mot · GH02N23 · 1994-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:162 Handel med el i konkurrens Regeringens propositionPropositionen 1993/94:162 ''Handel med el ikonkurrens'' innehåller en teknisk juridisk-administrativgenomgång av hur -- inte om -- en s.k. avreglering avelmarknaden skall genomföras. Bland de 272 sidorna ipropositionen får man förgäves leta efter analyser avkonsekvenser av reformen. Inledningsvis hänvisas till ettantal utredningar publicerade i en departementsstencil (Ds1994:2). Denna stencil, som skall utgöra regeringens svar påbegäran om konsekvensanalyser, består dock endast avhophäftade konsultrapporter, där t.o.m. trycket är gjortmed de olika konsulternas logotyper. I förordet avsvär sigdessutom departementet allt ansvar för innehållet: ''Förslutsatserna står konsulterna själva'', skriverstatssekreteraren. Departementsstencilen har aldrig blivitremissbehandlad.Bakom den något oskyldiga rubriken ''Handel med el ikonkurrens'', ryms den utan tvekan största energipolitiskareformen . Med tanke på denbetydelse energipolitiken har hade det varit klädsamt omregeringen kontaktat oppositionen i denna fråga. Det finnssedan lång tid en traditition i svensk politik att fattaenergipolitiska beslut i största möjliga enighet. Den senastestora politiska uppgörelsen på energiområdet är från 1991.Vi socialdemokrater tog i regeringsställning initiativ tillförhandlingar och kunde i ett konstruktivt arbete kommafram till en överenskommelse med ochCenterpartiet. När (s)-regeringen lade fram sinenergiproposition var den redan förankrad hosoppositionen.I frågan om avreglering av elmarknaden har inget somhelst samråd om propositionen ägt rum. Inte ett papper,inte ett samtal har vi fått från regeringen. förraåret sände Socialdemokraterna ett brev till näringsministerPer med preciserade frågor om den s.k.avregleringen. Vi väntar ännu på svar.Vi kan dessvärre konstatera att inte heller propositionenger svar på våra frågor. Vi menar därför att det inte finnstillräckligt underlag för att nu fatta beslut i dennaför nationen så viktiga fråga. Denna synpunkt finns ävenframförd i remissopinionen. En stor del av instanserna ärfrån sina utgångspunkter i princip för en ny reglering, meni flera remissvar ges förbehåll för vad konsekvensanalyserskall visa.Frågan om elmarknadens avreglering måste vägas in i ettstörre energi-, miljö- och näringspolitiskt perspektiv.Sverige står som nation inför uppgiften att åter få tillväxt iekonomin och att pressa ned arbetslösheten. I det arbetetmåste vi ha regler som säkerställer god tillgång på el tillinternationellt konkurrenskraftiga priser.Förslaget om de nya reglerna för elmarknaden skaparosäkerhet. Marknadens aktörer -- konsumenter,producenter och leverantörer -- vill veta att det finns enbred enighet om regelsystemet. För att nå en sådan enighetkrävs att man inte lämnar frågor obesvarade och att man gerolika parter rätt att komma till tals på lika villkor.Vi socialdemokrater vill slå vakt om den enighet omenergipolitiken som tidigare kunnat uppnås. I vilken formdetta kan säkerställas är inte det viktiga, men vi har tidigarei föreslagit att en parlamentarisk beredningtillsätts. Beredningens uppgifter har beskrivits i tidigaresocialdemokratiska motioner (se bl.a. motionernaNäringspolitiken 1993/94:N305 och Grön ekonomi1993/94:Jo694). I arbetet skall ingå att analyserakonsekvenserna av de föreslagna nya reglerna förelmarknaden. I beredningen skall företrädare för depolitiska partierna ingå som ledamöter och inte bara ges enroll som referensgrupp. Det bästa sättet att undanröja denosäkerhet som råder om elmarknadens framtid är attomedelbart tillsätta en parlamentarisk beredning.I denna motion vill vi utveckla de frågeställningar somden föreslagna avregleringen väcker och vilka inte ärbesvarade i propositionen. Dessa frågor bör behandlas i denparlamentariska beredningen.2. IdeologiseringDet är ingen överdrift att påstå att kom attpräglas av en mycket stark tilltro till marknadsmässigalösningar, även när det gällde produktion som