mot · GI02A6 · 1994-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:99 Förändringar i arbetslöshetsersättningen I motionen föreslår bl.a. höjd a-kasseersättning till samt förbättrade villkor fördeltidsarbetslösa.I propositionen förslås ändringar som huvudsakligensyftar till att upphäva de försämringar som genomfördes 1juli 1994 i lagen om arbetslöshetsförsäkring och lagen omkontant arbetsmarknadsstöd. Dessa ändringar är av synnerligvikt för landets arbetslösa och absolut nödvändiga om vi skakunna förhindra en omfattande utförsäkringsbomb därmånga arbetslösa ställs utan ersättning för att istället tvingasleva på socialbidrag. Varken individerna eller kommunernasekonomi skulle klara av detta.Vänsterpartiet välkomnar alltså att regeringens förslag ommöjligheten att kvalificera sig för en ny ersättningsperiodgenom att delta i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderm.m. återställs till vad som gällde före . Vitillstyrker också regeringens förslag om att avgiftsvillkoretför rätt till ersättning ska slopas.Vi hade förväntat oss att regeringen efter sina uttalanden ibl.a. regeringsförklaringen skulle presenterat en propositionom arbetslöshetsförsäkringen som skulle återställa helaregelverket till den situation som rådde före ,för att därefter kunna göra behövliga justeringar efter vidareutredning. Så blev dock tyvärr inte fallet.Vänsterpartiet anser att det är mycket olyckligt attregeringen föreslagit förändringar både avseendenormalarbetstiden och deltidsarbetslösa utan att detta blivitföremål för någon utredning eller konsekvensanalys. Attförslagen får konsekvenser för många arbetslösa är lätt attse, men hur de slår, vilka grupper som kommer att drabbas,ekonomiska konsekvenser för individerna och samhälletfinns inget underlag om. inställning är attdessa båda förslag skall avvisas och att regelverket skallåterställas till situationen före den 1 juli 1994.Regeringens proposition uppfyller inte de krav på klarhetoch lättfattlighet som bör kunna ställas. I vissa fall synesbristande överensstämmelse föreligga mellan självalagtexten och formuleringar som skall förklara regeringensförslag. Detta gäller i de fall där regeringen valt att inteåterställa regelverket utan föreslår nya regler.Försämringar införs som slår hårt mot de grupper ochindivider som drabbas, ofta på ett godtyckligt sätt.Motiveringen tycks vara besparingsbehovet, men denekonomiska konsekvensanalysen är torftig och ingaalternativa lösningar övervägs. Det borde varit ensjälvklarhet att följa principen utredning först och beslutdärefter, när nyordningar introduceras i för välfärden viktigatrygghetssystem.Den av regeringen föreslagna övergångsregeln är klartotillräcklig. Enskilda personer riskerar att komma i kläm påett sätt som inte är värdigt en rättsstat.Med stor besvikelse konstaterar vi att varken frågan omtak, kompensationsnivån eller regel om följsamhet mellandagpenningbelopp och löneutveckling aktualiserats avregeringen. följer här upp tidigare krav idenna stora rättvisefråga, vilket också aktualiserar enförstärkt finansiering.Fastställandet av normalarbetstidRegeringens förslag är att beräkningen av normalarbetstidändras. Den arbetstid är avgörande som den försäkrade hadei det arbete som låg till grund för arbetsvillkoretsuppfyllande. En följd därav är också att den dagförtjänst somarbetstagaren hade under den tiden avgörarbetslöshetsersättningens storlek.Före lagändringen fastställdesnormalarbetstiden efter den arbetstid som var normal för denförsäkrade innan han blev arbetslös. Den förtjänstarbetstagaren hade då blev avgörande. I praktiken var det i ettflertal fall inget problem att fastställa vad som var normalt,eftersom arbetstid och inkomst inte varierade underramtiden. För den som haft många arbeten med varierandearbetstid och inkomst måste dock en beräkning ske. I praxisinnebar det att man då såg till de tre bästa månaderna underramtiden. De under vilka man arbetat mestbestämde arbetstidens omfattning och därmed ocksåersättningens storlek. Om man under arbetslöshetenkvalificerat sig för en ny period, ligger den ursprungligaersättningen fast när man påbörjar denna nya period, omdetta sker i ungefärlig anslutning till varandra. Man sökerprincipen att söka efter normal inkomst och den ligger dåinnan arbetslösheten ursprungligen började.Problemen med regeringens förslag är bl.a. följande:Man får en mycket strikt beräkning av arbetstiden ochdärmed ersättningens storlek när den