mot · GH02Jo40 · 1994-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:163 Riktlinjer för en fortsatt kretsloppsanpassning av samhället -- åtgärder för att minska riskerna med kemikaliehanteringen BakgrundEkologisk kemikaliehanteringVårt västerländska samhälle har för länge sedan sprängtde ekologiska ramarna. Vi tär på jordens ändliga resurseroch fördelar användandet av dem ytterst orättvist sett i ettglobalt perspektiv.Framtidsfrågorna när det gäller miljön måste handla omkamp mot resursslöseriet, sparande som livsform ochalternativ som är förnyelsebara. Detta gäller all mänskligverksamhet, således även industrin.Vid forskning för att utveckla nya produkter måsteresurshushållning, återvinning och miljöpåverkan finnasmed. Råvaru- och materialbalanser måste upprättas och enlivscykel- och kvittblivningsspecifikation måste göras.Detta måste resultera i miljökonsekvensbeskrivningar(MKB) och miljökonsekvensanalyser av de varor man villproducera.Regeringens propositionRegeringens proposition följer mönstret som tidigarepropositioner inom miljöområdet skapat. De är så tunna attdess effekter på verkligheten är försumbara.Miljömedvetna konsumenter och företag som inser viktenav miljöanpassad produktion har tagit över initiativet ochden pådrivande rollen.De stora partierna kommer i bästa fall springande eftermed lagstiftning och regler, i sämsta fall utgör debromsklossar i det framtidsinriktade miljöarbetet.Ett tecken på detta är att regeringsförslagen är så tunnaatt man inte ansett det vara mödan värt att skicka ut dempå remiss eller att de behövt vara föremål för en gedigen,samlad utredning.Ett annat tecken är att man inte föreslår någon nymiljöavgift på någon produkt eller ämne trots att debattenoch kunskapen nu visar att det är en ytterst effektiv väg attgå. Man har heller inga förslag till ytterligare bindandelagstiftning -- annat än att klorblekmedel ikonsumentprodukter bör avvecklas till år 1995.Sammanfattningsvis är regeringens proposition uddlösoch innebär att lagstiftningen hamnar ännu längre efterverkligheten.Problemet med kemikaliehanteringenI används ca 15 000 ämnen i ca 55 000 olikaprodukter. Internationellt används ca 100 000. Dock står 1400 ämnen för av användningen. Av dessa saknasgrundläggande uppgifter för så många som ca 10 %.Det årliga inflödet av miljöskadliga ämnen i samhället ärflerfaldigt större än de nuvarande årliga utsläppen tillnaturen. Därmed ackumuleras en växande mängd miljö-och hälsoskadliga ämnen i varor, byggnader, anläggningaretc. Det innebär att vi fortfarande bygger vidare på vårtgigantiska avfallsproblem.Vi är fortfarande tvungna att ägna oss åt att åtgärda ocheliminera gamla miljöskador som orsakats av bristen påkontroll över varu- och kemikalieflödena. Kvicksilver,PCB, bly, arsenik, m.m., listan kan göras lång. Vi måste nådithän att vi förebygger skador.Det innebär dels att kontrollen måste skärpas överdagens kemikalieflöden och dels att stränga regler skallinföras för etablering av nya kemikalier. Som föredöme förintroduktion av nya kemikalier kan regelverket förmediciner tjäna i tillämpliga delar där en noggrann kontrollsker av de biologiska effekterna innan ett ny substans släppsut på marknaden.Risk finns annars att nya problem dyker upp medförödande och/eller obotliga effekter. Om det t.ex. funnitsbruk för mer kvicksilver i vårtsamhälle hade vi kanske slagit ut nästan alla våra sjöar ochstora markområden för gott. Vi kan och måste se tillatt vi inte hamnar i den situationen p.g.a. någon annankemikalie.Som exempel kan vi ta skrotningen av datorer. Vi ståridag inför skrotning av de första generationerna datorer.Någon beredskap för skrotningen finns ej, några tankar pååtervinning av produkterna har ej funnits hos tillverkarna,några bedömningar av eventuella miljöeffekter av ingåendekemikalier finns ej. visar det sig