mot · GH02Jo614 · 1994-01-25 00:00:00 — Övergödningen är ett av våra allra största miljöproblemvad gäller hav och vatten. Algblomning, syrebrist,svavelvätebildning och döda bottnar har undersommarmånaderna regelbundetrapporterats från landets sydliga kustvatten. Detta ärföljden av att våra kustvatten får motta en alltför stortillförsel av närsalter, d.v.s. de blir övergödda.De syrefria bottnarna breder ut sig över allt störreområden. Syrebristen har t.ex. medfört att ungefär hälftenav den egentliga , d.v.s. , kan betecknas som något av en biologisköken. Missbildningar och fortplantningsstörningar hos fiskvisar en kraftigt ökad frekvens. Förändringar iplanktonsammansättningen, som är basen i den marinanäringskedjan, liksom minskningar av antalet sjöfåglar iområden både i och kring och ärandra tydliga tecken på att den miljön är utsatt förallvarliga och djupgående ekologiska störningar.Havskräftan är så gott som utrotad på djupbottnarna frånKullen i söder till fiskeläge i i norr. IKattegatt och delar av återkommer syrebristenoch bottendöden varje höst. Det har gått sedande första larmsignalerna kom.Undersökningar visar också på en akut syrebrist i delarav och Skäldervikens bottenområden. I Öresundbreder ett ökenliknande landskap ut sig. Delar av sundetsbotten täcks av väldiga gipsberg, som bitvis höjtbottennivån . Även tungmetaller ochorganiska miljögifter har uppmätts i bottensedimenten.Kunskaperna om orsakssambanden är i och för sigbegränsade men ändå tillräckliga för att skapa underlag förvissa konkreta åtgärder. Sålunda är det känt attmassaindustrins klorutsläpp orsakar missbildningar ochfortplantningsstörningar hos fisk. Gifter som PCB, DDT,Toxafen, Lindan och andra klorerade organiska föreningarkoncentreras i livet i havet och hämmar tillväxt, utvecklingoch immunförsvar. Närsaltsutsläppen från jordbruket ledertill övergödning och ökande syreförbrukning i havet.Trafikavgaserna är ytterligare en mycket påtagligföroreningskälla.Den socialdemokratiska regeringen vidtog en rad viktigaåtgärder för att komma till rätta med miljöstörningarna. Hithör bl.a. de aktiva insatserna på det internationella planet,det särskilda åtgärdsprogrammet för , ökadsatsning på miljövårdsforskning och särskilda program förmiljökvalitetsövervakning. Med stöd av paragraf 8 a iMiljöskyddslagen (ML) kan regeringen utfärda generellaföreskrifter till skydd för särskilt föroreningskänsligavattenområden. Efter riksdagsbeslut l988 utvidgaslagen så att regeringen kan förklara ett visst område sommiljöskyddsområde. Bestämmelsen ger utöver vadsom förut gällt också möjligheter att skydda miljön motluftförorenande och annan miljöfarlig verksamhet. Somexempel på områden som bör uppmärksammas anges iregeringens proposition l987/88:85 västra med bl.a.Skälderviken och Öresund.Länsstyrelsen i har upprättat ettmiljövårdsprogram med särskild aktionsplan för Malmöhuslän, och den socialdemokratiska regeringen tillsatte ensärskild miljödelegation för västra med uppgift att tafram ett konkret åtgärdsprogram mot de allt merabesvärande belastningarna på miljön i detta område.Miljödelegation avlämnade i december 1990sitt betänkande -- ''Miljön i '' (i vårahänder) -- SOU 1990:93. Även i Kristianstadslän har tidigare upprättat ett miljövårdsprogram.Då det sålunda nu föreligger ett mycket omfattandebeslutsunderlag torde beslut om konkreta insatser för attförbättra miljösituationen i västra kunna fattas utanytterligare dröjsmål. En av de första åtgärder som därvidlagkan genomföras är en utökning av kontrollen avvattenmiljön. Runt Sveriges kuster finns 190 stationer sommäter föroreningshalterna. Endast ett mindre antal av dessastationer finns i de sydliga länen. Längs det starktförorenade behövs en kraftig utökning av antaletsådana mätstationer.Det är av yttersta vikt att den marinekologiskakompetens som finns inom regionen med anknytning tillLunds Universitet kan behållas och förstärkas. Regionen ärredan utsatt för starka miljöbelastningar och den biologiskasituationen i är t.ex. knappast alls utforskad.Projekteringen av den fasta förbindelsen över gördet särskilt angeläget med oberoendemiljökonsekvensanalyser. I detta sammanhang finns detanledning att ta fasta på det förslag till inrättande av ettSkånes Havsvärn som föreslogs av Miljödelegation VästraSkåne. Delegationens undersökningar visade att storaförändringar av kustvattnet pågår, men att kontrollen avsåväl allmänna förändringar som lokala utsläpp uppvisarsynnerligen stora brister. De största utsläppen till vårakustvatten av näringsämnen från jordbruk och industrierkommer från regionen. Halterna av tungmetaller i fisk ärhöga. Kustkontrollprogrammet för bör revideras.Kompetens på kustvattnet, främst , måste finnas iområdet eftersom skiljer sig markant från andrakusthav. Det är angeläget att beakta de förslagMiljödelegationen redovisade om marint skydd