mot · GH02U202 · 1994-01-25 00:00:00 — Teknik- och kunskapsöverföring till Forskningen har blivit allt klarare överinstitutionernas roll när det gäller utvecklingsprocesser.Den avgörande skillnaden mellan fattiga och rika länder ärofta av institutionell natur. Det utan jämförelse viktigasteutvecklingsinstrument som står till ett lands förfogandeheter goda lagar, d.v.s lagar som garanterar och underlättarden ekonomiska och sociala verksamhet de reglerar. Ett brautvecklingsbistånd handlar således primärt om att hjälpaländer som saknar detta utvecklingsinstrument att byggaupp den institutionella infrastruktur, utan vilken ingenutveckling är möjlig.1993 års till ochRobert kan ses som en bekräftelse på denna nyakunskap. Däremot avspeglas den inte i utformningen av detsvenska biståndet till . Detta framgår bl.a. av enforskningsrapport från där detheter:Merparten av dagens bistånd framstår som ettimproduktivt plottrande med utvecklingsfaktorer avsekundär betydelse, medan de primärautvecklingsfaktorerna, de institutionella förhållandena baraperifert berörs av biståndet. Resursöverföring är intelösningen på utvecklingsproblematiken.Resursöverföringar skapar flera problem än de löser. Attöverföra fysiska resurser till länderna där mekanismerna förutveckling saknas eller fungerar dåligt, är inte baraansvarslöst, det är att uppmuntra korruption och förfall.För mottagarlandets makthavare blir det betydligtintressantare att kontrollera biståndsflödet än attgenomföra de institutionella reformer, utan vilka ingenutveckling är möjlig. Institutionella reformer måste föregåresursöverföringar av materiellt slag, om ett bistånd skall fånågon utvecklingseffekt. (Nätverk för utveckling av , 1991)bildades den ideella föreningenAppropriate Technology , ATS. Bakom dennaförening står företrädare för universitet och högskolor,frivilligorganisationer och näringsliv. ATS vill medverka bärkraftig utveckling i och pekar bl.a. påvilken stor resurs vi har i våra pensionärer. Undersökningarvisar att av alla nyblivna pensionärerkan tänka sig en fortsatt yrkesverksamhet efter pensionen.ATS avser att rekrytera personer med lång erfarenhet avteknikutveckling och innovation och utnyttja deraskunnande för att bistå . Rent praktiskt går det till såatt ett Innovationscentrum inrättas. Genom detta centrumskapas en kontaktyta mellan forskningen på universiteten,biståndsorganisationer och individuella uppfinnare ochinnovatörer ute på företagen. ATS skall medverka till entvärvetenskaplig metodikutveckling och bygga upp enkunskaps- och erfarenhetsbank på biståndsområdet.På det internationella planet har det länge funnits ensådan typ av organisation. En av de första och mest kändaär , somskapades av E.F. Andra s.k. AT-organisationer är TOOL i , i , GATEi och i . Genom (), med högkvarter i ,har dessa organisationer byggt upp ett internationelltnätverk, som förser AT-organisationer i tredje världen medett viktigt tekniskt kunnande. Inom detta nätverk har manlänge efterlyst aktiv medverkan från i dennakunskapsöverföring till u-länder.En av anledningarna till att står utanför dennaverksamhet är det regelverk som styr det svenska biståndet.Den del som gäller enskilda organisationer har utformatsmed tanke på traditionella organisationer avfolkrörelsekaraktär. Dessa organisationer, som redan haregna resurser, kan få avprojektkostnaderna täckta genom anslag från SIDA. Menenskilda organisationer och stiftelser, vars verksamhethuvudsakligen är förlagd till , är utestängdafrån bidrag. Organisationer som ATS, , har alla fåttavslag på sina ansökningar. Motioner med yrkanden omöverföring av anpassad teknologi till har tidigareavslagits med motiveringen att ATS som enskildorganisationer har möjlighet att söka bidrag genom SIDA.Men i själva verket kan ju enskilda organisationer enbartsöka bidrag för sina kostnader i , medan anslag tillverksamheten i inte utgår. Denna rådandesnäva avgränsning har medfört att resurser, som skullekunna få stor betydelse för utveckling, intetagits i anspråk. Man kan verkligen ställa frågan om vi, medtanke på utsatta situation, har råd med ettsådant resursslöseri.I andra länder, t.ex. , har man infört ett nyttbegrepp, Nongovernmental institutions -- NGI. Det är högtid att man i inför ett motsvarande begrepp.Tankegångar i den här riktningen tycks också glädjande nogvinna ökad terräng. Det framgår bl.a. av nr.6/89, där en SIDA-expert i en artikel ''Välgörenhet gör intevärlden bättre'' ifrågasätter om det inte är dags att införa ettnytt begrepp, ''Enskilda institutioner'' som komplement till''Enskilda organisationer''. I ett sådant begrepp skulle mankunna inlemma flera institutioner och stiftelser som sysslarmed icke vinstdrivande biståndsverksamhet men som idaginte kvalificerar sig för bidrag.Liknande tankegångar framförs i professor utredning ''Innovationer för ''. Bl.a. föreslåsi denna utredning inrättandet av ett Innovations-centrummed egen styrelse och att satsapå idéer. Genom att till detta centrum knyta en med kontakter med teknopoler i u-länderskulle man kunna göra en god insats för de fattiga länderna,som man befrämjar teknikutvecklingen i . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om enskilda institutioner och ominrättandet av en och ett svensktInnovationscentrum till förmån för biståndsverksamheten.