att t.ex. bromeradeflamskyddsmedel i bl.a. kretskorten utgör ett potentielltmiljöhot.Nu har mindre, privata företag startat återvinning avdelar av datorer, inte i första hand av miljöskäl utan för attdet går att göra en viss vinst. Regeringen gör intet för attpåskynda eller utveckla detta genom att t.ex. lägga enmiljöavgift eller returavgift på datorer eller komponenter idem.Vänsterpartiet instämmer i den kritik som bl.a.miljöorganisationer och miljömyndigheter framfört mot attmånga tillverkare och företag avvaktar eller väntar medåtgärder tills samhället tvingar dem genom regler ochgränsvärden. Detta är ett hot mot både miljön ochföretagens framtida konkurrenskraft när miljömedvetnakonsumenter i och kräver miljövänligavaror.Vänsterpartiets förslag till åtgärderMånga ämnen som används måste elimineras urvåra materialflöden. De borde aldrig ha tillåtits.Åtgärderna skiftar, det kan vara rena förbud, frivilligabranschöverenskommelser, information, miljöavgifter,skatter, administrativa styrmedel etc. Den optimalalösningen brukar vara en kombination av dessa åtgärder.Vänsterpartiet menar att måste nya produkter ochämnen följas av en återvinnings- ochdestruktionsbeskrivning. Eventuell kostnad för varansfullständiga cykliska förlopp skall ingå i produktens pris. Envara och kemikalie skall också följas av en miljöklassningsom tar hänsyn till energiåtgång, tillverkningsprocess,miljöeffekt, etc.Miljöavgifter är ett myckert användbartmedel. Särskilt om avgiften går tillbaka till berörd sektoroch används för att gynna miljövänliga alternativ. kväveoxidavgiften delvis fungerat.Principen omden omvända bevisbördan måste ges större tyngd.Tillverkare och importörer skall bevisa att ett ämne ellerprodukt är ofarliga. Principen skall skrivas in i lagen omkemiska produkter.Det är också viktigt att framhållasubstitutionsprincipen (utbytesregeln). att ensubstans, kemikalie eller vara skall bytas ut mot en mindreskadlig när det finns sådana alternativ att tillgå. Dennaprincip har inte tillämpats i den utsträckning som varitmöjlig och önskvärd. Tvärtom har det hänt att t.ex.kommuner som försökt tillämpa substitutionsprincipen harmotarbetats. Regeringen bör komma med förslag om hursubstitutionsprincipen ska få större genomslagskraft.Konsumenter och yrkesanvändare måste få en ärlig chansatt kunna handla miljömedvetet. Det innebär bl.a. -- imotsats till dagens förhållande -- att produkter måstemärkas med både innehållsdeklaration och miljöeffekt.Förslag om en märkning med en symbol för miljövänlighetär ett första steg i rätt riktning men måste följas avmöjligheter att ta del av mer fullständiga beskrivningar. Detär t.ex. inte fel att skriva att bensin innehåller bensen, dådagens skolungdomar lär sig detta kolvätes egenskaper.Miljömärkningen måste också vara tydlig, konsekventoch begriplig. är det inte så, en vanlig konsument somi dag försöker handla miljövänligt i en vanlig affär klarar detinte utan expertkunskaper och gott om tid. Vilket är enomöjlig situation.Ytterst få fall av brott mot lagstiftningsom berör kemikaliehanteringen polisanmäls -- ännu färrefälls i domstol. Om det blir en fällande dom är straffsatsernaföga kännbara. Denna tandlöshet gör att brott ochmiljöfarlig verksamhet med kemikalier får onödigt storomfattning.Vad vi vet har ingen åklagare beivrat de många brott somsker mot t.ex. substitutionsregeln.Regeringen bör få i uppdrag att återkomma med förslagom hur lagstiftningen och dess tillämpning ska ändras för attden ska bli mer verkningsfull.Många människor i vårt land lever i föreställningen att dekemiska produkter som finns till försäljning också i någonmening är godkända. Men så är det ju inte. En mycket stordel av ansvaret för kemikaliehanteringen vilar på denenskilda människan.Därför behövs också mer information och utbildning. Viföreslår därför att