ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Jo603 · 1994-01-25 00:00:00 — I finns ett mycket stort antal vattendrag avvarierande storlek. Många av dessa finns i utprägladglesbygd, ofta otillgängliga för de flesta människor eftersomdet med tiden har skett en förbuskning runt vattendragen.I många andra län är förhållandena likartade medan deti några län finns ett stort bebyggelsetryck vid strändersamtidigt som det av olika skäl finns anledning att förhindrasådan bebyggelse i vissa områden.Eftersom förhållandena skiljer sig så mycket är detorimligt med ett generellt strandskydd över hela landet.Visserligen har utredningar föreslagit förändringar sominnebär möjligheter till lokal anpassning. Dessa har tyvärrvarit av begränsat värde och har dessutom inte lett till någotbeslut från sida.Det finns flera skäl till att strandskyddslagen börförändras, förutom att generella bestämmelser är felaktigaeftersom de inte tar hänsyn till faktiska förhållanden. Ettskäl är att strandbebyggelse kan motverka utarmningen avglesbygder och öka möjligheter till att bibehålla servicen ibefolkningssvaga områden genom att erbjuda ett attraktivtboende där. Av naturhänsyn finns det anledning att hävaförbud eftersom det ofta visar sig att en levande landsbygdmöjliggör en ökad naturhänsyn och biologisk mångfald.Motiven att vårda naturen ökar om människor tillåtsbosätta sig på landsbygden. Förbuskning och igenväxningblir följden av ett generellt förbud i ett glesbygdslän somJämtland. Det är en oönskad utveckling som man i andrasammanhang försöker motverka.Det generella strandskyddet bör tas bort och ersättas avdet skydd som kommunerna anger i sitt planarbete. kan behöva skyddas av naturhänsyn. Staten börange vilka som har ett allmänt skyddsintresse genom storanaturvärden. På så vis stärker man skyddet där det bästbehövs. Kommunerna har sedan i sitt detaljplanearbetemöjlighet att ta hänsyn till det rörliga friluftslivet ochundanta vissa särskilt skyddsvärda stränder frånbebyggelse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förändra naturvårdslagensstrandskyddsbestämmelser.
mot · GH02Jo607 · 1994-01-25 00:00:00 — Stranderosion i Ystads kommun och på många olika sätt har frågan omåtgärder för att stoppa stranderosionen i södra , ochi synnerhet i Ystads kommun, aktualiserats. är dockproblemet överhängande, och åtgärder måsteomgående sättas in för att inte stora värden skall gåförlorade. Den flera , inbjudandesandstrand som fanns för bara något tiotal år sedan, har idagåtertagits av havet, som fortlöpande äter sig in i kustlinjeni en takt av per år.Problemställningen är mycket väl utredd, bl.a. av HansHansson, docent vid , , . Det finns mycket realistiskaförslag på insatser både i , på stranden och ettstycke ut i havet. Allt detta material finns tillgängligt bl.a.på i kommun.Det är av största vikt med en snar insats särskilt vid ettpar punkter av kuststräckan, strandbad och ettavsnitt av kustvägen nära stad. Om ingen åtgärd skerkommer en stor kapitalförstöring att ske både avenskild egendom, VA-system och vägar.Ystad med dess stränder och rekreationsmöjligheter förturister har riksintresse. Alla de drabbade småhusägarnasom ser sina hus hotade av att sköljas ut i havet harnaturligtvis intresse av snabba åtgärder. Det har ocksåYstads kommun, både på grund av de hotade VA-anläggningarna, vägarna och turistanläggningen. Kostnaderför åtgärderna, som bl.a. består i sammanlänkadebetongplattor och byggande av pirar, bör därför fördelasjämnt mellan stat, kommun och drabbade småhusägare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om insatser mot stranderosion iYstads kommun.
