mot · GH02Ub906 · 1994-01-25 00:00:00 — Kunskaps- och kompetensutveckling i samhället 1.1 Starka förändringar kräver ny kompetensDet svenska samhället har under många decennier varitmycket beroende av utvecklingen i vår omvärld. De starkaförändringar som sker där kommer att påverka osssnabbare och mer djupgående än . Hur vikommer att möte dessa blir avgörande för möjligheterna attutveckla välfärd, fördjupa demokratin och skapameningsfulla och utvecklande arbeten åt alla.Internationaliseringen av ekonomin och integrationen iEuropa blir alltmer bestämmande för investeringar ocharbetstillfällen i vårt land. Det internationella kapitalet,däribland det svenska, söker sig till länder och regioner somerbjuder de mest gynnsamma förutsättningarna. Denviktigaste faktorn för lokalisering för de mer utveckladedelarna av varu- och tjänsteproduktion är arbetskraftenskompetens. Detta gäller internationellt, men även inomvårt land.Det kraftiga fallet av den svenska kronan när vitvingades överge den fasta växelkursen har för givitsvenskt näringsliv betydande konkurrensfördelar påvärldmarknaden. I ett längre perspektiv kommernäringslivet dock att åter få känna av den hårdnandekonkurrensen. I många delar av världen utvecklas nu enproduktion av allt högre kunskapsinnehåll, men tillkostnader som är lägre än i . Den hårdnandekonkurrensen har lett till att mångaindustrijobb slagits ut och många rutinjobb försvunnit.Den stora tillväxten av ny, ofta vetenskapsbaserad,kunskap utnyttjas allt snabbare i produkter ochproduktionsprocesser. Den samlade vetenskapligakunskapen inom många ämnesområden fördubblas inom10--. Det påstås att av alla forskare somfunnits är verksamma . Redan nu finns mycket kunskaplagrad som ännu ej nyttiggjorts i produktion av varor ellertjänster. De som bäst kan tillgodogöra sig de nyakunskaperna och den nya tekniken får stora fördelar.Kraven från kunder och medborgare blir alltmerkomplexa och kvalitetsmedvetna. Det ökar fordringarna påkunskapsinnehållet i varor och tjänster från företag ochförvaltningar.Den nödvändiga omställningen av vårt sätt att leva ocharbeta till vad miljön tål och till en hushållning av energi ochnaturresurser kommer att kräva tillgång till ny kunskap ochny teknik. Ny kunskap måste också tas fram och omvandlastill nya produkter för att vi ska kunna ge våra bidrag ikampen mot de globala orättvisorna.Den skärpta internationella konkurrensen ochmassarbetslösheten även i många högt utveckladeindustriländer har lett till ett starkt ökat intresse förarbetskraftens kunskap och kompetens på alla nivåer. Imånga talar man nu om nödvändigheten avatt öka andelen med högre utbildning från 10--15 %till nivåer på 30--av arbetskraften.Kvinnor och män med kunskaper, färdigheter,samarbetsförmåga och ansvarskänsla har byggt vårtvälfärdssamhälle. Men inför de stora svårigheter som underde drabbat oss genom massarbetslöshet, socialnedrustning och orättvisor kan vi inte slå oss till ro med denkompetens vi gemensamt besitter. För att ta oss igenomdem måste vi ytterligare öka vår samlade kompetens. Detmåste ske i alla delar av arbetsliv och samhälle. Ettnationellt kompetenslyft måste åstadkommas.Men för att nå framgång i detta får inga lämnas utanför.Att som nyliberaler förespråkar bygga ett framtida samhällegenom att satsa på en redan välutbildad elit och vidgadeklyftor är inte en väg att möta framtiden.Sådana tankar genomsyrade en rapport presenteradunder kallad Agenda 2 000 -- Kunskap ochkompetens för nästa århundrade. Där utvecklarutbildningsministern sitt tänkande inom detta område.Rapporten har utgjort en ram för det fortsatta arbetet medatt möta de långsiktiga kompetensutmaningar som detsvenska samhället står inför.Den analys som där presenterades är mycket ytlig ochrapporten har närmast karaktären av en moderat pamflett.Den strukturomvandling vi står inför i västvärlden påståsdelvis och särskilt för ha sin grund ''i en för storoffentlig sektors snedvridande skatteuttag och konkurrens-samt rörlighetshämmande regleringar''. Vissa