mot · GH02A68 · 1994-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:186 Ändringar i arbetsmiljölagen Översynen av arbetsmiljölagen bygger i storutsträckning på förslag som framlagts inom denarbetsmiljökommission som 1988 tillsattes av densocialdemokratiska regeringen. Det kan konstateras attmånga av de reformer som skett inom arbetslivets områdehar tillkommit tack vare detta socialdemokratiska initiativ.De nu framlagda förslagen innebär flera förbättringar avden nuvarande arbetsmiljölagen. Av särskild vikt ärförtydligandet av skyddsansvaret vid gemensammaarbetsställen för den som råder över arbetsmiljön samt förden som anlitar inhyrd arbetskraft. Angelägna förändringarär även möjlighet till varningsinformation och återkallelseav levererade produkter samt införande avsanktionsavgifter kopplade till direkt straffsanktioneradeföreskrifter.Det finns emellertid också skäl att rikta invändningarmot propositionen.Gemensamma arbetsställen m.m.I stort är de förändringar som föreslås i fråga omklargörande av skyddsansvaret på gemensammaarbetsställen tillfredsställande. Det är angeläget att densamordningsansvariges roll preciseras på det sätt som nuföreslås exempelvis beträffande tidsplanering av arbetet,utfärdande av skyddsregler för arbetsstället och tillgång tillpersonalutrymmen. Förändringarna är av särskild vikteftersom de även omfattar egenföretagare/entreprenörer.Inom flera delar av arbetsmarknaden innebär arbetet är beroende av anordningar, exempelvis lastkajer,lastanordningar m.m. som inte tillhandahålls av den egnaarbetsgivaren utan av den som råder över ett arbetsställe.Vi välkomnar därför att arbetsmiljökraven på detta nu tasupp i lagen.Av specialmotiveringen framgår dock klart att ägareeller nyttjare av bostadsfastighet ej omfattas av dettarådighetsansvar vilket vi anser vara en allvarlig brist i lagen.Vi anser att en utvidgning och ett förtydligande av lagenmåste göras ifråga om den nu föreslagna i 3 kap. 12 §, så attden även kan tillämpas för förbättring av arbetsmiljön fördrifts- och underhållspersonal som ej är anställd av ägareeller nyttjare av bostadsfastighet.Den viktigaste frågan utredaren har haft att behandlagäller arbetsmiljöansvaret för inhyrd arbetskraft. I 3 kap.12 § föreslås nu en utvidgning av skyddsansvaret till inhyrdarbetskraft vilket vi välkomnar. Även arbetsgivare somanlitar entreprenörer/egenföretagare som ofta haranställningsliknande förhållanden bör omfattas av lagensarbetsgivaransvar för arbetsmiljön. Detta bl.a. på grund avden ''illojala'' konkurrens som företag med vanliga anställdaeller uthyrda entreprenadanställda i förhållande tillegenföretagare/entreprenörer kan drabbas av. AML börinte ge någon anställningsform särställning.Propositionens argumentering att privatpersoner får ettarbetsmiljöansvar när de anlitar specialister är knappasthållbar. Detta är i så fall även tillämpbart på ''inhyrdpersonal'' eftersom även dessa kan utnyttjas avprivatpersoner.Enligt vår mening bör skyddsansvaret också innefattaegenföretagare för att undvika att ''social dumping'' blir enkonkurrensfaktor mellan entreprenörer som sökeruppdragsgivare. Risken för detta är mycket stor till följd avden ökning som kan förväntas av egenföretagandet, isynnerhet om var och en med F-skattsedel skallbetraktas som egenföretagare och om facket ej längre skallha vetorätt vid anlitande av entreprenörer.Många egenföretagare (entreprenörer) haranställningsliknande förhållanden. Entreprenörer riskeraratt utsättas för olämpliga förhållanden ifråga om exempelvisarbetsorganisation och arbetstider som de avkonkurrensskäl eller av andra skäl har mycket svårt attpåverka. Därmed kan även arbetsmiljön för anställdpersonal påverkas negativt. Därför anser vi attrådighetsansvaret enligt 3 kap. 12 § AML även bör omfattaegenföretagare.Sanktioner m.m.Vi välkomnar förslaget om sanktionsavgift men villunderstryka vad som sägs i betänkandet om att det relativtbegränsade tillämpningsområdet för sanktionsavgifter påsikt måste kunna utvidgas, exempelvis tillinternkontrollområdet kopplat till bl.a. kravet påhandlingsplaner och sammanställningar av ohälsa ocharbetsskador.Den föreslagna förändringen innebär bl.a. att man intebehöver finna en enskild ansvarig för brott motarbetsmiljölagen. Den fördelen har även företagsboten.Den sanktionsformen har dock sällan