mot · GH02A714 · 1994-01-25 00:00:00 — har en kampanj förts mot lagen omanställningsskydd, och i den kampanjen har inte de faktiskaförhållandena spelat någon framträdande roll. Kampanjenssyfte har varit partipolitiskt och inte näringspolitiskt.Hörsägen, vandringsmyter och partsinlagor från () utgör underlaget för denförändring av lagen om anställningsskydd som riksdagensborgerliga majoritet har drivit igenom, under starktmotstånd från socialdemokratin och fackföreningsrörelsen.Vi motionärer har en stark övertygelse om att inget gottkommer ut av en situation där ena parten påarbetsmarknaden har ett klart övertag över den andraparten. Vi tror på att löntagarna och deras organisationerär ansvarstagande och att objektiva kriterier måste ligga tillgrund för så ingripande beslut som uppsägning avmänniskor från deras arbete. De nya reglerna öppnar förgodtycklig behandling av de anställda, tydligast kommerdetta att bli i de små företagen.Förlängningen av visstidsanställningar kommer attinnebära oönskade inlåsningseffekter av arbetskraften ochförsvagar arbetstagarens ställning.Förlängning av provanställningen har samma negativaeffekt utan att fylla något som helst vettigt syfte. Denarbetsgivare som inte under nuvarande regel om sexmånaders provanställning kan göra en bedömning av denprovanställdes förutsättningar för jobbet, har nog småförutsättningar att klara det . Inte ens SAFbegärde så lång provanställning.Beslutet att undanröja de kollektivavtal som tillåterkortare avtalstider är ett ingrepp i avtalsrätten som inte hörhemma i en rättsstat, men sådana argument är tillämpligaför regeringen bara i de fall de används för att skydda deegna uppdragsgivarnas intressen.Rätten för arbetsgivaren att undanta två arbetstagarefrån turordningen får störst effekt i mindre företag, precissom arbetsmarknadsministern anförde i propositionen, därkommer de anställda att bli i ett starkt underläge i enuppsägningssituation. I de större företagen kommer regelnatt ge möjligheter att manipulera turordningen utan attundantagen från turordningen faktiskt är nyckelpersoner.Undantagen kan godtyckligt bestämmas av arbetsgivaren islutet av turordningslistan för att han ensidigt skall få sinaönskemål tillgodosedda. Detta kommer inte att befrämjaförhandlingslösningar, om han inte förutsätter att facket blirså försvagat att det inte bjuder motstånd mot ensidighet ochlagstiftarens partiskhet.Av arbetsrättskommitténs betänkande framgår att det ärsvårt att få någon klar uppfattning om kollektivavtalensrespektive lagreglernas tillämpning i praktiken. Det äranmärkningsvärt att arbetsmarknadsministern ochregeringen valde att ta konflikt med fackföreningsrörelsenpå ett så tunt underlag.Förändringarna av den s.k. månadsregeln vidomständigheter som kan utgöra saklig grund för uppsägninginnebar en onödig förlängning och uppluckring av regeln.Förslaget som bygger på EG-direktivet om attarbetsgivaren är skyldig att skriftligt informeraarbetstagaren om villkoren i anställningen är det enda somär godtagbart i den nya lagstiftningen, men det är märkligtatt det direktiv som säger att vid företagsöverlåtelse harpersonalen sin anställning kvar, det har regeringen valt attlämna därhän.I medbestämmandelagen (MBL) drev den borgerligamajoriteten igenom att den fackliga vetorätten videntreprenader togs bort. Detta är ett mycket märkligtförslag med tanke på att samhället är långt ifrån att ha deresurser som krävs för att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten. Vetorätten har enligt vår erfarenhet haft enicke oväsentlig preventiv effekt, som avskaffats.Regeringen har tydligen tagit SAF:s uppfattning om attvetorätten är en fördyrande och försenande faktor ibyggprocessen som sin egen. Men verkligheten serannorlunda ut, som också sägs i propositionen.Byggförbundet och haravtalsreglerat frågan vilket innebär att den enda tidsspillansom uppstod var 1977 när listorna etablerades och vidtillförande av nya företag. En huvudinvändning emotvetorätten tycks vara att den inte hade önskad effekt i falletMond , men enligt riksdagsmajoritetens beslut ärnu den fackliga bevakningen avskaffad -- vad återstår då.Juridiska fakultetsnämnden vid universitetligger nog sanningen mycket nära när man påpekar attkommittén inte framlagt några sakliga skäl för att avskaffavetorättsreglerna utan att motiveringen närmast ärideologiskt betingad.Det förbud mot stridsåtgärder mot enmans- ellerfamiljeföretag som gäller är lika ideologiskt betingat somi ovanstående fall. Det säger sig själv att ingen fackligorganisation gör sig omaket att blockera ett företag som intehar eller brukar ha anställda. Dessutom är det så att endasttre hade möjlighet att blockera den här typenav företag på grund av bestämmelser i huvudavtalet.Mot denna bakgrund anser vi motionärer att LAS och §38 MBL skall återställas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag som syftar tillatt återinföra de bestämmelser i lagen om anställningsskyddoch 38 § i medbestämmandelagen som avses i motionen ochsom kraftigt försämrats.