mot · GH02Sf626 · 1994-01-25 00:00:00 — Som de flesta andra länder har under tidernaslopp tagit emot invandrare. Sedan harvårt land haft en mer generös inställning till flyktingar änmånga andra länder.I slutet av ökade invandringen ochändrade karaktär. Flyktinggrupper kom tillSverige, bland annat från de baltiska staterna. harflyktingar också kommit från bland annat ,, , /, , , ,och just nu från det forna Jugoslavien.Sedan in- och utvandringen började registreras har dockfler människor utvandrat från än invandrat tillSverige. Nära en miljon av snart nio miljonermänniskor är av utländskt ursprung, alltså föddautomlands, enligt statistik från . Invandringen var långtin sammansatt av ett fåtal större grupper frånEuropa. Merparten var nordbor och nästan hälften av deinvandrare som kom var finländare.Det är först som majoriteten avflyktingarna/utlänningarna kommit från utomeuropeiskaländer.Tack vare invandringen har genom tidernatillförts betydande kompetens. Invandringen har varit enförutsättning för landets utveckling till en ledandeindustrination. Invandringen har även vitaliserat densvenska kulturen och skapat en grogrund för nya idéer. Detsom nu ofta betraktas som svenskt är i själva verket enblandning av traditioner och idéer från olika kulturer.Grunden i den svenska flyktingpolitiken är FN:sflyktingkonvention som ratificerat. Enligt den är enkonventionsflykting ''en utlänning som befinner sig utanfördet land, som han är medborgare i, därför att han kännervälgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras,nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller pågrund av sina religiösa eller politiska uppfattningar och sominte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sigav detta lands skydd''. En flykting får inte utan synnerligaskäl vägras i Sverige.De svenska bestämmelserna om asyl finns intagna i 3kap. Enligt 4 § första stycket harflyktingar, krigsvägrare och s.k. de facto-flyktingar rätt tillasyl. En krigsvägrare (3 §) är en utlänning som har övergetten krigsskådeplats eller som har flytt från sitt hemland ellerbehöver stanna i för att undgå föreståendekrigstjänstgöring.Den svenska lagstiftningen bygger påGenèvekonventionen. Konventionens flyktingbegrepptäcker inte personer som flyr på grund av naturkatastrofer,misär, väpnad konflikt eller allmänt våld.Utöver möjligheten för personer ur dessa tre grupper(konventionsflyktingar, de facto-flyktingar ochkrigsvägrare) att beviljas asyl i , kan enligtutlänningslagen ''en utlänning som av humanitära skäl börfå bosätta sig i '' erhålla uppehållstillstånd.Flyktingkonventionen stämmer väl överens med dekristna grundvärderingarna. Människan har ett absolutvärde. Av detta följer individuella personliga rättighetersåsom skydd mot alla former av övergrepp ochdiskriminering. Alla länder har därmed ett gemensamtansvar att skydda människor som förföljs. Dessa tankar ärdjupt rotade i det västerländska samhället.Grunden för flyktingpolitiken är alla människors unikaoch lika värde. Ansvaret för mänskliga rättigheter,innefattande rätten till liv, personlig säkerhet och trygghet,är en i den kristdemokratiska politiken.Människans värde oavsett ras och livsåskådning, liksomsolidariteten och ansvaret inom den internationellagemenskapen, skall vara utgångpunkter i flyktingpolitiken.Hela den svenska demokratiska samhällsgrunden måsteutgå från en människosyn som ser människan som en unikperson, fri, likvärdig och ansvarig. Denna demokratiskamänniskosyn måste utgöra grunden även förflyktingpolitiken. Utifrån detta fundament kan olikakulturella traditioner och riktningar växa i mångfald och geandlig vidsyn, internationell förståelse och berikandeutveckling på olika sätt.Sverige skall ha en fast, generös och humanflyktingpolitik.UtlänningsnämndenUnder har den svenska flyktingpolitikenändrats och omorganiserats. blev huvudman för flyktingmottagandet.Samtidigt fick kommunerna ett större ansvar genom attInvandrarverket fick möjlighet att teckna avtal med deenskilda kommunerna. Mot statlig ersättning förbinderkommunerna sig att ta emot ett visst antal flyktingar.Anledningen till införandet av möjligheten att teckna avtalvar främst att de flesta flyktingar tenderade att hamna istorstäderna.För att påskynda handläggningen av det ökande antaletasylärenden och minskaväntetiderna stiftade