försäkrade först blirarbetslös. Det är med jobb som avgöroberoende hur det sett ut under resten av ramtiden. Detgynnar dem som arbetat mycket just före arbetslösheten,men missgynnar dem som tvingats minska sin arbetstid justföre arbetslösheten. Det sistnämnda är vanligast inför enarbetslöshetsperiod. Många försäkrade får se sin arbetstidminska fram till dess. Samma förhållande råder för enföretagare vars verksamhet går sämre och sämre.Denna argumentation återfinns i den socialdemokratiskamotionen 1993/94:A26, enda skillnaden är att det då var defem sista arbetsmånaderna innan arbetslösheten som ladegrunden för normalarbetstiden istället för regeringensnuvarande förslag på åtta. Det är helt klart att verkligheteninte har ändrat sig sedan motionen skrevs. Det är fortfarandeså att arbetslösa ofta tvingas ändra sin arbetstid och iblandsina arbetsvillkor innan en arbetslöshetsperiod, man fasas utur arbetslivet. Det är också klart att en regel, som innebäratt arbetslösa som accepterar kortare vikariat med lägre lönautomatiskt får sänkt ersättningsnivå, inte befrämjararbetslinjen.Den föreslagna lagregeln slår hårt mot grupper som tillföljd av branschens arbetsförhållanden ofta får kortareanställningar, t.ex. byggnadsarbetare, skogs- ochlantarbetare, anställda inom handeln, hotell och restaurang,och inte minst musiker och skådespelare. Att även månadermed ingen eller obetydlig arbetstid beaktas ger upphov tillhelt orepresentativa resultat vid beräkning enligt regeringensförslag.Enligt mening bör förslaget omnormalarbetstid utgå ur propositionen för att ytterligareberedas. I avvaktan på detta bör de regler som gällde före den1 avseende normalarbetstidens beräkning gälla.DeltidsarbetslösaRegeringen föreslår en begränsning av ersättningen vidsidan av deltidsarbete. Med andra ord, den som erhåller ettfast deltidsarbete ska endast kunna fyllnadsmarkera under300 dagar, eller om man uppnått en ålder av 55 år.I slutet av oktober 1994 uppgick antalet deltidsarbetslösapersoner till 142 300, en ökning med 26 000 jämfört med åretinnan! Från att 1990 ha legat på en nivå av avarbetskraften har den ökat till . avde deltidsarbetslösa är kvinnor. Deltidsarbetslöshet ärsärskilt vanlig inom sjukvården, social omsorg,kontorsarbete och inom handeln. Enligt AMS prognoskommer deltidsarbetslösheten att fortsätta stiga, bl.a. som enföljd av vidtagna besparingar där deltidsarbete är ett inslag iåtgärdsbilden.Deltidsarbetet i sin nuvarande form har ett klart sambandmed att kvinnorna i allt större omfattning vunnit insteg påarbetsmarknaden. Att föreslå en regel som begränsardeltidsarbetandes rätt när det gäller ersättningsperioden äralltså i första hand ett slag mot kvinnorna.Regeringens motiv för att inte återställa regelverket i dettafall är att ersättning vid sidan av deltidsarbete tidigare kundebetalas ut i oändlig tid.Vänsterpartiet håller med om att detta i sig är ett problemmen lösningen på det problemet är inte att begränsaesättningsperioden. Lösningen ligger istället i att lagstifta såatt deltidsanställda äger rätt till anställningar med flerarbetstimmar när sådana finns lediga hos arbetsgivaren. Detär också viktigt att med olika medel minimera inrättandet avdeltidstjänster. Det har också visat sig att ett aktivt arbete frånarbetsförmedlingens sida kan förhindra risken för ett ''evigt''deltidsstämplande inom försäkringens ram. Det börregelbundet och aktivt prövas om ansökan om heltidverkligen föreligger.Att nu enbart koncentrera sig på att begränsaersättningsperioden för de deltidsarbetslösa innebär bara iklartext att de som fyllnadsmarkerar kommer att stämplasut i snabb takt. Det blir kommunernas socialbudget som fårförsörja de som inte kan försörja sig på sitt deltidsarbete.Enligt skall förslaget om begränsning aversättningsperioder för deltidsarbetslösa utgå ur lagtexten såatt samma regler gäller för både heltids- ochdeltidsarbetslösa, både för kvinnor och män. Detta innebäratt vi återgår till den situation som rådde före den 1 juli 1994.ÖvergångsreglerVänsterpartiet konstaterar att införandet av denobligatoriska arbetslöshetsförsäkringen vardåligt utredd och förberedd. Trots detta trädde den i kraft ochknappt 10 000 personer uppbär ersättning frånförsäkringen. Regeringen lämnar förslag på vilka regler somskall gälla vid en övergång för dem som är eller blirarbetslösa före . Däremot saknas regler fördem som blir arbetslösa efter och somupparbetat kvalifikationstid inom ramen för den statligaarbetslöshetskassan. De har ingen möjlighet att ta medsig den kvalifikationstiden in i en annan kassa. Det saknasockså övergångsregler för dem som lämnat sitt arbete medavgångsvederlag före den 1 januari 1995.