mot · GH02Ju508 · 1994-01-25 00:00:00 — Brottsförebyggande Rådet (BRÅ) har redovisat ennedslående statistik vad gäller brottsutvecklingen i landet.Uppgifterna visar att antalet anmälda brott ökatfrån 195 000 till 1,2 milj. Även om en förklaring kan varaatt anmälningsbenägenheten ökat, menar BRÅ att siffrornaändå i stort avspeglar den faktiska ökningen avbrottsligheten. Trots att den uppåtgående trenden brutitsunder åren -91 och -92, vågar man ännu inte tolka detta somett allmänt trendbrott. Enligt BRÅ:s prognos fram till år2000 kommer antalet brott att i genomsnitt öka med ca 25000 årligen.Behovet av kraftfulla åtgärder för att nedbringabrottsligheten är således oförändrat stort. ''Att brytautvecklingen mot allt fler brott är en avgörande fråga förallas vår trygghet i samhället'' heter det i regeringensbudgetproposition. I samma proposition anförs också attalla åtgärder mot redan begångna brott kan ses som ettmisslyckande i ambitionen att förebygga och förhindrabrott. Det pekas på att det, utöver alla de faktorer av allmänkaraktär som är avgörande för tryggheten i samhället, ocksåbehövs direkt riktade brottsförebyggande åtgärder.Att behovet av brottsförebyggande verksamhet är allrastörst i storstadsregionerna bekräftas av BRÅ:s rapport.Där framgår att ju mer urbaniserad en region är, destohögre är såväl brottsnivån som brottsökningen. Allra högstär brottsnivån i Stockholmsregionen.Med tanke på den spridningseffekt brottsligheten haroch dess negativa påverkan på samhällsekonomin, liggerdet i hela landets intresse att söka bemästrastorstadsproblemen.Ett synnerligen viktigt brottsförebyggande arbete utförssedan mer än 20 år av Frivårdens Behandlingscentral (FBC)i . Här arbetar ett team av psykologer,psykoterapeuter, socialläkare, kuratorer, sjuksköterskor mfl yrkesgrupper, som genom kunskap och lång erfarenhetbyggt upp en specialkompetens för arbetet med denspeciella och komplicerade problematik som finns hoskriminalvårdens patienter.Enligt samstämmiga uppgifter hotas verksamheten avnedläggning. Skälet för detta har inte angetts varasamhällsekonomisk, utan att den s knormaliseringsprincipen skall fullföljas. Den i och för siggoda tanken är att klienter som står under övervakning skallha exakt samma rätt som andra medborgare till samhälletsutbud av resurser, psykiatrisk sjukvård, psykoterapi m m.Tyvärr torde inte normaliseringsprincipen fungerasärskilt väl i dessa sammanhang. Hälso- och sjukvården harredan idag ett mycket stort åtagande som skall medförsämrad ekonomi. Om den därutöver ensam skall ansvaraför kriminalvårdens klienter, krävs ökade resurser och en ny''kulturkompetens'' som man inte förfogar över. Detpsykoterapeutiska arbetet inom frivården är uppbyggt föratt klara sin dubbla uppgift: att möta klientens behov ochatt fungera brottsförebyggande. Att de enskilda klienternages tillfälle att bearbeta sina problem minskar avsevärtallmänhetens risker att bli brottsoffer. Antalet patienter hosFBC var förra budgetåret 673 st.I mars 1993 tillsatte regeringen en parlamentariskkommitté, , som har till uppgift att seöver rollfördelningen mellan de aktörer som har betydelseför att skapa trygghet i det lokala samhället. Målet förutredningen är att finna former för att upprätthålla lag ochordning och för att tillgodose medborgarnas behov av skyddmot brott. Utredningsarbetet skall vara avslutat föreutgången av mars 1995.BRÅ har i sin ovan nämnda kriminalpolitiska rapportpekat på behovet av en nationell brottsförebyggandestrategi. Där bör enligt BRÅ innefattas frågor omhuvudmannaskap för den brottsförebyggandeverksamheten, lokala brottsförebyggande program, en årligförbättrad brottsofferundersökning m m. Ibudgetpropositionen uppger regeringen att man avser attuppdra åt BRÅ att utarbeta ett sådant program.Regeringen har alltså i både ord och handling visat menar allvar i fråga om att ta itu medbrottsbekämpningen i allmänhet och det förebyggandearbetet i synnerhet. Utredningsuppdragen bevisar också attfrågorna måste bli föremål för ytterligare belysning.Det finns enligt min uppfattning inget som helst skäl föratt nu avveckla den typ av brottsförebyggande verksamhetsom bedrivs vid FBC i . Den samlade kompetenssom finns där kan inte ersättas med splittrade insatser hosflera samhällsorgan utan att det går ut över kvaliteten iarbetet. Ett försämrat förebyggande resultat leder medsäkerhet till ytterligare ökad belastning påkriminalvårdsanstalterna. En avveckling skulle med andraord vara ett samhällsekonomiskt vågspel.Under alla förhållanden bör pågående och kommandeutredningsarbete avvaktas innan avveckling av fungerandeverksamhet genomförs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt behov avbrottsförebyggande verksamhet i den form den bedrivs avFrivårdens Behandlingscentral i .