mot · GI02Sf2 · 1994-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:26 Förlängning av tiden för stimulansbidrag till kommuner som ökar sitt flyktingmottagande I propositionen tas frågan upp om en utvidgning avstimulansbidraget. Det är emellertid också mycket viktigtatt det bidrag som staten ger fungerar på ett bra sätt ute ikommunerna, dels för flyktingarnas skull, dels också förkommunernas skull. Till , som i dessa frågor fårbetraktas som tillhörande storstadsområde(), har det kommit ca 850flyktingar. Det skall jämföras med det avtal på 200flyktingar som kommunen tecknat med . Med tanke på bl.a. att hartomma lägenheter beräknas mottagandet vid årets slutuppgå till 1 200--1 300 personer.De senaste månaderna har en påtaglig ökning avanknytningsärenden noterats. Någon avmattning förmärksinte.Fram t.o.m. september har ca 100 sekundärflyktingarkommit. Hälften av dessa har bott mer än iannan kommun varför kommun ej erhållerstimulansbidraget. De flesta av dem har dessutom ejpåbörjat sfi-undervisning i sin tidigare kommun.Arbets- och socialnämnden i har för 1994antagit ett program för flyktingmottagandet somtillförsäkrar flyktingar kvalitet och effektivitet imottagandet.Under maj månad kunde förvaltningen konstatera att deflesta kvalitets- och effektivitetsmål satts ur spel.Under våren har administrationen förstärkts med nyatjänster.Idag behövs ytterligare personal. Vid senasterekryteringen saknas sökande med erfarenhet avflykting/invandrarfrågor. Lokalerna är nu utnyttjade tillbristningsgränsen så att mycket stora problem medexempelvis sekretess föreligger.Möjligheter att expandera i nuvarande lokaler finns inte.Socialbidragshanteringen dras med kvalitetsbrister p.g.a.den stora tillströmningen. Arbetsförmedlingens resurserräcker inte till. Komvux, som ansvarar för sfi, saknar idagkompetenta lärare efter att under innevarande år ha etttjugotal sfi-grupper igång. Nämndens mål att starta sfi enmånad efter ankomst går ej att uppnå.Många flyktingar är i stort behov av psykiatriskbehandling, både vuxna och barn, men dessa behov kan intetillgodoses på grund av bristande resurser inom sjukvården.Två socialsekreterare har som huvudinriktning iflyktingmottagningen att besöka barnfamiljer. Förstadelrapporten ger en mycket allvarlig bild avbarnens hälsotillstånd.Förutom att sjukvården har bristande resurser för bådefysisk och psykisk barnhälsovård, dras skolan också medkvalitetsproblem med tanke på att allt sker snabbt utannågra förutsättningar för planering. Samma problemföreligger också inom barnomsorgen.Exempelvis har elever fått vänta två-tre månader innangymnasieutbildning kunnat erbjudas.Från flyktingfamiljerna kommer också kritik för attde anser att deras behov ej kan tillgodoses inom rimlig tid.Jag vill på detta sätt uppmärksamma ochberört utskott på att förutsättningarna för att fullföljaflyktingmottagandet enligt de mål som uppsatts avriksdagen ej längre föreligger. Att på kort sikt inte kunnaerbjuda vuxna och barn adekvat sysselsättning, utbildningoch vård innebär på lång sikt uppenbara risker försvårigheter i integrationsarbetet och därmed motsättningari samhället.Att föreslå lösningar på ett sådant komplext problem ärnaturligtvis svårt. anvisar en väg i sinanslagsframställning.En generös flyktingpolitik måste som grund ha enacceptans hos folkflertalet. Genom kontakter mellanmajoritetsbefolkningen och invandrarna ges möjlighet förökad tolerans. Därför har den tillämpade Hela-Sverige-tar-emot-strategin varit en bra grund för den fördapolitiken. har den dock mött problem genom attvissa kommuner (storstäderna och vissa grannkommuner)fått ta emot fler flyktingar än de slutit avtal om och andrakommuner, främst i , inte fått det antal flyktingarde velat ta emot. Denna situation leder till att vissa resurserför svenskundervisning, daghem, skola m.m. inte utnyttjasmedan väntetiden blir lång och kvaliteten sämre i dekommuner vars resurser inte räcker till på grund avplanerad inflyttning.Systemet med generalschablonen till kommunerna tarinte hänsyn till att följdinvandringen på detta sätt också blirstörre till storstadsområden och att dessa därmed får bäraen större andel än andra kommuner av de ökadekostnaderna.Enligt verkets mening skulle man kunna komma till rättamed en del av dessa problem genom att göra systemet medintroduktionslön som ersättning för deltagande imottagningskommunens introduktion (sfi, kompletterandeyrkesutbildning m.m.) obligatoriskt. Genom hänvisning tillatt en invandrare har sin försörjning knuten till introduktioni en annan kommun kan storstadskommuner motverkaströmmen av oförutsebara inflyttningar. En sådan ändringskulle också understödja Hela-Sverige-strategin.Introduktionens mål är ett arbete som ger försörjning.Introduktionsplanen -- ett samarbete mellan flyktingen,kommunen och arbetsförmedlingen -- är det tekniskahjälpmedel som används för att planera vägen till arbete.Introduktionsplanen är en förutsättning förutbetalning av generalschablonen. Det är dock planensinnehåll och genomförande som är det avgörande -- inte atten planering skett. Därför menar verket att dessuppföljningsansvar gentemot kommunerna borde innehållaen möjlighet att innehålla/reducera samt återkrävaschablonersättning helt eller delvis gentemot kommunervars introduktionsplaner inte har ett innehåll ochgenomförande som överensstämmer med prop 1989/90:105.En annan väg är att bidraget verkligen följer flyktingen.En nackdel med detta är naturligtvis risken för segregationom alltför många flyktingar samlas i samma ort ellerbostadsområde. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder för attundvika en alltför stor koncentration av invandrare till vissakommuner.