bland annat en nyutlänningslag . decentraliserades ävenInvandrarverkets handläggning av asylärenden samtmottagandet av asylsökande. På grund av det stora antaletöverklaganden inrättades den 1 januari 1992Utlänningsnämnden med uppgift att pröva överklagandenenligt utlänningslagen och medborgarskapslagen. Dennauppgift hade tidigare åvilat regeringen. Den nya ordningenavsågs ge effektivare och bättre handläggning av ärendena.Både inrättandet av och dess sättatt arbeta har dock kritiserats. Nämndens 30 ledamöter ärindelade i grupper och kontakt mellan gruppernaförekommer . Två nämndemän och en domare avgörärendena, vilket innebär att nämndemännens inflytandeteoretiskt sett är stort. De kan rösta ned domaren i ettärende.Denna makt är dock inskränkt. När det gäller fall av''enkel beskaffenhet'' avgör domarna själva ärendena utannågon kontakt med nämndemännen. Viktigare fall skalldiskuteras tillsammans med nämndemännen, men vad sommenas med viktigare fall eller några kriterier på detta finnsinte.Kritik har också riktats mot att direktiven till nämndenvarit bristfälliga. har fått bygga uppegen praxis. Detta har medfört kritik och ifrågasättande avtillvägagångssättet. Ledamöterna har ofta känt sigutlämnade.Det finns exempel på att vissa asylärenden skulle habedömts annorlunda om sammansättningen av ledamöter ide olika grupperna i Utlänningsnämden hade varitannorlunda. Nämndemän och domare har inte alltidkompetens att bedöma vikten av eller trovärdigheten ihandlingar från exempelvis läkare och specialister. Viktiginformation som skulle kunna ha lett till ett annat beslut gårdärmed förlorad. Den bristande rättssäkerheten i detta kaninte accepteras. Nämdemännen borde ha möjlighet att vidtveksamma fall få träffa den asylsökande, särskilt i fall somkan komma att bli prejudicerande.Vidare har det framförts kritik mot de resor som företasav få information omförhållanden i aktuella länder. Större trovärdighet förrapporterna från dessa resor skulle uppnås om ävennämndemän var representerade. Den grupp som utses föratt inhämta information kunde förslagsvis bestå av domare,länderansvarig och nämndemän.Det har framförts som ett problem attUtlänningsnämnden sällan använder möjligheten attöverlämna ärenden till regeringen i tveksamma fall. Enmöjlig lösning som diskuterats är att införa ettdomstolsförfarande vid prövning av asyl.Mot bakgrund av det ovan anförda finns det anledningatt utvärdera verksamhet och det sättpå vilket dess ålägganden har uppfyllts.FrivilligorganisationerFlyktingpolitiken måste syfta till att ta tillvara denkompetens och vilja att hjälpa som finns i samhället.Frivilligorganisationerna är en ofta bortglömd resurs.Många ideella organisationer har en stor kunskap om olikaländer som skulle kunna komma till användning både förUtlänningsnämnden och Invandrarverket.Länderkunskapen och kunskapen om kulturer ochförhållanden för vissa etniska grupper skulle kunna nyttjasför att få en större och bättre förståelse för asylsökande ochderas situation. I utnyttjas denna resurs effektivtoch lärdomar skulle kunna dras av erfarenheterna fråndetta.En ideell förening har möjligheter att erbjuda socialanätverk och integrera utlänningar i det svenska samhället.Förslaget i prop. 1993/94:94 om att andra änInvandrarverket, t.ex. ideella föreningar, skall kunna fådriva flyktingförläggningar och olika typer av verksamheterför flyktingar är ett positivt inslag i det här sammanhanget.De ideella föreningarna kan komma att spela en stor roll iframtiden.Frivilligorganisationerna har möjlighet att komma ut påskolor, arbetsplatser och till offentliga myndigheter ochsprida information för att motverka rasism och fördomar.Ett steg i rätt riktning togs vid ettseminarium som arrangerade. Ett stortantal frivilligorganisationer skrev då under ett upprop medett löfte om att arbeta för att bygga upp sociala nätverk fören bättre integrering av flyktingar i det svenska samhället.Denna vilja att ta hand om flyktingar borde bättre kunnatas tillvara.Ett kontrakt för att hjälpa sin nästaViljan att hjälpa asylsökande och engagemanget i deasylsökandes situation märks på flera sätt i Sverige.Samtidigt som rasistiska tendenser blivit synliga ochkritiken mot kostnaderna för flyktingpolitiken har växtunder , anser alltfler svenskar attasylsökande utvisas på felaktiga grunder. Alltfler oroas överatt människor skickas tillbaka till länder där det äruppenbart att de kommer att möta fängelse och misshandel.Som en reaktion mot dessa, i fleras tycke, inhumana besluthar många svenskar börjat gömma flyktingar. det 11 825 utlänningar i som hade nekats asyloch skulle avvisas. 