mot · GH02A709 · 1994-01-25 00:00:00 — Sysselsättningsutsikterna är för många just nu mycketdystra. Trots en mycket aktiv arbetsmarknadspolitik gårmånga utan arbete. var 543 000 personeröppet arbetslösa eller sysselsatta i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Det är av arbetskraften. Detta är ingetunikt för vårt land. Såväl våra nordiska grannländer somstora delar i övriga brottas med samma problem.Olika slag av insatser görs. Lägre räntor, sänkta skattersamt vissa förändringar i arbetslagstiftningen är samtligaåtgärder som positivt medverkar till en högre sysselsättning.En del av den arbetslöshet vi drabbats av kanförväntas försvinna vid en ny högkonjunktur. Men det ärinte sannolikt att vi kan räkna med att återvända till tidigareextremt låga arbetslöshetstal. 80-talets höga sysselsättningberodde i hög grad på en omfattande offentlig sektor varsfinansiering ligger bakom dagens höga budgetunderskott. Istället är det mycket som talar för att en fortgåendeproduktivitetsutveckling inom såväl varu- somtjänsteproduktion kommer göra det allt svårare attupprätthålla full sysselsättning med konventionellametoder.På flera håll i börjar man nu på allvar diskuteraarbetstiden. I har vissa industrier börjat medkortare arbetsdagar eller kortare arbetsveckor. Såväl iNorge som i diskuteras 6-timmars arbetsdag.Även här i vårt land börjar allt fler och fler förstå att detendast är genom att minska den dagliga arbetstiden som vikan få arbete för alla men också att det ligger många andravärden i en kortare arbetstid.Samtidigt som arbetslöshet är ett gissel för vårt samhälleär också tidsbristen det. Människor som har arbete har oftainte tillräcklig tid för att umgås med sina barn, andraanhöriga, vänner och grannar. Man har svårt att ta ansvarför närstående med behov av vård och stöd. Man kan inteengagera sig i sin närmiljö eller i demokratiskt arbete itillräcklig grad. Det räcker med att räkna dem som inte fyllt40 år på ett partimöte eller andra organisationer för attkomma till insikt om att det råder brist på tid för vissaverksamheter särskilt man har småbarn ifamiljen.Att försöka upprätthålla full sysselsättning genom enständigt ökande varukonsumtion leder mot enåtervändsgränd med hänsyn till miljö- och naturresurser. Enständigt växande offentlig tjänstesektor kräver enskattebörda som säkert inte kommer att accepteras. Riskenär också att det skapar ett förmyndarsamhälle därmedborgarna allt mindre rår över sitt liv och tar ansvar försin egen situation och sin närmiljö.Regeringens finansplan illustrerar drastisktsvårigheterna att långsiktigt lösa sysselsättningsproblemenenbart genom ekonomisk tillväxt. För att halvera dagens arbetslöshet krävs en stabil tillväxt påca . Många bedömare ifrågasätter om detta allsär möjligt. Det förutsätter bl.a. en i det närmastepermanent högkonjunktur. Ändå skulle detta ekonomiskaunder bara pressa ner den totala, öppna eller dolda,arbetslösheten till -- fortfarande en oacceptabelt högsiffra.Om däremot den fortgående produktivitetsutvecklingenskulle kunna användas till att ge alla människor mer tid såskulle det kunna innebära en starkt förbättrad livskvalitet.Den nuvarande situationen där vissa människor drabbas avarbetslöshetens överflöd av tid medan andra tvingas till enallt hårdare stress för att försörja både sig själva och dearbetslösa är uppenbarligen helt ohållbar.En allmän arbetstidsförkortning skulle kunna lösa en radproblem. Den strukturella arbetslösheten skulle kunnaelimineras. Alla skulle kunna få mer tid för sig själva,varandra, sin närmiljö och för ett samhällsengagemang.Staten skulle spara stora utgifter för arbetslöshetsunderstödoch andra arbetsmarknadsåtgärder. Hälsotillståndet skulleförmodligen bli bättre genom minskad stress bland såvälarbetslösa som arbetande. Arbetets kvalitet skulleförmodligen förbättras. Sex timmars arbetsdag somnormalarbetstid skulle i många fall kunna underlätta eneffektivare arbetsorganisation. Många verksamheter somidag bedrivs i ett 8-timmarsskift per dag skulle kunna gåöver till två 6-timmarsskift, vilket skulle innebära attutrustning och lokaler används mer varje arbetsdygn.Detta innebär också att en arbetstidsreform skulle kunnafinansieras med insatser såväl av staten, genomskattesänkningar, som av arbetsgivarna och anställda somtar ut produktivitetsvinsten i form av kortare arbetstid istället för högre lön.Mot den här bakgrunden anser vi det motiverat attregeringen tillsammans med arbetsmarknadens parterförutsättningslöst utreder förutsättningarna ochkonsekvenserna av en förkortad arbetstid och återkommertill med förslag i denna fråga.Vi har under tidigare riksdagar också väckt denna frågamen inte fått majoritet för vårt förslag. anser vi atteftersom frågan aktualiserats på så många håll ute i Europaborde det vara en självklarhet för vårt land att på störreallvar ta i denna fråga och därför återkommer vi nu med enliknande motion som vi hade föregående år. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär utredning om enförkortad arbetstid.