påståddabrister vad gäller utbildning i arbetskraften förklaras avutbildningsminstern bl.a. bero på ''att det funnits en officiellsyn på kunskaper som snarastnedvärderat än understrukit dessas betydelse''.LAS och MBL påstås direkt premiera orörlighet, vilketdärmed hindrar individens möjligheter till såvälkompetensutveckling som bättre lönevillkor. Beskattningenav bostadsbyten görs till ett annat skäl som förhindrarkompetensutveckling liksom det offentligasocialförsäkringssystemet. Synen på utbildningens värde förden enskilde reduceras till en fråga om hur mycket högrelön som blir resultatet av kompetenshöjning.Den enda utbildning som förefaller intresserautbildningsministern är högskoleutbildning och former förkompetensutveckling för dem som ''inte först och främst harbehov av den mera standardiserade och elementäravuxenutbildning som via skattsedeln erbjuds till andragrupper''.Rapporten illustrerar väl den syn som tidigare frånregeringen kommit till uttryck när den ibudgetpropositionerna 1992 och 1993 kraftigt prioriteradened folkbildning och vuxenutbildning.För att ytterligare tydliggöra de nya villkor som präglarvärldsekonomin och de tankar som kan ligga bakomutbildningsministerns ställningstaganden väljer vi att återgeett citat ur en amerikansk bok, ''The Work of Nations'',skriven av , nu arbetsminister i den nyaregeringen.Så här skriver han:Vi genomlever en omvandling som kommer att på ettavgörande sätt förändra ekonomin och politiken under detkommande decenniet. Det kommer inte att finnas någranationella produkter eller teknologier, inga nationellaföretag och inga nationella branscher. Det kommer inte ensatt finnas några nationella ekonomier, i varje fall inte medden mening som vi nu lägger in i begreppet. Det enda somkommer att ha sina rötter inom en nations gränser iframtiden kommer att vara de människor som utgör dennanation.Varje lands viktigaste politiska uppgift blir att försökaklara av de starka centrifugalkrafterna i den globalaekonomin som försöker slita sönder de band som förenardess medborgare och omfördela resurser till de välutbildadeoch starka från dem som är svagare. När gränser blir alltmermeningslösa i ekonomiskt avseende blir de medborgare sombefinner sig i den bästa positionen för att utnyttjavärldsmarknaden frestade att överge sina nationellaförpliktelser och därmed lämna sina mindre gynnadelandsmän i sticket.Vi delar den uppfattning som Reich ger utryck för.1.2 Utbildningsnivån kraftigt höjd, men ändå otillräckligDen svenska arbetskraften har aldrig varit så välutbildadsom . har dramatiskaförbättringar skett. Utbyggnaden av gymnasieskolan ochvuxenutbildningen har även lett till att utbildningsnivånidag är högre hos kvinnor än hos män.Men trots stora utbildningssatsningar finns det, i t exåldersgruppen 25 -- , nära 700 000 människor som harhögst grundskoleutbildning. Det finns över 1 700 000medborgare i den åldersgruppen som har högst tvååriggymnasieskola, människor med 15 -- kvar i arbetslivet,merparten av dem med otillräckliga kunskaper i svenska,matematik, engelska och samhällskunskap i förhållande tillkraven på arbetsmarknaden. Alla dessa har en utbildningsom är kortare än den som erbjuds samtliga ungdomar,den treåriga reformerade gymnasieskolan.Internationell statistik visar att vi i jämförelse med fleraav våra viktigaste konkurrentländer inte har en formellutbildningsnivå inom t.ex. tillverkningsindustrin som geross konkurrensfördelar. Där har vi för många anställda medkort utbildning och för få med högskoleutbildning.Tillförseln av ny kunskap till arbetsmarknaden genomnyutbildade ungdomar motsvarar inte mer än 2--avförnyelsen. Denna påverkas dock negativt av attungdomskullarna minskar under innevarande årtionde fråni 120 000 till ca 100 000 ,men även av att många välutbildade ungdomars kompetensinte tas tillvara.Den katastrofala situationen på arbetsmarknaden idagmåste ingå vid bedömningen av kompetensutveckling ochkompetensbehov. står 600 000 arbetslösa utanför denordinarie arbetsmarknaden. Av dem är över 400 000 öppetarbetslösa.Mer än 300 000 av de arbetslösa har gymnasial utbildningoch 50 000 eftergymnasial. Den relativa arbetslösheten fördessa grupper är respektive . 