensförslag skall avslås. Innan man överväger processuella ochorganisatoriska förändringar bör det finnas tillräckligtvägande sakliga skäl. Vi kan inte finna att regeringenpresenterat några sådana. Erfarenheterna från exempelvisArbetsdomstolens och Bostadsdomstolens arbete måstesägas vara klart positiva. Det verkar snarare vara ettprincipiellt motstånd till specialdomstolar som fått motiveraförslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att riksdagenbeslutar avslå proposition 1993/94:200.