mot · GH02So276 · 1994-01-25 00:00:00 — Handikapp -- en brist i samhället, inte en svaghet hosindividenGrundläggande för svensk handikappolitik har sedanlänge varit erkännandet av det relativa eller miljörelateradehandikappbegreppet. Med det menar vi att en skada ellersjukdom, medfödd eller förvärvad, visserligen kan skapa enfunktionsnedsättning. Ett handikapp blir det först dåsamhället, miljön, omgivningen inte är tillgänglig elleranpassad för den funktionshindrade. Denna ideologiskautgångspunkt är ännu viktigare , när vi närmar oss detövriga . Där ses handikappet oftast som en brist hosden enskilde.1989 tillsatte den socialdemokratiska regeringen enparlamentarisk handikapputredning. Den har lämnatviktiga förslag, både när det gäller det individuella stödetoch de generella insatser, som behövs för att göra samhälletanpassat och tillgängligt. I krispaketet kom visocialdemokrater och den borgerliga regeringen överensom att utredningens förslag om individuellt stöd, främsträttighetslagen LSS (Lag om stöd och service till vissafunktionshindrade), skulle genomföras trots det ansträngdaekonomiska läget.Vi socialdemokrater ansluter oss till inriktningen avförslagen i slutbetänkande. Dessagenerella reformer är minst lika viktig som LSS. Omförslagen genomförs kommer stora delar av samhället, somidag inte är anpassade till funktionshindrade, att blitillgängliga för alla. Det handlar om arbetslivet, offentligalokaler, kommunikationer, bostäder, information, fritid ochmycket annat.Generell välfärdspolitik -- ett erkännande av allas likavärdeVi socialdemokrater förordar ett välfärdssamhälle, sombygger på en generell välfärdspolitik. Vi bygger dennaprincip på erkännandet av alla människors lika värde ochvårt gemensamma ansvar för att via samhället skapaförutsättningar för att lika värde också blir lika möjligheter.Av denna anledning säger vi nej till selektiva och utpekandelösningar, som riskerar att skapa ett undantagssamhälle förvissa människor.LSS en bra modellDen generella välfärdspolitiken är nödvändig för attskapa ett samhälle som fungerar för alla. Men det är intetillräckligt. Dessutom krävs riktade och kompenserandeinsatser för att människor med funktionshinder ska kunnabli jämställda med andra människor. Det är då viktigt attdessa konstrueras så att de medger ett stort inflytande förden enskilde. LSS kan tjäna som förebild för hurinflytandefrågorna kan lösas.Sammanfattningsvis kan de nationella målen förhandikappolitiken kunna formuleras så här: Generellvälfärdspolitik för den grundläggande tryggheten ochlikabehandlingen. Generell anpassning av samhället i vidbemärkelse, som gör att funktionshinder inte behöver blihandikapp. Samhället ska göras tillgängligt för alla.Kompenserande insatser, som kan skapa jämlikalevnadsvillkor mellan människor med och utanfunktionshinder. Stort inflytande för brukarna över allaindividuella insatser.1. Investera i tillgänglighet och god miljöEn rad av de konkreta bristerna i samhället finns i denfysiska miljön. Det handlar om bristande tillgänglighettill bostäder och allmänna lokaler, dåligt anpassadetrafikmedel, miljöer, som på grund av dåligt underhåll,byggfusk eller felaktiga material orsakar svåra allergiskareaktioner, bostadslösningar som inte är anpassade t.ex.för utvecklingsstörda och människor med psykiskastörningar.Samtidigt som vi kan konstatera dessa brister vet vi attarbetslösheten är rekordstor. En enkel sammankoppling avdessa två förhållanden säger oss, att vi skulle kunnamedverka till att skapa ett samhälle för alla och samtidigtminska arbetslösheten genom att investera i tillgänglighetoch användbarhet. Om en sådan satsning ska kunna gebestående resultat av betydelse krävs att de ingår i enlångsiktig plan och att tillräckliga medel avsätts.Handikapputredningen kalkylerade med årliga kostnaderunder de föreslagna genomförandeperioderna på drygt 500miljoner kronor. Till detta kommer kostnader förallergisanering av allmänna lokaler t.ex. skolor ochbarnomsorgslokaler och byggandet av gruppbostäder förutvecklingsstörda och psykiskt funktionshindrade.1.1. -- program för ökad tillgänglighet i denbebyggda miljönOffentliga lokaler, bostäder och gatumiljö har undersenare år fått en allt bättre tillgänglighet. De storaproblemen finns främst i äldre miljöer t.ex. bostäder från1930, . Men även helt nya lokaler