7 088 av dem var gömda eller borta,enligt . Dessa flyktingar vistas här utandirekt kostnad för skattebetalarna och borde av denanledningen inte vålla irritation.Det bör övervägas om inte flyktingarna borde fåmöjlighet att i stället få komma ut i frihet. Situationen i dagär ytterst inhuman. De som gömmer flyktingar har gjort denbedömningen att de asylsökande har skäl att få stanna ochmånga svenskar tappar tron på som en rättsstat närde tvingas gömma människor som tidigare utsatts förförföljelse.Ett personligt engagemang, medmänsklighet ochuppoffring för enskilda flyktingar har emellertid mötts medeffektivare verkställighet av avvisningsbeslut. Regeringenbeslutade att 100 miljoner skulle anvisas till attverkställa besluten.I slutet av 1993 uppmärksammades detta då polisengenomförde en razzia mot utanför ,där nunnorna hade gett en åt 40 utvisningshotadeutlänningar. Samtliga flyktingar hade fått sina ansökningarom att få stanna i avslagna.Detta var ett stort ingrepp i kyrkofriden. I de flestaeuropeiska länder är kyrkofriden lagstiftad. Det är ensjälvklarhet att även svenska kyrkor skall innefattas av ettliknande skydd. En sådan lags omfattning borde gällalokaler som vigts för permanent gudstjänstbruk liksom dedelar av kloster som omfattas av så kallad klausur. I dessalokaler skulle myndigheterna inte få bereda sig tillträdeutan huvudmannens tillstånd annat än vid fara i dröjsmålmed avseende på liv, hälsa och egendom.Vi föreslår en försöksverksamhet med de flyktingar somnu finns här och är gömda.Ett avtal eller ett kontrakt mellan den ideellaorganisationen/enskilde som vill hjälpa en flykting ochmyndigheterna kan upprättas. I ett sådant kontrakt kundeden hjälpande förbinda sig att garantera uppehälle åt deasylsökande tills de kan klara sig själva. Kontraktet skullekunna utformas på liknande sätt som det kontrakt somidrottsmän och även missionärer tillåts upprätta ochinnebära verkställighetsstopp under den begränsade tid detavser. de har en uppdragsgivare som står föromkostnaderna får de stanna i landet. Med detta belastas ejstatskassan, som man tar vara på viljan att hjälpamänniskor som har det svårt.Även med ett kontraktsförfarande kan det uppstå vissakostnader för samhället. Barnen måste gå i skola och deasylsökande måste ha tillgång till sjuk- och tandvård.Företeelsen att flyktingar göms visar dock på att det finnsett osynligt nätverk som är berett att ställa upp. Detta böranvändas på ett konstruktivt sätt.KrigsvägrareTolkningen av flyktingkonventionen skiljer sig mellanolika länder. För del har ett vidareflyktingbegrepp accepterats i den deklaration som berördaregeringar antog 1984, den så kalladeCartagenadeklarationen. Det då överenskomnaflyktingbegreppet inkluderar också ''personer som har flyttfrån sitt land därför att deras liv, säkerhet, eller frihet hotatsav allmänt våld, utländsk aggression, intern konflikt,massiva kränkningar av de mänskliga rättigheterna ellerandra omständigheter som allvarligt stört den allmännaordningen''. I detta begrepp ingår således krigsvägrare somflytt från inbördeskrig.Av de internflyktingar som kommer tillSverige är en del krigsvägrare på grund av inbördeskrig.Flyktingskäl anses i dock inte föreligga förkrigsvägrare som flyr från inbördeskrig.Det finns anledning att hävda att flyktingskälen måsteanses av samma värde för en människa som flyr från ett landsom är i krig, som för en människa som flyr från ett landsom befinner sig i inbördeskrig.I internationella sammanhang arbetar för att dehumanitära internationella lagarna skall gälla både internaoch externa konflikter. En självklar följd av dettaställningstagande borde vara att även vår egen lagstiftningskall inkluderas i dessa strävanden.AnhöriginvandringAnhöriginvandringen avser make/maka, samboendeeller barn till en svensk medborgare eller enutlänning med gällande tillstånd som bor i . För atten person skall kunna ansöka om uppehållstillstånd medhänvisning till att anhörig är svensk medborgare eller ärutlänning med gällande tillstånd, måste personen