5 000civilingenjörer är bland de arbetslösa.Det räcker således inte med att enbart höja de enskildaindividernas kompetens. Det krävs stora förändringar inomnäringsliv och gemensam sektor för att en höjd kompetensskall kunna efterfrågas och därmed nyttiggöras. Det ärsamspelet mellan näringspolitik, dvs en politik för ökatkunskapsinnehåll i produktionen och löntagarnaskompetens som skapar konkurrenskraft. Den långsiktigtviktigaste åtgärden är dock att höja kompetensen i densvenska arbetskraften, och det är nu hög tid att sätta inkraftfulla åtgärder som omfattar alla i arbetskraften.1.3 Höjd kompetens genom livslångt lärandeDen framtida arbetsmarknaden kommer att bestå avarbetsuppgifter av de mest skilda slag. Men för att uppnåfull syssselsättning med lönenivåer som gör det möjligt attbehålla och vidareutveckla välfärdssamhället måstetyngdpunkten i produktion förflyttas i riktning mot varoroch tjänster med högt kunskapsinnehåll. Att närmareförutse kompetensbehoven för denna arbetsmarknad är enmycket svår uppgift. En generell höjning är därför denviktigaste åtgärden idag.Kompetens innebär långt mer än kunskap. Det handlarom hur man agerar i en given situation, ställd inför ett visstproblem. Förutom att känna till fakta och ha kunskap ommetoder krävs även färdigheter, dvs kunskap om hur man ipraktiken bör handla. Kompetens handlar också ommotivation, vilja att ta ansvar och förmåga att kommuniceraoch skapa meningsfulla relationer till andra människor.Skolan och hela utbildningssystemet måste läggagrunden till och ge lust till ett livslångt lärande genom godakunskaper som fördjupas och breddas till alltmerdjupgående generella kompetenser ju högre upp iutbildningssystemet man kommer. Varje nivå tar sin del avansvaret för helheten. Misslyckanden på en nivå fårkonsekvenser för nästa.Samhället måste även aktivt ta ansvar för attmedborgarna verkligen på bästa sätt tar i anspråk denutbildning som erbjuds. Det gäller att förhindra att densnabba samhällsomvandlingen leder till framväxten av enlågutbildad fattigklass som får nöja sig med att slåss omokvalificerade jobb, som existerandeutbildningsklyftor överbryggas.Men utbildning ska självfallet inte begränsas tillarbetsmarknadens behov eller den enskildes behov iarbetslivet. Utbildning är också ett värde i sig för denenskildes möjligheter att leva ett rikt liv, att ta ansvar förbarn och ungdomar, att ta aktiv del i kultur- ochföreningsliv, att besöka andra länder och folk, att delta ipolitiskt och fackligt arbete och för möjlighet till kritiskaoch självständiga ställningstaganden.Framtidens arbetsmarknad kräver mer av kreativitet ochförändringsbenägenhet, förmåga att arbeta tillsammans ochlösa problem, goda kunskaper i svenska, matematik ochengelska, men även hur man finner, anpassar och använderny kunskap. För de flesta krävs det kunskaper i data ochytterligare minst ett främmande språk.Stöd för att åstadkomma ett kompetenslyft måste ocksåges av det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivsinom högskolan och andra organ med inriktning påarbetslivets utveckling och kompetenshöjning. Särskilduppmärksamhet bör här riktas mot vuxnas lärande iarbetslivet. Inom den pedagogiska forskningen är detta idagett alltför försummat område. Även forskning omfolkbildning och vuxenutbildning bör stärkas.Utformningen av arbetslivet kommer att vara avgörandeför kompetensutvecklingen. Det är därför en självklaruppgift för arbetsgivare i näringsliv och gemensam sektoratt tillsammans med de fackliga organisationerna förändraarbetslivet så att alla löntagare genom lärande i arbetslivetfår del i en kompetensutveckling. Detta kräver förändringari arbetsorganisationen och rättvis fördelning avpersonalutbildningen. En höjd kompetens hos löntagareoch företagare kommer i sig att vara en viktig drivkraft tillförändring.1.4 