ochbostäder byggs utan att de grundläggande kraven påtillgänglighet och användbarhet är tillgodosedda. Det finnsdessutom tendenser till försämringar. Avregleringen inombostadsområdet har t.ex. lett till en uppluckring av kraven.Den dåliga tillgängligheten i den fysiska miljönförorsakar, trots de förbättringar som skett ,enskilda människor med funktionsnedsättningar storasvårigheter i vardagslivet. Den ökning av valfriheten, somär ett av målen för samhällsutvecklingen, kommer intefunktionshindrade till del om inte tillgängligheten ochanvändbarheten i den offentliga miljön kan ökas väsentligt.Det är här viktigt att se tillgänglighet och användbarheti ett brett perspektiv. Det handlar bl.a. omrörelsehindrades och t.ex. hjärt- och lungsjukas möjligheteratt förflytta sig och kunna fungera i sina bostäder, syn-och hörselskadades, utvecklingsstördas m.fl. gruppersmöjligheter att orientera sig, utvecklingsstördas ochpsykiskt stördas behov av socialt stöd i boendet,allergikers krav på att få leva i en miljö, som inte ständigtriskerar att orsaka allergiska reaktioner,rörelsehindrades, synskadades, allergikers, mag- ochtarmsjukas m.fl. gruppers möjligheter att resa utansvårigheter.Handikapputredningen beskrev den nuvarandesituationen på ett mycket belysande sätt: ''Konsekvensernaför enskilda av den otillgänglighet som finns i miljön är attmänniskor lätt blir isolerade eftersom det är förenat medstora svårigheter att ta sig ut. Många människor är tvungnaatt flytta till institution, eller mera nybyggdabostäder. Många människor är tvungna att välja affärer,restauranger, teatrar eller bank efter den tillgänglighetlokalerna har. Människor med funktionshinder blir ofta heltberoende av hjälp från anhöriga, vänner, hemtjänst ochfärdtjänst.'' En investering i tillgänglighet skulle alltsåkunna ge många positiva effekter.Vi socialdemokrater föreslår att en investeringsram, urden totala ramen för sysselsättningsfrämjandeinvesteringar, ska upprättas för att öka tillgängligheten i denbebyggda miljön. förslag bör varariktmärke. En inventering bör göras av bristeri tillgänglighet i den bebyggda miljön och läggas till grundför ett konkret investeringsprogram.1.2. Allas lika möjligheter att resaEnligt undersökningar som gjorts är en av de storabristerna på kommunikationsområdet att ''hela kedjan'' itransporterna inte fungerar för funktionshindrade.Resultatet är att en resa från den enskildes utgångspunkt tilldet avsedda resmålet inte kan genomföras.En inventering bör göras av dessa brister.Sedan bör en konkret investeringsplan läggas fram för attåtgärda bristerna. Det handlar om tillgängligheten vadgäller färdmedel, terminaler och vägar. Eftersom så mångaolika myndigheter och företag är inblandade inomtrafikområdet måste samtliga berörda medverka i någonform av gemensamt programarbete.Alla parter bör, mot bakgrund av den gjordainventeringen, ta fram investeringsplaner för att fylla i detomma länkarna i kedjan. Investeringsplanerna bör ingåsom en del i tillämpandet av ansvars- ochfinansieringsprincipen inom trafikområdet. Staten bör tafram en 10-årig investeringsram som stöd för planernasgenomförande.1.3. Allergisanering av skolor och daghemAllergiska sjukdomar och annan överkänslighet ärvanliga i . De drabbar var tredje svensk. av befolkningen har astma och avlider 1 200 personer med astma som direkt eller bidragandedödsorsak. Förekomsten av allergiska sjukdomar har sedan1960-talet i stort sett fördubblats . Ökningenkan i stor utsträckning tillskrivas miljöfaktorer och kandärför i hög grad förebyggas genom olika miljöåtgärder.Utöver de klassiska allergisjukdomarna astma, hösnuva,eksem och nässelfeber har under de senaste två decenniernaen annan typ av överkänslighetsreaktioner, ''sjukahussjukan'' (SBS), blivit allt mer frekvent. Symptomen ärlikartade men också mer ospecifika som huvudvärk,ögonirritationer, kronisk heshet, trötthet m.m.Allergi och annan överkänslighet åsamkar årligensamhället stora kostnader i form av sjukvårdskostnader,läkemedel, sjukskrivningar, för tidig död m m. Enberäkning som gjordes av ochvårdekonomi 1989 kom fram till kostnader på ca 3,8miljarder kronor. Därtill kommer kostnader för vård avsjukt barn, minskad effektivitet i arbetslivet samt allaenskilda människors lidanden, som inte kankostnadsberäknas.Det är nödvändigt att bryta den uppåtgående