ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Jo409 · 1994-01-25 00:00:00 — EU-anpassning är ett ord som används allt oftare isvensk politik. Det är svensk jordbrukspolitik,handelspolitik, lagar etc. som skall anpassas till igod tid före ett eventuellt svenskt medlemskap. För ensvensk fiskenäring i kris, slår denna EU-anpassning myckethårt. När de statliga subventionerna på sill togs bort från 1/11994 på grund av EU-anpassning, innebar det att en myckettung börda lades på en redan hårt drabbad yrkeskår.Svenskt fiske är i kris av flera olika anledningar, bl.a.minskade kvoter och utfiskning. EU-anpassning måstenaturligtvis ske på olika områden men det är viktigt att intevissa näringar slås ut.Hösten 1993 gjorde regeringen en kraftinsats genom attbevilja amorteringsanstånd och räntefrihet för de statligafiskelånen för de värst utsatta fiskelagen. Detvar ett bra initiativ i ett besvärligt läge men det är intetillräckligt. är ett antal båtlag nära ekonomiskruin.Ett sätt att hjälpa ytterligare ett begränsat antal fiskareatt komma ur en ekonomiskt svår situation vore att de somså önskar, liksom i , kunde få ett statligtskrotningsbidrag. Denna möjlighet finns menbegränsas av alldeles för små statliga anslag. I kanman vid skrotning av ett fartyg och med enstorlek av 50--99.99 BRT få /BRT, eller max 80 %av försäkringsbeloppet. I är motsvarande beloppendast /BRT för fartyg . Detkan naturligtvis uppfattas som ett destruktivttillvägagångssätt att skrota fungerande fiskebåtar men fören enskild fiskare kan detta innebära en kontrolleradavveckling utan konkurs efter ett slitsamt liv i ett myckethårt yrke. Marknaden för äldre fiskefartyg är dessutomobefintlig.Denna åtgärd torde också få effekten att antalet fiskareminskar. Den kvarvarande fiskeflottan rationaliseras ochlönsamheten kan öka.En skrotningspremiefond skulle kunna ge möjlighet förfiskare att efter ett slitsamt yrkesliv avsluta sitt yrke på ettnågorlunda värdigt sätt.Denna fråga bör ses över närmare för att finna en lösningi samband med den översyn av fiskefrågor som skall skeinför EU-anpassningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av frågan ominrättande av en skrotningspremiefond.
mot · GH02Jo410 · 1994-01-25 00:00:00 — beslutade om en ny fiskelag (1993:787). Med stöd av denna lag har regeringen underhösten 1993 utfärdat en ny fiskeförordning (1993:1097).Fiskeriverket har bemyndigats att utforma föreskrifter förfisket med stöd av den nya förordningen.Syftet har bl.a. varit att åstadkomma förenklingar av dettidigare gällande och svåröverskådliga regelverket.Fiskeriverkets målsättning skulle vara att uppnå nämndaförenklingar av fiskebestämmelserna, utan att fiskevårdensoch fiskets krav därigenom åsidosätts. Detta har inneburitatt gemensamma bestämmelser införts för större områdenoch att vissa bestämmelser av lokal karaktär kunnat utgå.Dock skulle förändringarna inte få leda till men förfiskbestånden.De nya reglerna skall ha grundats på en avvägningmellan kraven på regelförenkling, omsorgen omskyddsvärda fiskbestånd och önskemålet att lämna fisketfritt efter arter som inte behöver skyddas.Båstads kommun, liksom fiskarnas organisationer,avgav yttranden över förslaget till nya föreskrifter. Manbegärde då att trålfiske inte skulle få bedrivas innanförtrålfiskegränsen i . Bukten utgör ett försödra mycket viktigt reproduktionsområde ochdessutom drabbas det kustnära yrkes- och husbehovsfisketorimligt hårt av det fiske som bedrivits av stora trålare iområdet.Vidare begärde man att fiske med snurrevad från fartygborde förbjudas i och inomett område som begränsas av linjen Kullen--HallandsVäderö fyr--Tylögrunds fyr--Trångudden (vid ).Snurrevadsfisket är så kraftigt utvecklat att ett''snurrekast'' täcker (piskar) större area än vad trålningtäcker . Denna effektivitet är förödande förreproduktionen i såväl som Skälderviken.De grunda bottnarna skadas, och därmed ocksåreproduktionen, med negativa följder för såväl det kustnärafisket som fisket i Kattegatt.Vid åtskilliga tillfällen sker också ett orimligt fiske medsnurrevad på så sätt att båten, efter att ha lagt utsnurrevaden innanför gränsen, läggs strax utanför. Därmed''sopar'' man ut fisk från området innanför. Detta harkunnat ske utan påföljd, varför det finns starka skäl attskärpa bestämmelserna genom att flytta gränsen.Det är angeläget att säkerställa återväxten av fisk iSkälderviken, och , varför debegärda ändringarna av föreskrifterna för fisket i dessaområden bör genomföras . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder i syfte att räddareproduktionen av fisk i och .