mot · GH02Jo608 · 1994-01-25 00:00:00 — är ett grunt hav, med ett medeldjup under 30m. Det är därför mycket känsligt för föroreningar, någotsom torde vara känt för de flesta. Vad som inte är likabekant är att södra är särskilt grund, och än merutsatt för föroreningarna. Avstånden är små: bara 15 milmellan och , och , lider svårt avövergödning som bl.a. yttrar sig i en kraftig tillväxt av algeroch tång/sjögräs. Denna blandning av tång och sjögräsligger som väldiga sjok vid strandkanten på . Intesällan sträcker sig tångbältet 5 m upp på stranden och 10--15m ut i vattnet, kilometer efter kilometer av stranden. Dennaövergödning av och är tillstörsta delen en effekt av lantbrukets gödsling iKristianstads län.När tången i sommarvärmen ruttnar till en lilafärgadstinkande smet innebär detta naturligtvis avsevärdaolägenheter, varav man kan nämna sjöfåglarnas situation,både fritids- och yrkesfisket, turism och bad, dekustboendes svåra sanitära situation när man bokstavligenbor bredvid en ruttnande och svavelstinkande sophög.Men det som i fiskelägen och badstränder ärett besvärande problem, är ju -- sett ur en annan, och merpositiv synvinkel -- en stor tillgång.Tång är ett mycket bra jordförbättringsmedel. Förehandelsgödslets tid stod tångtäkt på högti pris hos bönderna. Markerna skiftades så att bönderna ficksmala tegar ned mot havet -- allt för att få rätt till tångtäkt.Idag bärgas ingen tång, trots att tången är mycketlättillgänglig längs de långgrunda stränderna.Det vore en miljö- och nationalekonomisk vinst omriksdagen ålade lantbruksnämnderna att informerabönderna och aktivt verka för tångtäkt och gödsling medtång, och då i synnerhet i län. En ekologiskcirkel skulle därmed bli sluten, med både en ekonomisk ochmiljömässig vinst. Tången har ett oförtjänt dåligt rykte, dåman menar att den innehåller ogräsfrön och stinker. Dettatorde dock vara ett problem som lätt löses med en tidskompostering, på samma sätt som med naturgödsel.Turismens värde för är stort, och vårasandstränder är en av de störtsa turistattraktionerna. Attvårda och rensa sandstränderna är därför av störstabetydelse också ur turismsynpunkt.Det har framförts som invändning mot att ta tillvaratången att den bör ligga kvar på stränderna och bindasanden. Både faktiska och historiska skäl talar dock motdenna invändning. Tången ligger inte någonstans på självasanddynerna, där den ju faktiskt kunde haft en bindandefunktion, utan i vattenbrynet och ett drygt tiotal meter ut ivattnet, samt de första av stranden. Mellansanddynerna och tångbältet sträcker sig 50--100 m rensandstrand där badgästerna ligger. Den sanden är inte''bunden'' av tången, och ligger uppenbarligen kvar år efterår. Och ser man på tångens bindande förmåga i ett historisktperspektiv så har under århundraden tången forslats bortoch lagt på åkrarna utan att därmed sanden i vattenbrynetpåverkats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att rensa sandstränderfrån ruttnande tång.