Kompetensutveckling skall överbryggautbildningsklyftorDen enskilde individen måste ta en betydande del avansvaret för sin egen kompetensutveckling. Ingenutveckling kan äga rum genom utbildning eller arbetslivutan dennes engagemang, ansträngningar och satsning avtid.Däremot är det inte rimligt att som många debattörermed anknytning till näringslivet förespråkar låtaansvaret nästan uteslutande vila på den enskilde.Detta skulle med säkerhet bidra till att befästa ochfördjupa utbildningsklyftorna. Den under höstenpublicerade utredningen ''Ursprung och utbildning'' visarhur starkt föräldrarnas utbildningsbakgrund ochklasstillhörighet styr utbildningsvalet. Av barn till högretjänstemän fortsätter till högskolestudier menendast av barnen till vad som benämns okvalificeradearbetare. De som kommer från ekonomiskt ochutbildningsmässigt privilegierade miljöer kommer medsäkerhet att i högre grad än andra inse fördelarna med attsatsa på den egna kompetensutvecklingen som dehar de största förutsättningarna att gå iland med en sådansatsning. Det kan aldrig ligga i ett civiliserat samhällesintresse att på detta sätt befästa klass- ochutbildningsklyftor.1.5 Utbildning ska löna sigUtbildning och personlig ansträngning att satsa påkompetensutveckling skall löna sig. Det ger ett rikare liv,ökat innehåll i jobbet, större inflytande över arbetet lika välsom ökad lön.Att utbildning i allmänhet lönar sig lönemässigt framgårmed stor tydlighet av aktuell löneinkomststatistik för 1993.En heltids- och helårsarbetande kvinnlig och manlig LO-medlem tjänade i genomsnitt 151 000 respektive 182 000kronor. Motsvarande för TCO-medlemmar var 181 000respektive , och för medlemmar i 238000 respektive . Att även forskarutbildning iallmänhet lönar sig framgår av statistik därforskarutbildade i genomsnitt hade en årsinkomst(medianinkomst) som med översteg den inkomstde med minst tre års eftergymnasial utbildning hade. Detfinns ingen anledning att överbetona lönens betydelse.Inställningen bland de flesta unga är att manvärdesätter många andra faktorer i arbetslivet högre änlönen.1.6 Goda förutsättningar för vuxenutbildningI många industriländer uppmärksammas nu behovet avlivslångt lärande. Av ses som ettföregångsland då inget annat land så starkt betonat justvuxenutbildningen. Det ger oss goda förutsättningar attmöta utbildningsbehoven hos dem som befinner påarbetsmarknaden.Den goda utbildning som den unga generationen fårgenom förstärkningen av gymnasieskolan betraktas nu iarbetslivet som en nödvändig grundutbildning. Om inte devuxna får del i denna utbildningssatsning kommerexisterande utbildnings- och kunskapklyftor att fördjupas.Den ojämlika fördelningen av personalutbildning bidrarredan till att klyftorna fördjupas. Om inte möjligheterna tillutbildning och kompetensutveckling blir mer rättvistfördelade kommer det att leda till en stor utslagning av demest kortutbildade.Även om utbildning i nära anslutning tillarbetsuppgifterna troligen är en av de mest effektivaformerna för utbildning kan den inte begänsas till det snävayrkesperspektivet. Vuxenutbildning skall även stärkamedborgarnas möjligheter att delta i ett socialt, kulturelltoch politiskt liv och bidra till att överbrygga utbildnings- ochklassklyftor.Vuxenutbildning måste finnas i många olika former sompassar människors skilda erfarenheter och förutsättningar.Huvuddelen av den samhällsfinansieradevuxenutbildningen skall vara jämlikhetsskapande och iförsta hand erbjudas dem med störst behov. Denna uppgiftär särskilt viktig i då utbildning riskerar att bli en kraftsom segregerar samhället.2. Kompetensutveckling för alla 2.1 Åtgärder på arbetsplatsernaAlla anställda måste få del i en nödvändigkompetensutveckling. Därför bör av arbetstidenanvändas för detta inom företag och förvaltningar. Dennaskall fördelas av parterna gemensamt.Kompetensutvecklingen av anställda bör ta sinutgångspunkt i den reguljära verksamheten påarbetsplatsen. Förändringar i arbetsinnehåll ochorganisation skall ge möjlighet till