mot · GH02Jo411 · 1994-01-25 00:00:00 — Hotet mot den vilda laxen Hotet mot den vilda laxen är närmast akut och redanidag är den framtida prognosen dålig för beståndet av vildlax i de norr- och västerbottniska älvarna.De senaste åren har medierna fyllts av hoppfullarapporter om god laxtillgång, och de är i princip riktiga omman ser till laxen som fiskart betraktad. Ser man däremottill lax som en odlad variant och en vild blir bilden heltannorlunda. Tillgången på odlad lax är mycket god och denkommer att vara mycket god under de närmaste åren.Problemet är att den vilda laxen fiskas som denodlade och det är på väg att leda till ett utrotningshot motvild lax. Dessutom förvärras problemet ytterligare av detenkla faktum att utan vild lax så kommer den odlade på siktatt drabbas av en genetisk kollaps och också hotas. Till dettaskall läggas den mystiska sjukdomen M74.Sjukdomen drabbar ynglen i en mycket hög omfattning.Undersökningar visar att upp emot av laxynglendör. Laxens livscykel betyder att vi har en miljöbombsom är på väg att brisera. Laxen lever tre till i älvarnaoch går sedan till havs . Detta innebär att inom tio årkan laxen vara utrotningshotad i flera av de norr- ochvästerbottniska älvarna.M74 har varit känd . Det är därför angelägetatt mer resurser kan satsas på forskningen för att göra detmöjligt att lösa problemet med den ökade spridningen avsjukdomen. måste trycka på ikvotförhandlingar när det gäller fisket i för attförsöka freda laxen.Det finns olika idéer om hur beståndet skall räddas. En äratt knyta fisket till de svenska kusterna. Då blir det nästanuteslutande odlad lax som kommer att fångas och den vildakan återvända till älvarna för att reproducera sig. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forskning kring sjukdomen M74,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att försöker freda laxeni .
mot · GH02Jo413 · 1994-01-25 00:00:00 — Fiske med ålsax m.m. Under föregående fattade regeringen beslutom ny fiskelag. Detta innebar bland annat att speciellaregler för redskapsmängder vid fiske infördes för dem somfiskar på allmänt vatten utan yrkesfiskelicens. Det är viktigtatt komma ihåg att det svenska fisket är mångskiftande ochatt olika förhållanden råder vid olika kuststräckor. Därförkan det vara befogat att lokala hänsyn tas vid utformningenav de regler som skall gälla. Enligt min mening är det därförlämpligt att justeringar kan göras som är anpassade efter delokala förutsättningarna och som i sig inte motverkar lagenssyfte.ÅlsaxI samband med att den nya fiskelagen antogs avriksdagen fattades också beslut att den s k ålsaxen även ifortsättningen skulle få användas vid fiske efter ål. Dettabeslut var bra och visade också på möjligheten att accepteraen fiskeform som var av tämligen lokal karaktär vidBlekingekusten. Detta fiske är kopplat till fiskerätten ochanvändningen av redskapet kräver därför tillgång till egeneller upplåten fiskerätt. För att få fiska på allmänt vattenmed detta redskap krävs att den fiskande haryrkesfiskelicens.Enligt min mening vore det rimligt att fiske efter ål medålsax blev fritt på allmänt vatten så att yrkesfiskelicens ejskall behövas för detta.TobisnotTobis är en fisk som fiskas för att användas som agn vidlångrevsfiske. Tobis fångas med not vid stränder där detfinns sandbotten. Denna not dras för hand och kan endastanvändas vid fiske från stranden. I tidigare fiskelag vardetta fiske fritt för var och en längs . Urbeståndsvårdande synpunkt finns inget skäl som talar för attförbjuda eller minska detta fiske.Enligt min mening vore det därför rimligt att justerafiskelagen så att fiske med tobisnot även framgent blir frittför var och en och ej kopplat till fiskerätt eller någon formav licens. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att fiske med ålsax skall vara frittpå allmänt vatten,2. att beslutar att fiske med tobisnot skall varafritt vid .