mot · GH02Jo610 · 1994-01-25 00:00:00 — Jättelokan (Heracleum mantegazzianum) ochnärstående former, har spritt sig mycketkraftigt inte bara i vårt land utan också i andra länder iEuropa. Särskilt från forna och Englandhar rapporterats om problem till följd av jättelokansspridning. I har björnlokan införts somprydnadsväxt.Arten är synnerligen skrymmande. Lokan kan bli 2--3meter hög och utvecklar stora blad. Därmed tränger denmed lätthet undan annan växtlighet. Får beståndenutvecklas fritt expanderar de snabbt i omfång.Plantans växtsaft innehåller furocoumarin som är starktfototoxiskt. Detta innebär att kombinationen av växtsaftoch solljus på hud ger upphov till kraftiga och svårläktasmärtande hudutslag och i bland hög feber. Det finnsundersökningar som visar att dessa akuta besvär kan övergåi permanenta eksemartade utslag.Från finns exempel där jättelokan bildat väldigamonokulturer på många hektars utbredning, såsom vidkusten vid och längs . Spridningen avjättelokan i bl.a. och delar av östkustenär oroväckande. Förekomsten tunnar utnorr om men arten förekommer ända upp iVästerbotten. Spridningen sker i hög grad längs vägar,järnvägar och floder. Växter som uppträder som besvärande ogräs börnormalt ses som något som kommer och går. Vanligabekämpningsåtgärder kan vara tillfyllest. Beträffandejättelokan är det dock tveksamt om arten någonsin spontantlämnar den areal som den etablerat sig på. Samtligabestånd, små som stora, som lämnas obeaktade kan väntasöka . Det allvarligaste är dock inte detta, utanetableringen av nya bestånd.Numera görs insatserna målmedvetet och rationellt ochmed gott resultat. Så t.ex. i vissa Skånekommuner därjättelokan först orsakade problemen. ochSJ/har också genomfört betydelsefulla insatser.Kostnaderna för den bekämpning som genomförstorde röra sig om miljonbelopp . Risken finns attdenna kostnad kommer att öka kraftigt omåtgärderna eftersätts. Ur ekonomisk synpunkt borde detdärför vara bättre att se till att få bort arten helt. Det ärfortfarande möjligt i en stor del av landet.Flera europeiska länder har problem med jättelokan ochdess spridning. Av våra grannländer är det i första handDanmark som arbetat med problemet. Lagstiftning riktadmot björnlokan finns bl.a. i Storbritannien.Svensk lagstiftning finns redan som rör enskildaväxtarter, dels sådana som är riskabla frånväxtskyddssynpunkt, dels utrotningshotade arter och artersom berörs av narkotikalagstiftningen. När det gällerinförsel kan regeringen förordna om direkt förbud.Ingen av de befintliga förordningarna är tillämpliga påjättelokan. Rätten att odla och sprida jättelokan på egenmark kan endast begränsas genom särskild lagstiftning.Vår uppfattning är att frågan om lagstiftning i syfte attförhindra spridning av jätteloka bör prövas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förhindra spridning avjätteloka.
mot · GH02Jo613 · 1994-01-25 00:00:00 — Källsortering av hushållssopor är en grundläggandeförutsättning för möjligheterna att återvinna papper, glasoch andra material. Genom återvinning minskarresursslöseriet.Ett särskilt problem har emellertid uppstått när detgäller möjligheterna att återvinna färgat och osorterat glas.Detta skedde vid i en av de tvådå använda ugnarna. Den aktuella ugnen lades dock nerunder 1991. Vid glasbruket i återanvänds nästanuteslutande vitt sorterat glas.För glasåtervinningen i innebär detta att detsnabbt kommer att växa upp ett ''glasberg'' som, om ingetgörs, kommer att deponeras på olika soptippar runt om ilandet. Problemet förstärks av det faktum attexportmöjligheterna är ytterst begränsade.Att inte ta vara på stora delar av glasavfallet innebär ettallvarligt resursslöseri. Därför är det ytterligt angeläget attfinna alternativa användningsområden.Problemet är att det saknas forskning och utveckling pådetta område. Därför krävs omedelbara insatser frånsamhällets sida. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skyndsamma insatserför utveckling av alternativa användningsområden förglasavfall.