kurvan närdet gäller allergifrekvensen i vårt samhälle. Genom attförbättra framför allt barnens miljö skulle många allergierkunna undvikas och situationen förbättras betydligt för demsom redan drabbats. En nationell satsning på att sanera ochförbättra inomhusmiljön i daghem och skolor skulle snartlöna sig i minskad sjuklighet och vara en viktig insats försysselsättningen. Kommunerna har svårt att satsaresurser av den storleksordning som krävs för att snabbtkomma till rätta med barnens dåliga arbetsmiljö. Därförkrävs ett åtagande på nationell nivå.I den mån kommunerna inte redan har gjort eninventering av skolor och daghem, vad avser allergirisker,måste sådana göras . Mot bakgrund av en sådaninventering bör skapas möjlighet för kommuner och andrahuvudmän att söka investeringsbidrag hos staten för attåtgärda de nämnda bristerna i skol- ochbarnomsorgslokaler.1.4. Boendet för utvecklingsstörda och psykisktfunktionshindradeI samband med införandet av omsorgslagen, som träddei kraft , uttalade principen attvårdhemmen för utvecklingsstörda skulle avvecklas. Närriksdagen tog beslutet om LSS, som ersätter omsorgslagen,föll detta ställningstagande bort. För att ingen oklarhet skaråda om inriktningen vad gäller boendet förutvecklingsstörda anser vi att åter ska fastställadenna princip.Sedan omsorgslagen infördes, har stora förändringarskett till det bättre i fråga om utvecklingsstördas boende.Ett stort antal gruppbostäder har tillkommit. Fortfarandefinns emellertid ett betydande antal utvecklingsstörda kvarvid vårdhemmen, och utbyggnaden av gruppbostäder måstedärför fortsätta.Psykiatriutredningen pekade på det stora behov somfinns av ett varierat utbud av boendeformer för psykisktfunktionshindrade. Kommunerna måste ges förutsättningaratt bygga ut de särskilda boendeformerna för denna grupp.Inom ramen för det socialt inriktade investeringsprogramsom vi föreslår i syfte att stimulera sysselsättningen, börockså ingå stöd till byggande av ändamålsenliga bostäderför både utvecklingsstörda och psykiskt funktionshindrade.2. Solidarisk finansiering av omsorg och serviceVår principiella utgångspunkt är att välfärden skafinansieras solidariskt över skattsedeln. Det är inte priset påden tjänst man behöver för att kunna leva ett acceptabeltliv, som ska avgöra efterfrågan, utan blott och bart behovet.I den mån avgifter ska tas ut av enskilda bör de främst syftatill att dämpa överkonsumtion eller som styrmedel förutnyttjande av samhällets resurser, så att dessa räcker till föratt tillgodose behoven hos t.ex. funktionshindrade ochandra eftersatta grupper. Människor med funktionshinderbegär inte av okynne tjänster från kommuner och landsting.Avgifterna får inte sättas så högt, att personen tvingasnöja sig med mindre hjälp än vad som egentligen behövs.Det gäller t.ex. den sociala service en person behöver föratt kunna fungera på lika villkor som andra: stiga upp ursängen på morgnarna, klä på sig, äta etc. Den service somalla betalar för, ska naturligtvis också funktionshindradebetala. Därför bör t.ex. avgifterna inom färdtjänsten sättasså att de motsvarar dem som gäller inom kollektivtrafiken.Vi socialdemokrater anser att höga avgifter inom äldre-och handikappomsorg är ett hot mot den generellavälfärdspolitiken och strider mot vår grundsyn ommänniskors lika värde. Vi anser att denna fråga börbehandlas av utredningen om översyn av avgifter förfunktionshindrade.3. Diskrimineringslag -- handikappombudsmanÖver hela världen uppmärksammas mänskligarättigheter, inte minst därför att vi får bildbevis påhur regimer och enskilda kränker dessa rättigheter. Attmotsättningarna inom området är stora framgick vid om mänskliga rättigheter. Närbrott mot dessa begås är det barn ochhandikappade, som drabbas först och hårdast.Internationellt har därför påbörjats ett arbete för att särskiltskydda barns och handikappades rättigheter. harhär gjort aktiva insatser. Vi kan nu se resultat i form av FN:sbarnkonvention och standardregler för staternasbehandling av människor med funktionshinder.Lagstiftning om handikappades rättigheter finns redan iUSA, och och förbereds i ett flertalandra länder.I sitt slutbetänkande tar upptillgänglighetsfrågorna och föreslår en rad ändringar ilagstiftningen på centrala samhällsområden, avsedda attskapa tillgänglighet och användbarhet för människor