betraktatssom naturliga monopol och därför bedrivits i offentlig regi.Den grundläggande frågan var om vi skulle låta marknadensköta det vi löst gemensamt. Frågeställningarnagällde såväl social som fysisk infrastruktur. Frågan väcktesom statliga verk som SJ, Posten, och Vattenfallkunde byta form, från affärsverk till aktiebolag. Dennautveckling, som börjades med en viss försiktighet, har nuvridits om närmast till stormstyrka i den borgerligaregeringens tappning. har ombildats till bolagetTelia AB. Posten har blivit bolag. har föreslagits attjärnvägstrafiken skall avregleras. I regeringens planer ingåratt bolagisera SJ. Även delar av Vägverketskall bolagiseras.Kopplat till denna utveckling finns regeringensambitioner att privatisera verksamhet. Privatisering är förregeringen ett mål i sig oavsett om det är ändamålsenligt förverksamheten eller ej. har satts upp på dens.k. privatiseringslistan och är därmed ett av regeringensmest angelägna objekt för utförsäljning. Hur frågan omelmarknaden är kopplad till privatiseringavslöjade näringsminister . ''När avregleringen av elmarknaden är genomförd kanVattenfall AB privatiseras'', skrev han i en särskildprivatiseringsbok redan 1991.Regeringens privatiseringsambitioner har gett frågan omavreglering av handeln med el en ny dimension.Elförsörjningen har i vårt land -- liksom i de flesta länder --i hög grad varit en nationell angelägenhet och har därförutvecklats och byggts ut med offentligt stöd. Sverigeselsystem kan sägas vara en del av landets infrastruktur ilikhet med vägsystem och järnvägar. Mycket tack varestatens insatser har vårt elsystem blivit tekniskt högståendemed god leveranssäkerhet och med ett av världens lägstaelpriser.Socialdemokraterna kan inte acceptera förändringar avregler som har till syfte att bana väg för privatisering avVattenfall. Det skulle vara djupt olyckligt om våragemensamma naturresurser i vattenkraft skulle utsättas förspekulation. Regeringen driver frågor om ändrade regleroch avveckling av statlig verksamhet med ideologiskaförtecken, inte med en saklig ansats.Den teoretiska ansatsen om den s.k. avregleringen avelhandeln förutsätter en marknad med ett stort antalaktörer, där ingen -- varken kund eller producent -- har endominerande ställning. Så är emellertid inte fallet förelmarknaden. Elmarknaden är i utgångsläget inte en idealmarknad. Marknaden domineras av ett litet antal aktörer,där de tre största producenterna står för över 4/5 av dentotala produktionen. En allmän bedömning är attkoncentrationstendenserna kommer att fortsätta.Elproduktionsmarknaden är ett utpräglat oligopol, ochegentligen än värre, ett duopol.Kraftproducenter köper nu upp kommunala energiverkför att tillförsäkra sig marknad inför en föreståendeavreglering. Därmed ökar den vertikala integrationen,vilket ytterligare försämrar konkurrenssituationen. Det härär en olycklig utveckling då det skadar balansen mellanproducenter, distributörer och konsumenter påelmarknaden. En väl fungerande balans är en förutsättningför att elmarknaden skall fungera.Den ideologisering av frågan som har skett och desskoppling till utförsäljning av naturtillgångarna samt despeciella marknadsförutsättningar som råder motiverar atteventuell tillkomst av nya regler för elmarknaden måste bliföremål för analyser, diskussioner och beredning i enparlamentarisk beredning.3. Anknytning till utvecklingen inom EUDen svenska elmarknaden fungerar väl. Det äromvittnat, bl.a. av , varsbetänkande ligger till grund för regeringens förslag.Utredningen anser att det svenska elförsörjningssystemet iutgångsläget fungerar betydligt bättre än hos de två länderdär ''avreglering'' prövats, och Storbritannien.Ett av de viktigaste skälen -- trots att vi har ett mycketeffektivt elförsörjningssytem -- för att förändra den svenskaelmarknaden var att få en anpassning till förväntadutveckling inom EG. Detta var det viktigaste skälet som lågbakom den dåvarande socialdemokratiska regeringensinitiativ i frågan. Ett enhälligt näringsutskott uttalade våren1992 vikten av att beaktade utvecklingen