mot · GH02U228 · 1994-01-25 00:00:00 — främsta problem är skuldbördan. Flödet avpengar går från de fattiga länderna till de rika. Om sammavillkor gällt för skulderna som när pengarna lånats hade för länge sedan betalt tillbaka allting.Skuldavskrivning är det enda försvarbara.Regeringen är medveten om att biståndskredit kommeratt öka skuldbörda (bil 4 s 75). Likväl föreslårman att ett system med krediter i stället för bidrag skainföras av : ''I huvudsak börbiståndskrediterna ges för finansiering avinfrastrukturprojekt i låginkomstländer med liten ellermedelstor skuldbörda. ''Jag yrkar avslag på detta förslag.Vem har nytta av u-krediterna?I-ländernas företag vill gärna bygga stora anläggningari med statliga u-krediter. Det är från företageninitiativen till projekten kommer.Företagen tar inga risker. Krediterna betalas direkt tillleverantörerna. Företagen kompenserar sig för självriskengenom ett påslag på priset. U-landet står för garantipremienoch tvingas ta ansvar för skulden också på misslyckadeprojekt. Det är ofta de fattiga som drabbas av skuldbördan,inte de personer i u-landet som beslutat om projektet ochsom kan ha haft personlig nytta av det. Till skillnad frånSverige räknar många länder hela krediten som bistånd.Också biståndslånen administreras av banker, sombevakar sina intressen när trängda situationdiskuteras i . Det är troligt att det är företagen ochbankerna som har nytta av biståndsdelen i u-krediten,snarare än u-landets folk.Syd tvivlar på nyttan av Nords policy och storskaligaprojektDet finns talrika vittnesmål om hur storskaliga projektfår katastrofala följder i , både för de fattiga ochför miljön. (Syd) har börjat ifrågasätta detkloka i att vara beroende av i-länderna (Nord). De ser attNords policy haft och fortfarande har överväldigandenegativa följder för dem.Den internationella ekonomiska världsordningenmissgynnar systematiskt Syd. lånade''petrodollars'' under förespegling att inflationenskulle hjälpa till att amortera skulden. Förutsättningarnahar försämrats radikalt. I och med i-ländernasinflationsbekämpning och räntehöjning i förening meddrastiskt sänkt pris på export, har u-ländernasskuldtjänstbörda blivit omöjlig att bära. Den orimligasituationen råder nu att nettoflödet av kapital går från till i-länderna!De strukturanpassningsprogram som Internationellavalutafonden och kräver av skuldtyngdaländer möter fortfarande skarp kritik från tredje världensegna experter och från biståndsarbetare som till skillnadfrån Valutafondens personal har erfarenhet från fältet. Detär allmänt erkänt att programmen drabbar de sämst ställdasärskilt hårt. Men programmen är också ineffektiva för deändamål de vill tjäna. Investeringarna ökar inte och det bliringen bättre ordning på det skuldtyngda landets ekonomi.Jag tvivlar på att skulle utvecklats från det u-land vivar till välståndet , om vi då varit utsattaför Valutafondens nuvarande policy.Välfärdsstater byggdes upp depression,trots skolekonomernas livliga protester. Staten satsade påutbildning, hälsovård, arbete och köpkraft och fick fart pånäringslivet. Skolekonomerna förordade i stället att manskulle dra ned på de offentliga utgifterna, precis som deekonomer som utarbetar Valutafondens och Världsbankenspolicy kräver att skuldtyngda ska göra.Nej till kreditbistånd för länder i skuldfällanRegeringen föreslår att ska utöka kretsen somtar emot kreditbistånd också till ''betalningssvaga'' länder,som inte har egen administrativ kompetens att klaraprojekten, men som gjort upp med Valutafonden ochVärldsbanken om sin ekonomiska politik. Endast storaprojekt kommer i fråga, i 100-miljonerklassen. Enligt denutredning som ligger bakom regeringens förslag börprojekten samfinansieras bl a med och vi börlita till deras bedömningar.Att lämna kreditbistånd till ett land i skuldfällan är enligtmin åsikt olämpligt. De med krediten förknippadeåtagandena lägger sten på börda för som ärutlämnade till de rika ländernas banker förskuldomförhandlingar.Särskilt olämpligt för utvecklingen måste det vara attlåna till storskaliga anläggningar för som inte självahar den säregna sorts administrativa kompetens som krävsför att bemästra de internationella finansorganens mycketspeciella ritualer och som inte själva kan genomföra ochdriva storskaliga, komplicerade projekt.Grundläggande för en demokratisk utveckling är attmänniskorna i landet själva har grepp om processen. Jaganser därför att det är principiellt felaktigt att stödja storaoch komplicerade projekt som inte kan administreras avlandet självt. Svenskt kreditbistånd bör inte utvidgas till''betalningssvaga'' länder.Regeringens förslag om en försöksperiod med ett systemför biståndskrediter till betalningssvaga länder bör alltsåavslås och inte anslås för detta ändamåltill BITS för /95. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om en tvåårigförsöksperiod med ett biståndskreditsystem,2. att till BITS anvisar ett i jämförelse medregeringens förslag för /95 sänkt anslag med50 .