medfunktionshinder. Förslagen baseras på tankegångar om allasansvar för att skapa ett samhälle, där människor medfunktionshinder inte utestängs på grund av felaktigplanering eller brister i utformningen av service ochaktiviteter.Dessa tankar om allas ansvar formulerades redan imitten av 70-talet av den dåvarande handikapputredningeni den s.k. ansvars- och finansieringsprincipen. Innebördenav denna är att var och en som svarar för en verksamhet harett ansvar för att denna blir tillgänglig även för människormed funktionshinder. De kostnader, som uppstår för dettaska betraktas som en naturlig del av den reguljära budgetenför verksamheten.Den senaste tidens utveckling med avreglering,privatisering, konkurrensutsättning och andra former avmarknadsorientering inom välfärdssektorn har gjortsituationen för människor med funktionshinder ännu merutsatt.Frågan om ansvaret för tillgänglighet och användbarhethar utvecklats till en huvudfråga inom handikappolitiken.Hit hör naturligtvis också frågan om hur man ska se påunderlåtenhet, passivitet och aktiva handlingar, som ledertill att människor med funktionsnedsättningar utestängsfrån delaktighet på viktiga områden. När ska man anse attdiskriminering föreligger?Handikapputredningen har i sitt slutbetänkande tagitupp diskrimineringsfrågorna, dels i två särskilda lagförslagoch dels genom förslag om inrättande av enhandikappombudsman. Det ena lagförslaget handlar omförbud mot diskriminering av funktionshindrade inäringsverksamhet. Detta fick betydande kritik iremissvaren, som pekade ut problem och oklarheter iförslaget. Det andra lagförslaget mot diskriminering finns iutredningens förslag till ''Lag om arbetslivetstillgänglighet''. Det omfattar förbud mot diskriminering avfunktionshindrade vid anställning, befordran ochutbildning. Lagförslaget har utformats medjämställdhetslagen som förebild. Detta förslag fickbetydande stöd i remissopinionen.Situationen på arbetsmarknaden har lett tillaccelererande utslagning och utestängning av människormed funktionshinder och kroniska sjukdomar. Dennautveckling är katastrofal såväl mänskligt somsamhällsekonomiskt. Vid sidan av dagens 600 000 arbetslösa -- av arbetskraften, har vi nu 400 000 förtidspensionärer -- av arbetskraften.Vi socialdemokrater anser, att det är viktigt att klargöraansvarsfördelningen inom handikappolitiken. Vi kan i detsammanhanget ansluta oss till den s.k. ansvars- ochfinansieringsprincipen, som bör utgöra huvudregel för huransvaret bör fördelas mellan olika huvudmän, offentligasåväl som privata. Vi anser också, att det nu är dags att taupp frågan om diskriminering på handikappområdet.Flertalet av handikapputredningens lagförslag kräverytterligare beredning, innan det är möjligt att ta ställning tilldem. Vi förutsätter att detta arbete bedrivs aktivt inomregeringskansliet.Beträffande två av förslaganser vi att man bör kunna ta ställning mer direkt. Detgäller en ny lag om förbud mot diskriminering avfunktionshindrade i arbetslivet och inrättandet av en tjänstsom handikappombudsman.När det gäller situationen på arbetsmarknaden är detnaturligtvis främst genom att använda och utvecklabefintliga åtgärder inom rehabilitering ocharbetsmarknadspolitik samt genom att hävda arbetsrätten,som vi socialdemokrater vill bekämpa arbetslösheten blandfunktionshindrade. Vi anser emellertid att det, inte minst idet rådande arbetsmarknadsläget, är viktigt att ytterligarestärka funktionshindrades ställning genom ett lagfäst skyddmot diskriminering av samma slag som finns inomjämställdhetsområdet.En handikappombudsman bör få den processförandeoch övervakande funktion, som Handikapputredningenskisserar. Den nya lagen och handikappombudsmannen börtillkomma samtidigt.Med utgångspunkt från förslagoch synpunkterna i remissvaren bör det vara möjligt förregeringen att i dessa båda frågor återkomma medförslag till . Kostnaden för inrättandet avhandikappombudsmannen bör bestridas genom slopandeeller omstrukturering av Statens handikappråd.4. Övriga frågor 4.1. 