mot · GH02Jo668 · 1994-01-25 00:00:00 — BakgrundMiljömedvetandet har ökat i ,speciellt framstående är de nordiska länderna, därambitiösa målsättningar arbetats fram. Det finns ettutpräglat miljöintresse hos konsumenterna, man lämnargärna sina använda produkter i tron att de återvinns. Dennatro hjälper till att hålla miljömedvetandet på en hög nivå.Tyvärr är det inte alltid så att produkterna återvinns, delagras eller transporteras till en avfallsstation.BatterierVad beträffar batterier har ansträngningarna för attförbättra miljön koncentrerats till att reducerakvicksilveroch kadmiumhalten i primärbatterier samt attkontrollera flödet av bly, kvicksilver och kadmium isekundära batterier.En batterikampanj drogs igång vars målsättning varatt reducera mängden kvicksilver i hushållsavfallet med75%.Ett antal ton batterier samlades in, men man hade svårtatt hitta en lämplig lösning för omhändertagning av dessa.Försök hos har gjorts utan framgång,upparbetningsanläggningen stängdes p g a att den i sig självvar miljöfarlig.LagstiftningLagstiftningen i är anpassad till EU:s direktivsom klassar batterier med mer än sammanlagt 0,025viktprocent kvicksilver och kadmium eller med mer än 0,4procent viktprocent bly som miljöfarliga.Det utgår en miljöavgift på:23kr/kg för alkaliska ochkvicksilveroxidbatterier 25kr/kg för nickel-kadmiumbatterier 40kr/kg för blybatterier över viktDe som saluför miljöfarliga batterier är skyldiga att taemot förbrukade batterier och apparater innehållandesådana batterier.Batterier i miljö- och resurssammanhangBrunstens- och alkaliska batterier bedöms inteinnehålla tungmetaller. De kan ändå inte anses varamiljövänliga. Även om de deklareas innehålla 0%kvicksilver och kadmium, innehåller de andraersättningsämnen för att behålla samma goda egenskaper(hållbarhet och energidensitet).Det marknadsförs vidare en hel del olika primärbatterier(t.ex. knappceller) med farligt innehåll där de farligaämnena ej går att ersätta. Nyutveckladebatterityper som i allt större antal äntrar marknadendeklareras som ej miljöfarliga på grundval av att de ejinnehåller kvicksilver eller kadmium. Men dessametallhydrid-, litium-, natrium-svavel- osv- batterierinnehåller helt andra, hitills ej brännmärkta kemikalier.Regeringens mål är att reducera spridningen avtungmetaller -- kvicksilver, kadmium osv. -- som finns i demiljöfarliga batterierna till ett minimum genom att samla indem. Målsättningen är att insamlingsgraden av dessamiljöfarliga förbrukade batterier bör vara minst 90%.Förutom miljöskäl talar också resursskäl för att man istörsta utsträckning bör återvinna allt som tekniskt går attåtervinna.Dessa miljö- och resursskäl har styrt oss tillkretsloppstänkandet. Det omfattande arbetet som Miljö-och Naturresursdepartementet gjorde resulterade iProposition 1992/93:180 om riktlinjer för enkretsloppsanpassad samhällsutveckling.I propositionen talas det om att problemet i dagenssamhälle är att materialhanteringen är enkelriktad -- frånutvinning av råvara till deponering av avfall. IKretsloppssamhället måste man istället i mycket större gradän använda förnybara varor och energikällor samtminska förbrukningen av ändliga råvaror till en bråkdel avvad den är idag.Vidare kan man i propositionen läsa att teknik föråtervinning av batterier är under snabb utveckling.Insamlings- och återvinningslösningar skall utvecklas isamverkan med andra länder så att den felande länken ikretsloppet skapas.BatteriflödeDet säljs i ca brunstens- ochalkaliska batterier, ca NiCd samt ca 15 tonknapceller. Kommunerna ansvarar för att de insamladebatterierna hämtas, sorteras och slutgiltigt omhändertas.Redan i början av 80-talet började man i någrakommuner att samla in batterier. Insamlingen tog fart i ochmed att Batterikampanjen kom igång. Den finansieras medmedel ur Batterifonden som administreras av StatensNaturvårdsverk.F n transporteras de mindre batterierna till iNorrtorp för förvaring. Diskussioner pågår om vad somkommer att hända med dessa lagrade batterier. Lagringenutgör också en miljöfara, då farliga ämnen kan läcka ut iomgivningen.Återvinning av batterierSekundära batterier återvinns i . Enanläggning för blybatterier finns i och för NiCdfinns en anläggning i . Även små NiCdbatterier går att återvinna i Oskarshamn.Det är nu hög tid att ta ett samlat grepp och försökaåtervinna alla typer av batterier. I har man bestämtsig för detta. Där togs en anläggning för upparbetning avgrovsorterade batterier i drift . De återvunnaprodukterna säljs på världsmarknaden. Förutom dettautfaller slagg som är helt ofarligt och kan deponeraseller användas vid t.ex. vägbyggen. Processen ger ingadioxiner eller furaner, avloppsvattnet och rökgasernainnehåller inga farliga ämnen och är därför i sig rena ochmiljövänliga.Tekniken finns nu alltså för en upparbetning av allabatterier och den har visat sig fungera. Vi anser att enanläggning liknande den i bör etableras i Sverige.Naturligtvis bör det privata näringslivet ta huvudansvaretför att en upparbetningsanläggning byggs, planer finnsredan på att uppföra en anläggning i bör dock för att tillämpa kretsloppsprincipenmedverka till att en sådan typ av anläggning etableras iSverige. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla typer av batterier börinsamlas och återanvändas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att en anläggning förupparbetning av alla typer av batterier etableras i .