använts p.g.a. devillkor som gäller för utnyttjande av företagsbot -- krav pågrovt åsidosättande etc. Vi vill här understryka vikten avutredningens förslag att miljöskyddskommittén skallutarbeta förslag angående lagändring för att underlättautnyttjande av företagsbot.Skyddet för gravida kvinnor och fostret i arbetslivetÄven om Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) erhållitbemyndigande att utfärda föreskrifter som omfattar gravidakvinnor och fostret, kvarstår oklarhet i vilken utsträckningövriga lagregler är tillämpbara. Lagen och de på lagenbaserade föreskrifterna måste vara tydliga ifråga om vilkaåtgärder som är möjliga att kräva. Ett bemyndigande i sigger dessutom ingen garanti för att föreskrifter verkligenkommer att utfärdas. Rätten till omplacering är angelägenmed hänsyn främst till att såväl den gravida kvinnan somfostrets hälsa riskeras, men även på grund av attsjukskrivning i alltför många fall blir den åtgärd som vidtas.Det kan konstateras att den grundläggandeförfattningen på det kemiska området ''den hygieniskagränsvärdeslistan'' innehåller ett förhållandevis litet antalämnen som är ''R-märkta'', d.v.s. där reproduktionsriskerär angivna. Inte ens kvicksilver är angivet som riskfaktor idenna föreskrift.Cirka 30 000 av de omkring 100 000 kvinnor som årligenföder barn tvingas utnyttja den s.k.havandeskapspenningen enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Det skäl som krävs för atthavandeskapspenningen skall kunna utnyttjas är att arbetetär tungt eller på annat sätt mycket fysiskt krävande.Omkring 1 miljon ersättningsdagar medhavandeskapspenning tas ut . Utöver arbetstyngdgäller denna ersättning endast vid arbete med bly och viddykeriarbete. Den gäller ej vid arbete med strålningsriskeroch ej heller när reproduktionsskadliga ämnen (R-märkta)finns på arbetsplatsen.Många kvinnor som utsätts för arbetsmiljörisker tvingassåledes ta ut sin föräldrapenning . Rätten tillomplacering har i ett fåtal arbeten kunnat inskrivas i avtal.Rätten till omplacering finns ej utöver när rätt tillhavandeskapspenning föreligger inskriven iarbetsmiljölagen eller några föreskrifter. Gravida kvinnoromnämns enbart kort i en föreskrift angående anpassningoch rehabilitering.Här finns således ett mycket stort hälsoproblem förkvinnor -- och för -- som måste åtgärdas.Också ekonomiskt drabbas nu många kvinnor eftersomersättningsnivån sänkts. Vi anser inte att kvinnor på dettasätt skall få ''betala'' för att arbetsmiljön innebär risker fördem själva och deras ofödda barn.En rad olika miljöfaktorer -- fysiska, kemiska ochpsykosociala -- måste beaktas i förhållande till eventuellarisker för gravida kvinnor och deras . Hänvisning tillgränsvärdeslistan och kemiska riskfaktorer är inte tillräckligeftersom det finns belägg för att även fysikaliska ochorganisatoriska förhållanden i arbetsmiljön kan påverkagravida kvinnor och . Grunden för lagstiftningen börenligt vår uppfattning vara att gränsvärden och övrigamiljökrav skall utformas så att varken gravida kvinnor,fostret eller männens reproduktiva funktioner tar skada.Särregler som riskerar att leda till utestängning av kvinnorfrån arbetsmarknaden måste undvikas. Här måste engrundlig översyn göras av berörda lagar och derastillämpning. Berörda myndigheter är bl.a. ASS,och Kemikalieinspektionen.När det finns klara specifika riskindikationer ochförebyggande lagstiftande och övriga insatser inte ärtillräckliga måste anpassande åtgärder vidtas påarbetsplatser för gravida kvinnor och fostret genomändrade arbetsuppgifter/omplacering i enlighet med vadsom sägs i EG-direktivet.Vi anser att detta är frågor som ytterligare behöveråtgärdas såväl i arbetsmiljölagstiftning som iledighetslagstiftningen. En förstärkning och ettförtydligande av den svenska lagstiftningen och/ellerföreskriften på området bör vidtas. Vi utgår från att dettaarbete kan genomföras och i samarbetemed arbetsmarknadens parter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att förtydligaarbetsmiljölagen med avseende på arbetsmiljön för drifts-och underhållspersonal,2. att beslutar att skyddsansvar enligt 3 kap. 12§ även skall omfatta egenföretagare/entreprenörer somanlitas under anställningsliknande former,3. att hos regeringen begär en översyn ienlighet med vad som anförts i motionen om skyddet förgravida kvinnor och fostret.