Även om det inte berör så många är det djuptotillfredsställande att människor lurats till en sämretrygghetssituation än vad som förespeglats avmyndigheterna under den borgerliga regeringens tid. Närlagen nu ändras med kort varsel bör generösareövergångsregler gälla.Vänsterpartiet föreslår att:1. Den som är arbetslös och uppbär inkomstrelateradersättning enligt lagen om kontant arbetsmarknadsstöd, harrätt till inträde i den arbetslöshetskassa inom varsverksamhetsområde han/hon uppfyllt arbetsvillkoret.2. Den som vid utgången av 1994 uppfylldeavgiftsvillkoret enligt övergångsbestämmelserna till 9 § ilagen om arbetslöshetsförsäkring skall, om han/hon sökerinträde i en arbetslöshetskassa före utgången av mars månad1995, anses uppfylla villkoret i den kassan.Eventuellt kan det vara påkallat att införa ytterligaredispensregel för att se till att uppfylld kvalifikationstid förrätten till inkomstrelaterad ersättning kan tillgodoräknas vidfastställande av uppfyllande av medlemsvillkor förarbetslöshetskassa.ErsättningsreglerArbetslöshetsförsäkringen ger låg ersättningsnivå ijämförelse med andra trygghetssystem. Ersättningstaket ärlågt och har sänkts . Taket har hellerinte höjts på sedvanligt sätt som vi krävt i tidigare motioner.Följden är att ersättningsnivån successivt sjunker till engrundnivå som alltmer tappar relation till eninkomstrelaterad nivå.Det bör noteras att den befintliga nivån inte alls når upptill de omtalade som i sig är en alltför låg nivå. I vanligainkomstlägen handlar det i verkligheten om 65--istället.Genom att basbeloppsanknytningen saknas och att denborgerliga regeringen helt cyniskt har låtit bli att höja taketenligt löneutvecklingen förfaller försäkringen som etttrygghetssystem som går att lita på. Denna situation måsteförändras. En följsamhetsregel för dagpenningbelopp börutredas och bör regeringen justeranivåerna enligt praxis i förhållande till löneutvecklingen engång på basis av tidigare etablerad nivå ().Vänsterpartiet kräver att 90-procentsnivån återställs iförsäkringen . För de arbetslösa som ofta ärlåginkomsttagare finns det inte marginaler att klara dagensnivå. En höjning till är en fördelningspolitisktträffsäker åtgärd. Den bidrar också till att förhindralönedumpning på arbetsmarknaden.Finansieringen föreslås ske med justering avarbetsmarknadsavgiften i enlighet med Vänsterpartietstidigare lagda förslag. Detta innebär attarbetsmarknadsavgiften höjs med 0,7 procentenheter.UtredningVänsterpartiet vill slutligen betona vikten av att enutredning tillsätts som har till uppgift att se överarbetslöshetsförsäkringen, dess regelverk, finansiering ochorganisation. Den bör inkludera KAS vars regelverk börmoderniseras. Vi förordar starkt en fortsatt koppling till defackliga organisationerna. Vi vill förbättrakompensationsnivåerna och avskaffa karensdagarna.Vi vill utvidga kretsen som kan försäkra sig motarbetslöshet. Det avgörande är att stå till arbetsmarknadensförfogande men inte kunna få arbete trots aktivt sökande.Exakt hur kvalifikationsreglerna skall vara utformade fårutredas närmare. Det gäller att inte mer eller mindregodtyckligt utestänga nytillträdande på arbetsmarknaden.Därför är reglerna för kvalifikation genom utbildning ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder viktiga. Utredningen börnoggrant pröva konsekvenserna av olika eventuellajusteringar av kvalifikations- och beräkningsregler såvälekonomiskt som för arbetstagare inom olika branscher ochmed olika arbetstidsmönster. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att återställa reglerna omnormalarbetstid till de regler som gällde före ,2. att beslutar att återställa reglerna fördeltidsanställdas ersättningsperioder till de regler som gälldeföre ,3. att beslutar om övergångsregler enligt vad somanförts i motionen,4. att beslutar att höja kompensationsnivån iarbetslöshetsförsäkringen från av denförsäkrades inkomst,5. att beslutar att beloppet för högsta dagpenningsätts till per dag fr.o.m. ,6. att beslutar att höja arbetsmarknadsavgiftenmed fr.o.m. ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillämpning av följsamhetsregeln,8. att begär att regeringen tillsätter en utredningmed uppgift att se över arbetslöshetsförsäkringen enligt vadi motionen anförts.