mot · GH02Jo618 · 1994-01-25 00:00:00 — Bevarande av genresurser för trädgårdsväxter För del har ett systematiskt arbetemed att inventera och bevara den biologiska mångfaldenbland kulturväxterna bedrivts inom ramen för Nordiskagenbanken (NGB).Nordiska genbanken är ett naturligt centrum fördokumentation och bevarande av den genetiska variationenhos värdefullt växtmaterial av jordbruks- ochträdgårdsväxter i . NGB har dock haftotillräckliga resurser för att kunna säkerställa denbiologiska mångfalden inom alla slag av kulturväxter.Hittillsvarande arbete har till stor del inriktats motjordbruksväxterna. Ganska lite har gjorts för att inventeraoch säkerställa bevarandet av variationen hos landetsträdgårdsväxter med undantag för traditionella fruktträd.Nordiska genbanken (NGB) startade under 1993nationella program för bevarande av genetiska resurser. VidSLU:s institution för hortikulturell växtförädling iKristianstad (Balsgård), där det finns stora samlingar avfrämst fruktoch bärväxter, placerades en svenskkoordinationsenhet för de vegetativt förökade växtslagen.Med stöd från och iKristianstads län förbereds ett program för bevarande avgenetiska resurser hos nytto- och prydnadsväxter, inklusivemedicinal- och kryddväxter.Trädgårdsväxterna uppvisar en stor mångfald. Bär,frukt, samt köks-, medicinal-, krydd-, park- ochprydnadsväxter omfattar många hundra arter och mångatusen sorter och varieteter. är relativt lite känt omvariationen inom olika arter och i vilken utsträckning iSverige odlade sorter och typer är specifika för . Detfinns dock fortfarande möjligheter att i gamla planteringartillvarata växtmaterial vad gäller fleråriga trädgårdsväxter.Svårare är det med många gamla lokala ettårigaköksväxtsorter som troligen redan är förlorade.Sveriges nordliga läge och utsträckning i nord-sydligriktning medför ofta krav på härdigare sorter och typer änvad som vanligen odlas i sydligare delar av Europa.Framtida odling av olika sorters trädgårdsväxter är därförofta beroende av att vi i tillvaratar och bevararhittills i landet med framgång odlade sorter och typer.Dessutom är det viktigt att bevara den genetiska variationsom bl a gäller sjukdomsresistens och ekonomisktintressanta egenskaper.Regeringen har i prop. 1993/94:30 föreslagit att särskildabevarandeplaner upprättas för samtliga svenska lantsorterav våra kulturväxter. Det är av stor vikt att uppdrag ges tillmyndigheter om att upprätta dessa bevarandeplaner. Medelhärför bör också anvisas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bevarande av genresurser hosträdgårdsväxter.
mot · GH02Jo619 · 1994-01-25 00:00:00 — Arbetet för att skydda den biologiska mångfalden blandde svenska husdjurens lantraser är mycket angeläget. Detär viktigt att alla de privata initiativ som under lång tidsvarat för genresursbevarandet bland lantraserna får etterforderligt stöd.Ett 15-tal organisationer arbetar med de här frågorna.Detta nätverk av föreningar bildar nu enparaplyorganisation som kommer att kallas ''SvenskaLantrasgruppen''. Det måste åligga atttillsammans med på olika sättstödja denna grupps verksamhet. Det kan ske på olika sättt.ex. genom att lantbrukare som får NOLA-stöd samtidigtintresseras för att bli värdar för utrotningshotade husdjureller genom att olika djurparker stimuleras att bli med i ettnätverk som syftar till att alla goda krafter medverkar tillartbevarandet.En viktig åtgärd är också att det insamlande ochbevarande av sperma och embryon som sker fårtillfredsställande kontroll och skydd. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regeringens ansvar för stöd tillbevarandet av de svenska husdjurens lantraser,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en koppling bör ske mellanNOLA-bidrag, m.fl. miljöfrämjande bidrag, ochbevarandearbetet av lantraser,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla djurparker stimuleras attbli med i ett nätverk för skydd av de svenska lantraserna,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att bevarandet avsperma och embryon får tillfredsställande kontroll ochskydd.
mot · GH02Jo620 · 1994-01-25 00:00:00 — gäller den nya kretsloppslagen.Lagen är generellt bra. Den vill få oss att tänka och agera inya banor som kommer att innebära vinster för ossalla genom en bättre miljö.Kretsloppslagen som den nu är utformad kan dock fådiskriminerande konkurrensföljder. Ett exempel på dettagäller förpackningar. Till en början är det nämligen endastglas som omfattas av reglerna för producentansvar. Medglaset konkurrerande förpackningar kommer först senareatt föreskrivas producentansvar med de kostnader somföljer därmed.Detta leder till snedvridande konkurrenseffekter tillnackdel för glasförpackningar. En juiceförpackning i glasblir till exempel ca dyrare (med moms och påslag) änen motsvarande Tetra Brik (som alltså till en början slipperproducentansvarets kostnader). Det är en väsentligkonkurrensnackdel för glaset när en förpackning kostar /styck.Enligt min mening bör besluta att regeringenändrar i förordningen om producentansvar så att det ställslikvärdiga krav för konkurrerandeprodukter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en ändring iförordningen om producentansvar, så att alla förpackningarbehandlas lika.
