mot · GI02Ju3 · 1994-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:23 Ett effektivare brottmålsförfarande 1990 tillsatte den socialdemokratiska regeringen enkommitté med uppdrag att utreda åklagarverksamheten ochförundersökningsreglerna. Kommittén, som antog namnetÅklagarutredningen , avgav betänkandetEtt reformerat åklagarväsende.Kommittén ansåg bl.a. att möjligheterna tillstrafföreläggande och föreläggande av ordningsbot haft storbetydelse för att snabbt och effektivt beivra lindrigare brottoch föreslog att möjligheterna härtill borde utvidgas. Idaghar tull och polis rätt att utfärda föreläggande omordningsbot. Kommittén föreslog att även andramyndigheter borde ges denna rätt. En av de myndighetersom då borde komma ifråga var kustbevakningen.Bland sådana förseelser som enligt kommittén kundevara lämpliga att föra in i ordningsbotssystemet nämns vissaöverträdelser av sjötrafikförordningen, exempelvishastighetsöverträdelser, brister i lanternföring och brottmot ankringsförbud. Straffvärdet för de förseelserna kundejämföras med motsvarande förseelser i vägtrafiken.Förhållandena var oftast lätta att konstatera. Överträdelserav detta slag upptäcks ofta av personal,som dock inte nu har behörighet att besluta omordningsbot. Med hänsyn till den utbildning somkustbevakningens personal genomgår , ansågkommittén att det inte borde krävas några mer omfattandeutbildningsinsatser för att systemet skulle fungera på etteffektivt och rättssäkert sätt.Kommittén fann det omvittnat att många förseelser tillsjöss inte rapporteras med hänsyn till attförfarandereglerna om ansvar upplevs som omständliga ochresurskrävande. Ett system med ordningsbot för enklareöverträdelser i sjötrafiken skulle enligt kommitténs meningkunna bidra till en bättre ordning till sjöss och därigenomtill ökad säkerhet, särskilt för fritidsbåtstrafiken.Propositionen Ett effektivare brottmålsförfarandeDen dåvarande regeringen lade den 1 september 1994fram propositionen (1994/95:23) Ett effektivarebrottmålsförfarande. Där föreslås åtskilliga åtgärder somsyftar till att effektivisera brottsbekämpningen. Enutgångspunkt är att resurserna för denna verksamhet skakunna användas på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt.I propositionen föreslås dock, i motsats tillkommittéförslaget, att tillämpningsområdet för ordningsbotinte utvidgas. Inte heller föreslås några ändringar ibeslutsordningen.Som ett motiv för att inte följa kommitténs förslag angesatt det, enligt 11 kap. 4 § regeringsformen, krävs attföreskrifter om domstolarnas rättskipningsuppgifter, omhuvuddragen av deras organisation och om rättegångenskall anges i lag. I propositionen konstateras att reglerna omstrafföreläggande och ordningsbot utgör en begränsning avdomstolarnas rättskipningsuppgifter, som enligt dennabestämmelse kräver lagform. Den dåvarande regeringenfann det därmed inte utan vidare vara möjligt att bemyndigaregeringen att ge andra tjänstemän än polis- ochtullpersonal behörighet att utfärda ordningsbot.En bedömning och ett förslagBedömningen i propositionen ger ett mycket passivtintryck. Samhällets brottsförebyggande ochbrottsbeivrande resurser måste självfallet utnyttjas påeffektivast möjliga sätt. Eventuella hinder i lagstiftningenmot en effektivisering måste undanröjas. måstedet dock hållas i åtanke att det här i grunden rör sig omrättskipning där alltså kraven på insikt och kunskap måsteställas extra höga så att rättssäkerheten inte äventyras.Kustbevakningen har enligt lag som en bland flerauppgifter att bedriva polisiär övervakning till havs och ikustvattnen samt i och . Regeringen harsjälv regleringsbrev preciserat denna uppgiftgenom att ange att inom svensktsjöterritorium och svensk ekonomisk zon skall bedrivaövervakningsverksamhet så att brottsligheten där minskaroch så att säkerheten till sjöss liksom respekten för lagar ochandra föreskrifter ökar.Kustbevakningen har alltså i uppgift att övervakalaglydnaden till sjöss. Myndigheten har erforderligaresurser i form av personal med befogenheter ochutbildning som avpassats till de polisiära uppgifterna. Dessauppgifter utövas i nära samverkan med polisen.Kustbevakningen är också som enda civila myndighetförsedd med fartyg och annan materiel som kan opereraåret runt utefter landets hela kust. Det vore därför ettslöseri att inte fullt ut använda dessa personella ochmateriella resurser på det sätt som Åklagarutredningenföreslog.Vid överträdelser som är lätta att konstatera utan någonegentlig kompletterande utredning måste det vara merkostnadseffektivt att kustbevakningspersonal som är påplatsen kan utfärda ett föreläggande om ordningsbot än attärendet ska behöva överlämnas till en annan myndighet förvidare åtgärder. Efter viss kompletterande utbildning,gärna i samverkan med polis och åklagare, kommerrättssäkerheten att kunna garanteras. I sak finns det därföringa skäl mot förslag.Även andra förseelser än de utredningen tog upp bordekunna lämpa sig för denna sanktionsform. Som exempelkan nämnas överträdelser som upptäcks vidkustbevakningens kontroll av farligt gods och vidövervakningen av fiskeförfattningar liksom också i enklaretullmål.Vad behöver ta ställning till är frågan om mannu ska förbereda en reform i linje med kommitténs tankar.Vad som då lagtekniskt behövs är en ändring i 48 kap.20 § . Där står att regeringen ägerförordna, att föreläggande om ordningsbot får utfärdasäven av åklagare och tulltjänsteman. Genom ett tillägg avorden ''Tjänsteman vid '' läggs grunden förett regeringsbeslut i föreslagen riktning. Detta skulleavlasta åklagarna relativt sett enkla ärenden. Härigenomfullföljs även kommittédirektiven bättre, som detligger i linje med propositionens mål, nämligen etteffektivare brottmålsförfarande.Ett förslag till lagtext lämnas här. Om det börgenomföras ska det dock passas ihop med propositionenslagförslag 2.2, vars ingress (prop s 8) då behöver anpassasgenom ett tillägg även av 48 kap. 20 §.Förslag till lag om ändring i rättegångsbalkenHärigenom föreskrivs att 48 kap. 20 § rättegångsbalkenskall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse 48 kap. 20 §Regeringen äger förordna, att föreläggande omordningsbot får utfärdas även av åklagare ochtulltjänsteman. De bestämmelser i detta kapitel som gällapolisman äga motsvarande tillämpning beträffande den somavses med sådant förordnande.Regeringen äger förordna, att föreläggande omordningsbot får utfärdas även av åklagare ochtjänsteman vid och . Debestämmelser i detta kapitel som gäller polismanäger motsvarande tillämpning beträffande den somavses med sådant förordnande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att 48 kap. 20 § rättegångsbalkenges den lydelse som i motionen anförts.