70-procentsnivån i sjukförsäkringenFrån utges ersättning frånsjukförsäkringen fr.o.m. den 366:e dageni en sjukperiod.Riksdagen beslutade också att om den enskildegenomgår medicinsk behandling eller medicinskrehabilitering ska det vara möjligt att även efter den 366:edagen utge ersättning . Dessa bestämmelser har varit i kraft drygt ett halvtår. Enligt tillämpningsföreskrifterna krävs läkarbesök minsten gång . Dessa villkor för den högreersättningen med regelbundna läkarbesök är många gångerorealistiska när det gäller människor medfunktionsnedsättningar. Funktionshindrade gör oftaregelbundna besök hos sjukgymnaster, psykoterapeuter,logopeder osv. Ytterligare besök hos läkare tvingas fram,vilket kan innebära slöseri med resurser.Den 70-procentiga ersättningsnivån har också lett till ettökat antal förtidspensionärer, eftersom ersättningen för denenskilde till följd av kompletterande avtalsförsäkringar dåblivit avsevärt förbättrad i jämförelse medsjukersättningen. Detta innebär i praktiken attdessa personer undandras från den aktiva rehabiliteringsom bör vara målet i sådana här situationer. Det är motdenna bakgrund angeläget att se över villkoren för delångtidssjuka i syfte att åstadkomma rimligare villkor fördessa grupper.4.2. Tillämpningen av reglerna om förtidspensionI infördes nya nivåer i förtidspensioneringen.Denna förändring ledde till en ny och hårdare tolkning avvilken förlust av förvärvsförmåga, som skulle krävas för helförtidspension. En överraskande effekt av förändringarnaär att oavlönat/ideellt arbete enligt RFV:s allmänna råd harjämställts med förvärvsarbete.Vid socialförsäkringsutskottets hearing i frågan, vidkontakter med handikapprörelsen och andra ideellaorganisationer, har det bekräftats att försäkringskassaninformerat personer, som är ideellt engagerade, att deriskerar att få sin pension minskad. Det finns ocksåuppgifter om att aktivt sökt ta reda påförtidspensionerades föreningsengagemang för att få engrund för omprövning av pensionen. NHR, , har gjort en JO-anmälan idenna fråga eftersom man anser att försäkringskassansagerande strider mot grundlagen. Den tolkning som RFVoch försäkringskassorna gjort av beslut är heltorimlig av bl.a. följande skäl: Det är djupt omoraliskt attgenom hot om minskad pension begränsa en människasengagemang i handikapporganisationer, politiska partiereller andra organisationer. Det strider mot dengrundlagsskyddade föreningsfriheten. Den svenskahandikapprörelsen har genom lång kamp blivit enfolkrörelse, som i avgörande utsträckning styrs av dem somsjälva har en funktionsnedsättning. Det hör till sakens naturatt många av dessa är förtidspensionärer. Engagemang iintressepolitiska frågor för den egna gruppen eller andrasamhällspolitiska frågor måste vara angeläget för samhälletatt stödja. Detta gäller i ännu större utsträckning förmänniskor, som fått förtidspension, eftersom ett sådantengagemang för många är det enda alternativet till totalpassivitet och isolering. Det bör därför rimligen också ha ettstort rehabiliterande värde. Det kan rimligen inte varariksdagens mening att genom hot om minskade pensionertvinga förtidspensionärer till passivitet och isolering.Vi vill dessutom tillägga att det är minst lika orimligt attvård av egna barn ska kunna leda till reducering avförtidspension, vilket enligt uppgift har skett.Vi anser att bör uttala att ideellt arbete ellervård av egna barn inte ska kunna vara grund för minskningeller omprövning av förtidspension. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nationella mål förhandikappolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett ROT-program för ökadtillgänglighet i den bebyggda miljön,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om allas lika möjligheter att resa,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om allergisanering av skolor ochdaghem,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om boende för utvecklingsstörda ochpsykiskt funktionshindrade,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av att tidigare fattat beslutligger fast om att vårdhemmen för utvecklingsstörda skallavskaffas,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om solidarisk finansiering avhandikapprelaterad omsorg och service,8. att hos regeringen begär förslag tilldiskrimineringslagstiftning enligt vad som anförts imotionen,29. att hos regeringen begär förslag tillinrättande av en handikappombudsman enligt vad somanförts i motionen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den 70-procentigaersättningsnivån i sjukpenningförsäkringen, m311. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillämpningen av reglerna omrätten till förtidspension.3