mot · GH02Jo621 · 1994-01-25 00:00:00 — beslutade om riktlinjer för ettkretsomloppsanpassat samhälle. Detta innebär att politiskabeslut måste inriktas på ett sparsamt utnyttjande avresurserna. En långsiktigt hållbar utveckling kräver ett merresurssnålt samhälle och en renare varuproduktion än i dag.För att åstadkomma detta måste produktionenmiljöanpassas och inriktas på att ge varor sådan utformningoch materialsammansättning att återanvändning,återvinning eller återföring till naturens kretsloppunderlättas och avfallet minimeras.Träbränsleeldning ger en stor mängd avfall i formav aska som läggs på tipp. Mängden ren aska som förnärvarande är tillgänglig för spridning i skogen uppskattastill ungefär . Genom återföring kan ''svartkalk'' bli en tillgång i stället för ett problem.Om askan återförs till skogen sluts kretsloppet, vilkethar två viktiga fördelar. De förluster av för skogen viktigamineralnäringsämnen som uppstår vid uttag av biomassaelimineras eller reduceras åtminstone väsentligt. Därmedreduceras också eventuella risker för långsiktigt negativaeffekter av ett ökat biomassauttag. Dessutom minskasmängden restprodukter som behöver deponeras.NUTEK har bedrivit forskning ochstudier av ekologiska effekter och utveckling av teknik förbehandling och spridning. Tekniker för behandling ochstabilisering av aska har kartlagts och de mest intressantateknikerna har identifierats, i vissa fall även prövatsförsöksmässigt. Någon kommersiell process finns däremotinte.Utvecklingen har emellertid nått det stadiet då det bådeär önskvärt och nödvändigt med större praktiskförsöksverksamhet. har formulerat enpolicy för återföring av trädaska till skogsmark och anser attstorskaliga, långsiktiga försök bör genomföras.I --finns långtgåendeplaner på en försöksverksamhet för att återföra aska frånträdbränsleeldning. Planerna har framtagits i samarbetemed länsstyrelserna, skogsnäringen,och högskolorna.Ansvarig huvudman för projektet är länsstyrelserna iKopparbergs och . För genomförandetbildas en styrgrupp bestående av representanter förinblandade intressenter och finansiärer. Ansvariga för detpraktiska genomförandet av askspridningen är Falu elverkrespektive MoDo/. Förprojektledning och sammanhållande av utvärdering svararSLU. Utvärdering skall belysa både de ekologiska ochekonomiska effekterna, där den ekonomiska utvärderingenskall genomföras av /och denekologiska av . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att starta ettstorskaligt försök med återföring av aska från trädbränsleni --.