medreservatbestämmelser för och södra omfattande inventering ochkonkreta åtgärdsprogram uppmärksammas av någonanledning inte i årets budgetproposition. Det finns därföranledning att lyfta fram ytterligare ett av delegationensförslag, nämligen tanken att försöka få till stånd ettSkånes Miljö- och Naturvärn, d.v.s. en enhet knuten tillnågon beslutande operativ regional organisation ochsom lämpligen kunde delfinansieras genom att SNV fick engeografisk sektorsenhet knuten till denna organisation.Erfarenheterna visar att miljöskyddet som en följd av deutvidgade ambitioner den initieraderegeringspolitiken på miljöområdet gett uttryck för, ställerökade krav inte bara på resursfördelning utan också påintegritet och oberoende hos de regionala miljö- ochnaturvårdsmyndigheterna.Med nuvarande starka integration mellan olikafunktioner inom länsstyrelserna har miljöfrågorna i flerafall kommit att underordnas andra intressen, t.ex.företagsetablering och krav på utvidgade vägtransporter.Miljö- och naturvårdshänsyn har helt enkelt fått vika införtrycket från miljöstörande industrier som ställt krav på enlåg miljöprofil som villkor för ett visst antalsysselsättningstillfällen. Allt talar sålunda för attinitierande, samordnande och forskande aktiviteter inte börkopplas samman med övervakande.Riksdagen har beslutat att tillförseln av närsalter till vårakustvatten skall minska. Tillförseln av kväve skall enligtriksdagens miljömål och internationella överenskommelserreduceras till 1995. Det står nu helt klart att dettamiljömål inte kommer att kunna uppnås enbart medbeslutade och genomförda åtgärder. Sålunda krävsytterligare insatser för att nå de av fastställdamiljömålen.Kväveläckaget från skogs- och jordbruksmark är dentotalt sett största kvävekällan. Skogsmarksläckaget ökardessutom kontinuerligt. Genom tidigare dränering ochtorrläggning av våtmarker transporteras vattnet ochdess närsalter snabbt och effektivt mot kusten. Genomtorrläggningen har också våtmarkernas funktion somnaturens egna biologiska reningsverk gått förlorad. Idaginser vi att våtmarkernas (dvs. bakteriernas) förmåga attreducera kvävehalten (denitrifikation) kan vara ett mycketkostnadseffektivt sätt att rena vattnet. Våtmarkernasbetydelse markeras genom bl.a. regeringens beslut attförbjuda ny dränering och torrläggning av våtmarker i södraSverige.Många kommuner i har påbörjat projektför att anlägga skyddszoner och återskapa våtmarker utmedvattendragen för att därigenom både kunna vidtavattenrenande åtgärder och kunna vinnavärdefulla natur- och rekreationsområden. För att kunnagenomföra större projekt, särskilt i starkt uppodladeområden, krävs trots allt stora ekonomiska investeringar.Detta leder till att planerna inte kan eller endast delvis kangenomföras. Sammanfattningsvis kan konstateras att redanidag angelägna miljövårdsprojekt försenas i brist på medel.För att stimulera och påskynda arbetet med att anläggaskyddszoner och återskapa våtmarker bör det finnas statligabidrag som kan utgå till kommuner och vattenvårdsförbundför ovannämnda angelägna miljövårdande ändamål. Det ärviktigt att både kust- och inlandskommunernasmiljövårdsarbete stimuleras så att kustkommunerna kan fåden hjälp som oundgängligen krävs för att miljömålen iform av produktiva och biologiskt livskraftiga kustvattenska uppnås.Jordbruksutskottet har vid tidigare behandling avmotioner på detta tema hänvisat till pågående berednings-och utredningsarbete och hävdat att defrågeställningar som berörs i ifrågavarande motioner ärtillgodosedda. Detta är emellertid en sanning med stormodifikation. Sålunda har fortfarande fyra årefter dess publicering ännu inte tagit ställning till konkretaförslag i ''Miljödelegation Västra '' betänkande(SOU 1990:93). Ett sådant konkret förslag är inrättande avett Miljö- och naturvärn. Ett annat konkret förslagär utökning av antalet mätstationer i . Likasåsaknas ställningstagande till förslagen om marint skydd medreservatbestämmelser för och södra . Fördet tredje har ännu inte tagit ställning till hur deredan fastställda målen om en femtioprocentigkvävereducering skall kunna uppnås till 1995. Mot dennabakgrund och med hänvisning till att nuockså utarbetat ett program för den samlademiljöövervakningen finns nu allt erforderligtunderlagsmaterial på bord, varför ytterligareuppskov med behandling av konkreta förslag tillmiljöförbättrande åtgärder inte är motiverat. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag ominrättande av ett Miljö- och naturvärn,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utökning avantalet mätstationer för miljökontroll i ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om marint skydd medreservatbestämmelser för och södra ,4. att hos regeringen begär förslag omsamverkansprogram med kommunerna i syfte att finansieraangelägna miljövårdsprojekt i enlighet med vad som anförtsi motionen.