söka frånhemlandet.Denna ordning är olycklig. Ur såväl kostnads- somsäkerhetssynpunkt vore det uppenbarligen bättre att hamöjligheten att söka uppehållstillstånd i Sverige.Regeringen bör återkomma till med ettförslag i den riktningen.InformationsskyldighetNär Invandrarverket och inhämtarinformation om ett land och förhållandena där, kontaktassvensk ambassadpersonal och officiella myndigheter. Enförutsättning för att skall kunna fatta ett korrekt beslut omasylskäl är att dessa uppgifter är relevanta, aktuella och i såhög grad som möjligt objektiva. Att inskränka antaletkontakter till endast de officiella bidrar till att ge en i höggrad enhetlig bild. Det finns även en uppenbar svårighet iatt välja ut vilka källor förutom de officiella myndigheternasom skall anses ge korrekt information. Detta faktum böremellertid inte anses som skäl att utesluta kontakter medolika grupper som är berörda av förföljelser.Det nordiska samarbetet borde i det här sammanhangetkunna utvecklas bättre. Utbyte av erfarenheter skullekunna ge bättre underlag för beslut. Ambassader i länderdär det är uppenbart att mänskliga rättigheter kränks bordeåläggas att rapportera oftare om situationen än vad som nuär fallet.För att få ytterligare information till ett bättre underlagför ställningstagande skulle parlamentariska grupper kunnagöra besök i respektive land som flyktinggrupper kommerifrån. Detta skulle, förutom värdet av att parlamentarikerbildar sig en uppfattning på plats, även ha stort symbolisktvärde.AvvisningskostnaderEtt beslut om avvisning eller utvisning får endastverkställas om det kan ske till ett land där utlänningenerbjuds visst skydd. Den myndighet som kontrollerar in-och utresande vid gränserna är i första hand polisen.Polismyndigheten har ett ansvar att ta den asylsökandetillbaka till hemlandet för att där låta den asylsökandepassera sitt lands gränser.Kostnaderna för avvisningen eller utvisningen kanifrågasättas. Rimligheten i att exempelvis chartra flygplanter sig liten. Medan den som frivilligt åker hem till sitthemland tilldelas begränsade resurser, kan stora resurserspenderas på att verkställa en utvisnings- elleravvisningsdom. För att minska kostnaderna och motverkaett eventuellt missbruk borde haskyldighet att precisera kostnaderna för avvisningar ochutvisningar.UppföljningAnsvaret för de utlänningar som avvisats eller utvisatsupphör när flyktingen återvänt till sitt hemland. Rapporterfrån olika flyktingorganisationer vittnar dock om attmottagandet inte alltid blir det av Utlänningsnämndenförväntade.Möjligheterna att ta reda på hur det går för asylsökandesom avvisas eller förpassas till andra länder måsteförbättras. De utredningar som görs om asylsökande avsvenska beskickningar utomlands är enligt flera erfarnaflyktingadvokater ofta bristfälliga. Det kan därför finnasbehov av att mer noga kontrollera ettrepresentativt antal förpassningsfall och noggrant följadessa asylsökandes öden. bör åläggasdenna uppgift. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen påflyktingpolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering avUtlänningsnämndens verksamhet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheten för nämndemän atti tveksamma fall få träffa den beslutet berör,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheten för nämndemän attdelta i de resor företar,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett bättre tillvaratagande avfrivilligorganisationernas kompetens,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en försöksverksamhet med ettkontraktsförfarande för de utlänningar som hålls gömdaefter att ha fått ansökningar om asyl avslagna,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kyrkofrid,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att krigsvägran även vidinbördeskrig skall vara skäl till asyl,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anhöriganknytning,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att ambassadpersonaloch personal på konsulat inhämtar uppgifter och följer uppsituationen i de länder där de mänskliga rättigheternakränks,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av en översyn av dekostnader som uppstår i samband med en avvisning,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en uppföljning av utvisadessituation i hemlandet.