mot · GH02Kr254 · 1994-01-25 00:00:00 — Kulturen definieras ofta som andlig odling. Kulturen ärbetydelsefull som ett led i att tillgodose människans andligaintressen. Filmregisören har i boken''Den förseglade tiden'' diskuterat konstens uppgift. ''...konstens uppgift ...är att förklara för konstnärensjälv och för omgivningen vad människan lever för, vadhennes tillvaro har för mening. Att försöka förklara förmänniskor varför de hamnat på denna planet; och om inteförklara, så åtminstone ställa frågan. ''Kulturen är grunden för all samhällsutveckling, denutvecklar demokratin och stärker samhällsgemenskapen.Kulturpolitiken skall syfta till att vårt kulturarv värnas ochlevandegörs samt förmedlas till kommande generationer.Jämsides med en långsiktig planering av denekonomiska och sociala utvecklingen måste man därförplanera för den kulturella utvecklingen. Ävenkulturpolitiken måste anpassas till de samhällsekonomiskaförutsättningarna. Det är angeläget att de resurser somställs till förfogande används effektivt så att kulturen ocksåi framtiden kan ges goda ekonomiska villkor.Det är viktigt att alla människor har möjlighet att deltaoch engagera sig i olika kulturaktiviteter. Geografiska,ekonomiska och sociala hinder måste motverkas.Det kulturpolitiska ansvaret åvilar centrala, regionalaoch lokala instanser i samverkan. Staten skall svara förbasresurserna till nationalinstitutionerna. Landsting ochkommun bör inrikta sitt stöd på regionala och lokalaverksamheter. Sponsring kan vara positivt med bör inteligga till grund för den reguljära verksamheten.Kulturen -- i den snäva mening som är nödvändig somdefinition -- kan aldrig vara helt marknadsstyrd. Vissabasfunktioner krävs för en kulturell frihet ochvidareutveckling, och för att främja kulturintresset i stort.Staten måste ta ansvar för en kulturell infrastruktur, ettstamnät.Enligt kulturministern (1993:24) har kulturpolitikensedan 1970-talet i hög grad varit inriktad på att främjauppbyggnaden av regionala kulturinstitutioner. Det harresulterat i att det nu på länsnivå finns en struktur etableradav i första hand teatrar, museer, bibliotek och orkestrar.Ministern menar dock att nätet av regionala institutionerinte är helt fullt eller slutgiltigt utbyggt.1990 presenterade en internationell expertgrupp påuppdrag av en rapport över den statligakulturpolitiken i (1990).Gruppen menar att den statliga politikens framgångar medavseende på förstärkningen av kulturen i regionerna och avkulturinstitutionerna utanför är något av detmest imponerande i det svenska kulturlivet. Den anser attdet var politiskt välbetänkt och ekonomiskt förnuftigt attförstärka kulturen i regionerna.Gruppen konstaterar dock att fårmerparten av de statliga kulturanslagen och att det finns fåinstitutioner med nationellt eller internationellt renommé påandra håll i landet. Expertgruppen ställer frågan om intemer resurser borde koncentreras till några utvalda orterutanför och om det inte borde skapas statligakulturinstitutioner i regionala centra.Vi anser att det regionala nät kulturministern talar ombör kompletteras med kulturella stödjepunkter ute i landetmed statliga bidrag. Dessa punkter behöver intenödvändigtvis erbjuda ett brett kulturutbud utan skullekunna representeras av en enskild institution som visat pågod kvalitet ur ett såväl nationellt som internationelltperspektiv. På så vis skulle en bra kulturell infrastrukturkunna skapas.Målsättningen för det statliga stödet skall vara att ökamångfalden och tillgängligheten och inte verka alltförstyrande, att stödja kvalitetsproduktion och därigenommotverka kommersialismens negativa krafter. Bidrag skallutformas så att de främjar konstnärlig verksamhet.Den svenska statsmakten har utvecklat stödsystem förkonstnärer inom fem huvudområden: allmänt stöd tillkulturinstitutioner, subventioner till kulturindustrierna,stödordning för konstnärer, särskilda insatser för arbetslösakonstnärer samt insatser för konst i offentlig miljö. Statenstödjer dessutom konstnärlig utbildning.Det finns en rad bidrag direkt till kulturskapare, allt frånmindre resestipendier till inkomstgarantier som ger engrundtrygghet för livet. 1988 fanns 129 livslångainkomstgarantier på max 129 000 kronor.Kuturell frihet, mångfald och vidareutveckling skallfrämjas genom att kulturskaparna får goda arbets- ochekonomiska villkor. expertgrupp frågar sigdock om inte stödet i större utsträckning skulle kunnarelateras till särskilda projekt eller avgränsade konstnärligauppdrag. De konstaterar att staten lägger ut mycket pengarpå inkomststöd till konstnärer, men frågar sig om insatsenär välmotiverad och hur utbytet av den kan beräknas.Vi stödjer expertgruppen i att en önskvärd förändring avstödet till enskilda konstnärer vore att i större utsträckningknyta det till särskilda projekt eller bestämda konstnärligauppdrag. Kanske underskattar det nuvarande systemetbehovet av en bedömning av konstnärer som bygger påkonkurrens och vidgade plattformar för allmänterkännande, för att bygga upp ett konstnärligt renommé ochhärda de konstnärliga insatserna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kulturella stödjepunkter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att stöd till enskilda konstnäreri större utsträckning borde knytas till projekt elleravgränsade uppdrag.