lärande och skapa behovav ökade kvalifikationer. Dessa fylls sedan genom enutveckling av de anställdas kompetens. måsteredan befintlig kompetens mycket bättre tas till vara. Ett avproblemen här är att t.ex. industrin i alltför liten gradanställer forskarutbildade.I en organisation som ställer höga men uppnåeliga kravkommer en kvalificerad kompetensutveckling att äga rum.Detta är avgörande för den framtida konkurrenskraften.Det är viktigt att kompetensutveckling sker under ledningav partsgemensamma grupper för att även tillförsäkra dekortutbildade deras berättigade del av deutvecklingsresurser som satsas, ty står många utanmöjlighet till fortlöpande kompetensutveckling.De lokala parterna bör göra en gemensam plan förkompetensutveckling, som kan bygga på centraltöverenskomna principer. En sådan bör innehållaföljande:En gemensam inventering/kartläggning av såvälde anställdas som företagets behov av ny kompetens på kortoch . En beskrivning skall finnas om hurarbetsorganisation och arbetsinnehåll skall förändras ochhur behovet av utbildning skall tillgodoses. En plan skallfinnas för vad som särskilt måste göras för att öka ochtillvarata kvinnliga anställdas kompetens och vad sombehövs i form av kompetensutveckling för att brytakönssegregeringen av arbetsuppgifter på arbetsplatsen.Det skall framgå av planen hur olika grupper av anställdaskall få del av kompetensutvecklingen.Personalutbildning är mycket ojämnt fördelad överpersonalkategorierna. De som redan har god utbildning äri allmänhet de som arbetsgivaren i första hand satsar på.Denna ojämna fördelning bidrar starkt till att fördjupautbildningsklyftorna eftersom personalutbildning är denmest omfattande delen av utbildning för vuxna. Undervåren 1992 beräknas nära 1,5 miljoner, dvs. en tredjedel avarbetskraften, delta i personalutbildning.Den sneda fördelningen visas av att av LO:s medlemmar29,fick någon form av personalutbildning under1992. För TCO och medlemmar var andelen 49,8procent respektive . Under första halvåret 1993fick av Metalls medlemmar inte någonpersonalutbildning alls. Endast fick enutbildning som översteg . Ett annat stort problemär att personalutbildning totalt sett minskat med 47 procentunder perioden 1990 till 1993.Det finns ett stort och varierat behov av utbildning blandde anställda. I vårt land liksom i andra högt utveckladeindustriländer finns många i arbetskraften som har läs- ochskrivsvårigheter. Det gäller inte bara invandrargrupper utanäven många infödda svenskar. De måste uppmuntras attutnyttja sin lagenliga rätt att få utbildning t.o.m.grundskolans nivå. Det finns fortfarande 850 000 vuxna iyrkesverksam ålder som inte har en formell utbildning somnår upp till den nivå skall ge. I förhållande tillde krav arbetslivet ställer bedöms cirka 1,5 miljonerlöntagare ha otillräckliga kunskaper i svenska, matematik,engelska och samhällskunskap.Många kvinnor har avstått från utbildning för att taansvar för familj och barn. De är i behov av utbildning,liksom många som finns i yrken med snabbkunskapsutveckling. Många önskar komplettera sinakunskaper för att söka sig in på nya arbetsområden. Ettstort antal skickliga arbetare har behov av fortbildning viden yrkesteknisk högskola. Många tjänstemän och blanddem många med högskoleutbildning har behov av attutveckla sin kompetens för att klara nya mer krävandearbetsuppgifter.Många invandrare har god yrkeserfarenhet eller brautbildning från sina hemländer. För att deras kunskaperskall kunna tas tillvara måste personalutbildning erbjudasdem anpassad till deras speciella situation. Invandrarnasutbildningsbehov kommer vi att ta upp i samband medbehandlingen av regeringens aviserade proposition omsvenska för invandrare.