mot · GH02Jo414 · 1994-01-25 00:00:00 — Fisket i är trots sin begränsade omfattning avstor betydelse för länet. Yrkesfiskarnas antal har tyvärrblivit allt färre , bl.a. på grund av problem medlönsamheten.Det är viktigt att ge fiskarkåren goda förutsättningar föratt upprätthålla ett aktivt kust- och skärgårdsliv. För tillsynoch övervakning, såväl i fred som krig, fordras bofastbefolkning med kännedom och kunskaper om skärgård ochhav. Fiskarkåren bör därför inte ytterligare reduceras.Genom internationella avtal och överenskommelsermåste vår vattenmiljö skyddas och uttagen av hotadebestånd begränsas. kan dock inte ensamt svara förmiljö- och beståndsvård och yrkesfiskare börinte drabbas av hårdare fiskeregleringar än andra svenskafiskare.Fiskeriverkets beslut angående fredningstider för lax ochöring som skärpts drabbar hårtyrkesfiskarna efter . Med nuvarandeförbudstider kommer dessa ej att kunna fortsätta sinverksamhet. I regeringens proposition 1992/93:184 om vissafiskefrågor, som beslutade , framgåratt för att tillfälligt minska fångsterna skall statligt stödkunna erhållas. Detta har av inte ansetts gällakustfisket i , trots fiskeförbud.Laxtillgången har ökad avsevärt ochfångsterna i exempelvis älv har därmed ökat. Att detringa antalet yrkesfiskare i skulle utgöra någonrisk för det totala laxbeståndet måste anses ytterligtbegränsat. Fiskeförbudet från till den 20 juniborde i sin helhet avvecklas eller åtminstone gälla endastmaj månad. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att se överfredningstiderna för lax och öring vid .
mot · GH02Jo415 · 1994-01-25 00:00:00 — Fisknäringen befinner sig i en mycket bekymmersamsituation. Beståndet av torsk i är mycket svagtsom en följd av bl.a. brist på saltvatteninflöde frånVästerhavet , hårt fisketryck ochstörningar i miljön. Östersjötorsken svarade för ca40 % av yrkesfiskets samlade inkomster, 1993 endast för ca10 %.Det hårda fisketrycket beroddebl.a. på att stora effektiva trålare, både svenska ochutländska, tilläts bedriva ett ohämmat fiske efter lekandetorsk i den dåvarande s.k. vita zonen öster om infördes för torskfiske 1/4--31/7 iår, dvs. Viss ersättning har utgått tillfiskeföretag vid stillaliggande på grund av detta fiskestopp.Emellertid är denna åtgärd otillräcklig för att skyddauppväxande torsk. Minstamåttet, nu , måste höjas till45 cm. Tillsynen över att undermålstorsk, s.k. minktorsk,inte landas måste skärpas avsevärt och överträdelserbeivras. Den pågående misshushållningen med enbegränsad resurs måste upphöra.Särskilt svårt har det kustnära småskaliga fisket eftertorsk drabbats . En övergång till annanfiskeinriktning är inte realistisk. Det saknas för närvarandebåde tillräckligt biologiskt underlag (gös, sik, ål, öring ochlax) och pengar till investering i nya redskap.För att överbrygga bör särskildaytterligare ekonomiska och andra åtgärder vidtas för attstödja fiskeföretagen vid stillaliggande på grund avbristande torsktillgång. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att effektiva insatser bör görastill skydd för uppväxande torsk i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt verksamma åtgärder bör vidtas till stöd för yrkesfisketpå ost- och sydkusten.