Kemikalieinspektionen får ett anslag på100 . Detta ska finansieras av miljöavgifter.Från anslaget ska kommuner, ideella organisationer m flkunna ansöka om medel för att finansiera informations- ochutbildningsverksamhet i syfte att förändra hushållenskemikalieanvändning.Specifika åtgärderNedan följer en uppräkning av de åtgärder somvänsterpartiet finner angeläget att vidta utöver detsom regeringen föreslår.Kvicksilver, kadmium och bly anser vi utgöra en speciellgrupp där åtgärder är mycket akuta eftersom de är extremtmiljöfarliga.Kvicksilver (Hg)Användning av kvicksilver -- utom i forskning -- förbjudstill år 1998.Kloralkaliindustrin ska avvecklakvicksilveranvändningen senast till år 2000.Användning av amalgam förbjuds till år 1996.Kommunerna ska åläggas att svara för återvinning avlysrör, lampor och andra produkter som innehållerkvicksilver från 1 juli 1994.Naturvårdsverket ges i uppdrag att utreda vad som kangöras med kvicksilverhaltiga fiberbankar.Utsläppen från gruvavfall behandlas under kadmium.Bly (Pb)Målet att blyutsläppen ska minska från år 1985till 1995 nås inte. Det beror i huvudsak på att manunderskattat mängden bly i konsumtionsvaror.Regeringen bör återkomma med förslag om hur detfastställda målet ska nås.Kadmium (Cd)All användning av kadmium utom i forskning skallförbjudas på sikt.Slutna batterier med kadmium utgör ett snabtväxande problem. Regeringen har inga förslag om hur dettaska hanteras.Vi föreslår en höjd miljöavgift och förbud motanvändning av batterier med kadmium från år 1996.En handlingsplan för hur kadmiumhaltigt avfall ochprodukter skall omhändertas bör utarbetas. Det finns ökande mängd kadmium i våra produkter. Därför är enberedskap viktig att ha inför detta växande problem.Metalläckage från gruvavfall utgör en stor utsläppskällaför ett flertal metaller. bör få i uppdragatt lägga fram förslag där ambitionen kraftigt höjs för attminska dessa utsläpp.Arsenik (As) och krom (Cr)Vi föreslår en miljöavgift på arsenik på /kg och 150kr/kg på krom i träskyddsmedel från den 1 januari 1992.Även för dessa ämnen bör en handlingsplan finnas föromhändertagandet eftersom stora mängder är spridda,framför allt i impregnerat virke. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om introduktion av nya varor ochkemikalier,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att produkter måste följas avåtervinnings- och destruktionsbeskrivning,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att produkter måste följas av enmiljöklassning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att principen om den omvändabevisbördan skall skrivas in i lagen om kemiska produkter,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tillämpningen avsubstitutionsprincipen skall stärkas,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsumenters och yrkesutövaresförstärkta möjligheter att handla miljömedvetet,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att miljömärkningen måste blieffektivare,8. att hos regeringen begär förslag om hurberörd lagstiftning och dess tillämpning skall ändras för attbli mer verkningsfull,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Kemikalieinspektionen skallges möjligheter att stärka informationsarbetet,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att minskakvicksilverutsläppen,11. att hos regeringen begär förslag till attfastställa målet för att minska blyutsläppen,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att minska kadmiumutsläppen,13. att hos regeringen begär attNaturvårdsverket får i uppdrag att komma med förslag tillkraftig minskning av metalläckaget från gruvavfall,14. att hos regeringen begär förslag tillmiljöavgift på arsenik och krom i träskyddsmedel på 250kr/kg resp. /kg,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en handlingsplan föromhändertagandet av arsenik och krom.