Även om kvinnor som grupp har en formellutbildning som överstiger männens är kvinnornamissgynnade inom personalutbildningen, speciellt inomnäringslivet. Därför bör i jämställdhetsarbetet fördelning avpersonalutbildning ägnas särskild uppmärksamhet.2.2 Lärande för småföretagareSom vi tidigare framhållit är möjligheterna till utbildningav personal i småföretagen av olika skäl förenat med störresvårigheter än vad som gäller i storföretagen. Detta börsärskilt uppmärksammas. Men för viljan och förmågan attunderstödja en kompetensutveckling i småföretagen ärsmåföretagarens egna möjligheter till en sådan utvecklingav avgörande betydelse.I dag förekommer vid våra högskolor utbildningar heltinriktade på kompetens för att driva små företag. En del avdessa kan uppvisa mycket goda resultat av utbildningen.Den förstärkning som högskolan fått böravsevärt ha ökat förutsättningarna för att anpassautbildning till småföretagarnas behov. Den ekonomiskaintegrationen i ställer betydligt större krav påkunskaper i språk, marknadsföring, teknik och omkulturella förhållanden.Vi anser att samhällets utbildningsanordnare på ett heltannat sätt än tidigare måste uppmärksammasmåföretagarnas utbildningsbehov och erbjuda dem ettutbud anpassat efter deras förutsättningar. Det program föratt stärka de små och medelstora företagens möjligheter attkomma ut på Europamarknaden som vi föreslagit riksdageni en annan motion bör utformas så att det uppmuntrar tillkompetensutveckling av småföretagarna.Bland arbetsmarknadspolitiska åtgärder finns en delriktade mot arbetslösa med hög formell kompetens. Det ärangeläget att den goda utbildning som dessa arbetslösabesitter kan utnyttjas och vidareutvecklas. En av vägarnabör här kunna vara att erbjuda särskild utbildning för dessainriktad på nyföretagsamhet. En av TCO inspireradverksamhet har givit goda resultat inom detta område.Det finns flera skäl till varför småföretagare ochanställda i små företag tillhör de grupper som får allra minstav personalutbildning. Ett av skälen är att informationen tilldem om utbudet är dålig. Ett annat är kostnaderna, somofta bedöms som alltför höga. Ett tredje är utbildningenstillgänglighet. Produktionen är alltför beroende av varjemedarbetare för att det skall vara möjligt att satsa påutbildning som innebär en längre frånvaro. Ett fjärde är denbefintliga utbildningens relevans som kan vara låg iförhållande till de minsta företagen. Det är därför angelägetatt det utvecklas arbetsformer i utbildningen som anpassatstill de små företagens behov och förutsättningar.Det är angeläget att fler kvinnor startar egna företageller på annat sätt engagerar sig i företagande. Inte minst iglesbygd finns många goda exempel på kvinnor som ikooperativ eller annan form på ett framgångsrikt sättbedriver affärsverksamhet.I en annan partimotion föreslår vi att vid varjelänsstyrelse inrättas ett utvecklingscentrum för att stödjakvinnors möjligheter att starta företag och deras utveckling.2.3 Rätt till studieledighetDen viktigaste förutsättningen för att det ska varamöjligt är studieledighetslagen och avtal inom dettaområde. De signaler om att försämra villkoren för studiersom kommit avvisar vi med skärpa. Aktuellaundersökningar visar tvärtom att lagen inte upplevs somnågot problem bland arbetsgivarna.En mycket stor del av utbildningsbehovet bland deanställda är sådant att det är naturligt att arbetsgivarensvarar för denna genom personalutbildning. Andra merpersonligt motiverade utbildningsbehov förutsätter godamöjligheter till studieledighet.2.4 Kompetenslyft för arbetslösaÄven bland de över 600 000 arbetslösa finns ett mycketstort behov av utbildning. Därför måste arbete ellerutbildning genomsyra alla de åtgärder som riktas mot dennagrupp.I likhet med de anställda har de arbetslösa mycket olikakrav på utbildningsinsatser från grundskoleutbildning till demest avancerade slag av högskoleutbildning. Därför måstealla utbildningsanordnare anpassa sitt utbud efter dettaförhållande.Samhällets stöd till de arbetslösa måste tillsammans medutbildningsinsatserna utformas så att de uppmuntrar tillstudier framför att passivt lyfta arbetslöshetsunderstöd.Inom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måsteutbildning och kompetensutveckling vara det som alltidförst erbjuds den arbetslöse eller den som hotas avarbetslöshet.