mot · GH02Jo625 · 1994-01-25 00:00:00 — förbereder provborrningar och undersökningarav botten i den norska delen av med syfte attutvinna olja eller gas. Den svenska ligger ihögriskområdet och kommer att drabbas först och hårdastvid olyckshändelser med oljeutsläpp.Ännu har dock inte något officiellt beslut att sätta igångmed provborrningar fattats i , men förslag kommerförmodligen att läggas fram inför under våren.Det norska närings- och har underhösten 1993 lagt fram en konsekvensutredning om hur denplanerade verksamheten kommer att inverka på miljön iSkagerrak och vad som kan komma att inträffa med denna,som en följd av oljeborrning. Utredningen har inte gått inpå vad som kommer att hända vid de svenska och danskakusterna vid eventuella oljeutsläpp, trots att både Sverigeoch drabbas minst lika svårt som , omolyckan är framme. Enbart verksamheten som sådan ärtillräcklig för att miljöproblem skall uppstå.Såväl norska som svenska fiskare befarar nu att det somplaneras kan medföra obotlig skada som särskilt hårt kanpåverka fiskerinäringen. De aktuella områdenasammanfaller till stor del med de viktigaste fiskeplatserna iSkagerrak, inte bara för de norska fiskarna utan i lika höggrad för de svenska och danska.En eventuell oljeutvinning hindrar fiske, då det är så atten oljerigg alltid omges av en förbjuden zon på sjukvadratkilometer, där man t.ex. inte får lov att tråla.Fisket i omsätter miljardbelopp.Området förvaltas gemensamt av , och EU.Enbart i är drygt 1 000 västkustfiskare beroende avfisket i -- de flesta av dessa verksamma här påheltid. Räkoch havskräftsfisket i området är t.ex. årligenvärt . Dessutom tillkommer ettstort fiske efter sill, skarpsill och makrill samt ett rikt urvalav bottenlevande arter.Hela den svenska Skagerrakskusten utgör ett oersättligtområde för det småskaliga kustfisket och för kustbornashusbehovs- och nöjesfiske. Mycket av detta kan riskeras omde norska planerna förverkligas.Fiskare av alla kategorier protesterar, och det finns avsåväl miljöskäl som ekonomiska skäl anledning att nogaskärskåda de norska planerna.Enligt vår mening skulle oljeborrning och eventuellupptagning i kunna innebära så förödandekonsekvenser för såväl fiske som miljö, att redan nubör verka för att stoppa projektet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om borrning efter olja i .
mot · GH02Jo630 · 1994-01-25 00:00:00 — Samordning av den statliga kontrollen av livsmedel och miljö har granskat den statliga tillsynenoch kontrollen på livsmedels- och miljöområdet.Det har visat sig, att myndigheternas direkta tillsyn utepå företagen är eftersatt och den förväntas bli än mereftersatt framöver. På miljöområdet beror detta bl.a. på attdokumentgranskningen blir allt mer omfattande.På livsmedelsområdet får kommunerna, enligt RRV,stora problem, när egentillsynen är fulltutbyggd. Oanmälda inspektioner och provtagningarkommer att minska kraftigt.RRV visar med ett räkneexempel, att kommunerna dåska göra 35 000 föranmälda besök vid företag, som har egnakontrollprogram. Återstående resurser räcker till ca 10 000inspektionstillfällen och provtagningar. Dessa kommersannolikt att behövas för att övervaka de ca 9 000 smålivsmedelsföretagen, som inte har krav på egetkontrollprogram.RRV anser, att det är risk för att ochkommunernas Miljö- och hälsovårdsnämnder får sammaproblem som , länsstyrelserna ochkommunerna haft på miljöområdet under många år.En grundförutsättning för att systemet med egentillsyn,dvs. att företagen får ett allt större ansvar, ska fungera är,enligt RRV, myndigheternas förmåga att i den direktatillsynen upptäcka och beivra överträdelse. Enligt RRVförefaller risken vara liten att bli upptäcktför att ha fuskat med egenkontrollen och sedan bli straffadför detta.Myndigheternas övervakningsmetoder har inteutvecklats i takt med egenkontrollens ökande användningoch betydelse. Många företag är ointresserade av attgenomföra kontrollen och många saknar fortfarandegodkända kontrollprogram.Myndigheternas kontrollroll har försvagats till förmånför rådgivning. Det avgiftssystem som införts har ytterligareförstärkt denna tendens. RRV menar därför attarbetsformer och organisation måste ses över för att kommatill rätta med kontrollproblemen på miljösidan och för attleda in livsmedelskontrollen i lämpliga former.Det bör utredas om det är möjligt att rationaliseratillsynen genom att slå ihop delar av livsmedels-, miljö- ocharbetarskyddstillsyn till en organisation, som renodlatarbetar med kontroll. Myndigheternas direkttillsyn påföretagen skulle på så sätt öka och därmed ökar risken förupptäckt vid fusk med egenkontrollen.En sådan samordning av kontrollarbetet skulle ge enhelhetssyn på företaget och en anpassning till företagenssätt att organisera säkerhetsarbetet. Detta bör också kunnabegränsa de totala kontrollkostnaderna för bådemyndigheter och företag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utreda möjligheten attsamordna livsmedels-, miljö- och arbetarskyddstillsyn.