mot · GH02Jo417 · 1994-01-25 00:00:00 — gäller den nya fiskelagen sombl.a. reglerar begreppet yrkesfiskare som kan erhålla licens.I samband med lagens införande begränsades antaletfiskeredskap för folk i allmänhet. Denna begränsning är ivissa fall inte tillfredsställande ur husbehovsfiskesynpunkt.I vissa fall är det svårt att finna logiken i begränsningen.Bestämmelsen om max garn jämfört med 600 krok är näst intill obegripbar. De borde rimligtvis varakoordinerade med varandra. Rimligtvis skall det vara garn som skall gälla.Även bestämmelsen som gäller det totala antaletredskap per person bör ändras eller helt tas bort. Lagenborde rimligtvis tagit större hänsyn till det faktum att detråder stora olikheter och förutsättningar på de olikakuststräckorna. Det är inte bra med en generell regeleftersom förutsättningarna är så olika. Vi anser att sexsammanbundna ryssjor skall räknas som ett redskap.Fiskeriverkets styrelse har också beslutat om vad somgäller för dem som kan erhålla yrkesfiskelicens bl.a. vadgäller det ekonomiska begreppet.I fiskelagens 14§ finns bestämmelserna om tobisnot samt om ålsax.Oklarhet råder om vilka kategorier fiskande som avses. Ettklarläggande som innebär att alla, även de utan licens, skallkunna fiska med dessa redskap vore på sin plats.Majoriteten av drev igenom attden som skall kunna komma i fråga för att erhållayrkesfiskelicens skall ha haft ennettoinkomst av fisket på ett halvt basbelopp. Att pådetta sätt från en statlig myndighet gå in och inkräkta på denenskildes möjlighet till disposition av sina inkomster ärenligt vår mening väldigt tveksamt. Det belopp som börgälla är i stället bruttoinkomsten därför att den ärbeviset på själva fiskeansträngningen. Det skall givetvisvara upptaget på ett sedvanligt sätt i självdeklarationen ochenligt gällande skattelagstiftning. Vi anser vidare att enutvärdering skall göras där det särskilt skallbeaktas vilken innebörd begränsningarna av fisket har haftför kust- och skärgårdsbefolkningen och för denregionalekonomiska utvecklingen i berörda områden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande fiskelagen om attbegränsningen av garn per person skall vara ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regional hänsyn skall tas t.ex.när det gäller bestämmelser om totala antalet redskap,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det skall vara bruttobeloppetsom skall gälla som inkomstbegrepp för erhållande avyrkesfiskelicens,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en särskild utvärdering avbestämmelsernas konsekvens skall göras,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tobisnot och ålsax fåranvändas av alla fiskande, även av dem som inte haryrkesfiskelicens,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att sex stycken sammanbundnaryssjor skall räknas som ett redskap.
mot · GH02Jo418 · 1994-01-25 00:00:00 — Torneälv är en fiskrik älv. Fisket sköts samfällt av byarnalängs älven utom när det gäller laxfisket för de byar somgränsar mot vid älvens nedre del. Där tillhör laxenstaten och har så gjort sedan på 1500-taletfråntog folket laxfiskerätten. Staten arrenderar dock utlaxfisket till byborna mot en administrationsavgift.Längre upp längs älven är laxfisket fritt för byborna ochdet borde nu vara dags att avskaffa den uråldrigabestämmelse som ej ger byborna rätt till laxfiske vid älvenssödra delar. Den administrationsavgift som staten får ärdessutom så ringa att den ej täcker kostnaderna för statensadministration i ärendet. bör därför uppdra åtregeringen att ändra bestämmelserna för laxfiske iTorneälv. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om laxfisket i älv.
mot · GH02Jo421 · 1994-01-25 00:00:00 — blev det inte längre tillåtet att upplåta fiske,sälja fiskekort, för vatten med samfälld fiskerätt såvida intesamtliga delägare lämnat sitt medgivande därtill. Byalagenär medvetna om situationen men ombildningen från denordningen, delägareförvaltning, till föreningsförvaltninggår mycket trögt.Fiskevårdsområde, en annan förvaltningsform för blandannat samfällt fiske, har inte heller visat sig särskilttilltalande bland fiskerättsägarna. Därför står en stor del avlandets fisketillgångar utan en förvaltningsorganisation somkan företräda ägarna samt fatta giltiga beslut.I viss utsträckning kan situationen skyllas på den storakostnaden. En förrättning kostar normalt 1 000--1 500kronor för bildandet av en samfällighetsförening. Särskiltför mindre byalag med en blygsam ekonomi avskräcker dehöga kostnaderna som är förenade med bildandet, isynnerhet som den enskilda fiskerätten i sak inte förändras.Kvar står emellertid problemet att övergripandefiskevårdsintressen inte har en part att förhandla med, dåman med vederbörande inte kan träffa giltigaöverenskommelser till exempel om fisket i våra älvar.Samfällighetsförening är en stabil förvaltningsform även förfisket.Med hänvisning till anförda skäl föreslår vi atten övergång från delägareförvaltning tillsamfällighetsförening förenklas så att kostnaderna kanminimeras, samt att alla byasamfälligheter i likhet meddödsbon blir skyldiga att utse företrädare församfälligheterna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder för attstimulera bildande av fiskevårdsföreningar.
mot · GH02Jo503 · 1994-01-25 00:00:00 — Maedi-visna är en sjukdom med långsamt ''smygande''förlopp. Från att smittospridningen sker vid noskontakteller via modersmjölken till lammen kan det ta ända till 5--innan symptom blir synliga, ibland betydligt kortare tid.Inga motmedel finns och infekterade djur dör. Enbetydande del av den svenska fårstammen har drabbats avdenna virusinfektion. Regeringen har ställt ekonomiskamedel till Svenska Djurhälsovårdens förfogande för ettbekämpningsprogram, som innebär provtagning förpåvisande av antikroppar samt utslaktning av infekteradedjur.Anslagna medel har visat sig vara otillräckliga för ettbekämpningsprogram som kan omfatta samtliga landets får.Vid fördelningen av insatserna har SvenskaDjurhälsovården, organiserad av den ekonomiskaföreningsrörelsen, prioriterat de förädlade fårraserna ochde kommersiellt stora och mest framgångsrikabesättningarna, vilket inneburit att de svenska fårenslantraser i sina små populationer blivit åsidosatta. Införansvaret om den biologiska mångfalden och mot bakgrundav den uttalade vikten av att bevara de svenska husdjurenslantrasformer är det av stor vikt attbekämpningsprogrammet även kommer lantrasfåren tilldel. De aktuella fårraserna är gutefår, ryafår, skogsfår ochdala pälsfår.Jag vill föreslå att uttalar sitt stöd för attbekämpningsprogrammet mot lungsjukdomen maedi-visnaäven kommer de svenska fårens hotade lantrasformer tilldel, inte minst med tanke på bevarandet av värdefullagenresurser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av attbekämpningsprogrammet mot virussjukdomen maedi-visnaäven kommer våra husdjur lantrasfåren till del.
mot · GH02Jo505 · 1994-01-25 00:00:00 — förbjöds den s.k. bensaxen iSverige. Denna fångstmetod är förbjuden i ca 65 länder,eftersom den anses förorsaka mycket svårt lidande för dedjur som fångas. Ofta används bensaxen för att fånga djurför pälsens skull.I takt med minskad efterfrågan på pälsprodukter harockså fångsten av vilda pälsdjur minskat, men fortfarandefångas ca 5 miljoner djur bara i Nordamerika.Bensaxen är där en vanlig fångstmetod.De djur som avses skall fastna i bensaxarna är prärievarg(vars päls kallas coyote), tvättbjörn (sjubb), mink, räv,lodjur m.fl. Bensaxen är emellertid ett icke-selektivtfångstredskap. Även icke önskade djur fastnar, t.ex.hjortar, fåglar och husdjur som hundar och katter. Antaleticke önskade djur fångade i bensax brukar anges till två påtre önskade djur.Bensaxen fungerar så att djurets tass, ben eller klövkläms fast mellan två hårdfixerade metallbågar. När saxenslår till orsakas blödningar och ibland benbrott. Djuretanvänder alla krafter för att komma loss. Det försöker drasig ur saxen men förorsakar bara ytterligare skador. Djuretkan försöka gnaga av saxen så att tänderna skadas och detförekommer att käkbenet friläggs. Det är heller inteovanligt att djuret i sin förtvivlan gnager av sitt eget ben föratt komma loss.Även om vi i vårt land har tagit avstånd från dennagrymma fångstmetod genom vårt förbud, så bidrar vi ändåtill fortsatt användning av bensaxar. Vi importerar nämligenpäls från länder där saxfångst är tillåten.Frågan om saxfångst har diskuteratsinom EU. I började arbetet l987 och leddefram till att ministerrådet l991 tog beslut ombland annat ett importförbud. Pälsar och skinn från 13djurarter som vanligen fångas med bensax berörs avbeslutet, vilket innebär förbud mot import av dessa pälsaroch skinn från länder där fångst med bensax inte ärförbjuden. Förbudet träder i kraft l995.Beslutet ses som en stor framgång fördjurskyddsintressena, trots att det finns vissa reservationeri beslutet som kan komma att leda till att förbudet inte blirså effektivt som vore önskvärt.En naturlig följd av vårt lands engagemang för djuren äratt förbjuda import av päls och skinn från länder därsaxfångst är tillåten. Det brukar anföras somargument mot importförbud av denna typ att det skulleinnebära ett otillåtet handelshinder. I det här fallet är dettaemellertid inte korrekt i och med att EU redan fattat beslutom ett importförbud med i princip samma innebörd somföreslås i denna motion. Om inte kan ställa sigbakom detta yrkande så kan också en åtgärd vara att märkapälsar och skinn som kommer från länder som tillåtersaxfångst. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om importförbud av päls och skinnfrån länder där saxfångst är tillåten,2. att -- om yrkande 1 avslås -- som sin meningger regeringen till känna att märkning av pälsar och skinnfrån länder där saxfångst är tillåten bör införas.