inom EGinnan beslut fattas om förändringar av svensk elmarknad.Vi skulle eftersträva samtidighet för att undvikasnedvridning av konkurrensen.Utvecklingen för en fri elhandel inom EG har stannatav. Flera medc1lemsländer gör motstånd mot att öppnaelmarknaden för konkurrens. Ellags- c0utredningen skriver:''Något genomslag inom EG för vissa av dessaprinciper (om liberaliserad elmarknad) -- vilka utgör en avutgångspunkterna för vårt arbete enligt regeringensutredningsdirektiv -- synes inte förestående''.Det betyder sålunda att den kanske viktigasteutgångspunkten för en förändring av reglerna för densvenska elmarknaden inte längre föreligger. Likväl villregeringen hasta fram ett beslut långt innan vi vet vilken vägEU skall gå. Socialdemokraterna anser inte att detta ärrimligt, och dessutom är det i strid med tidigareriksdagsbeslut. Osäkerheten om EU:s vägval gör att fråganför svensk elmarknad bör beredas och belysas i enparlamentarisk beredning.4. Energi- och miljöpolitiskt perspektivFrågan om ny reglering av elmarknaden måste ses i ettstörre energipolitiskt perspektiv. diskuteraselmarknadsfrågor, i går var det kärnkraft och ännu tidigarediskuterades energihushållningsåtgärder. Elproduktionenhar en omfattning av ca , och utgör en viktig del avlandets totala energitillförsel. Av elproduktionen stårkärnkraften för i stort sett hälften. Frågan om avregleringav elmarknaden är sålunda en viktig del av energipolitiken.Det energipolitiska beslut som fattade för 14år sedan gav klart besked om att kärnkraften skallavvecklas. En förutsättning för att kunna göra det är att vihar alternativa energikällor. I den breda energiuppgörelsenfrån 1991 skrevs: ''när kärnkraftsavvecklingen kan inledasoch i vilken takt den kan ske avgörs av resultaten avhushållningen med el, tillförseln av el från miljöacceptabelkraftproduktion och möjligheterna att bibehållainternationellt konkurrenskraftiga priser''.Kärnkraften står för över hälften avelproduktionen. För att klara avvecklingen krävsinvesteringar i nya anläggningar. Det kräver storainvesteringar, som görs av aktörer som har långsiktiga --mycket långsiktiga -- perspektiv. Vid en avregleringkommer dock marknadsmekanismerna att gynna detkortsiktiga perspektivet. Elpriset kommer att bestämmasefter en marginalkostnadsprincip. Enheter med låg rörligkostnad, dvs. där den stora investeringen redan är gjord,kommer att gynnas. Kärnkraftverken har exakt dessakaraktäristika -- stor investering redan gjord och lågmarginalkostnad. I den meningen vinner dessaanläggningar på avregleringen av elmarknaden. Vad dettafaktum innebär för möjligheterna att realisera riksdagensbeslut om avveckling av kärnkraften finns inte belyst ipropositionen. Kärnkraften finns över huvud taget intenämnd i propositionen, vilket vi finner anmärkningsvärt.Vi finner det något paradoxalt att å enasidan i regeringsställning föreslår en avreglering avelmarknaden, å andra sidan i föreslår en lag somskall reglera hälften av elmarknaden, dvs. kärnkraften.Regeringens proposition berör överhuvud tagetingenting om hur nya miljövänliga energianläggningar skallgynnas. Regeringens förslag kan försvåra uppnåendet av deenergipolitiska målen. En analys av avregleringens energi-och miljöeffekter måste göras.Vi vill särskilt peka på att det i stor politisk enighet haranslagits stora summor statliga medel för att utveckla ochintroducera inhemska och förnyelsebara energikällor. Somett led i detta har många kommuner gjort investeringar ienergianläggningar som är miljömässigt motiverade.Avregleringens konsekvenser kan omintetgöra dessainvesteringar. Regeringen pratar ofta om att alla beslut skallföregås av beskrivningar av miljökonsekvensen. Det äranmärkningsvärt att detta helt saknas i propositionen.Vi vill i detta sammanhang även peka på de storakonsekvenser för energi- och miljöpolitiska mål som skullefölja av ett genomförande av aktuella förslag om nya reglerför kraftvärmebeskattning. I Ds 1994:28 finns förslag somom de genomfördes direkt skulle bestraffa vissa kommunersom gjort framsynta miljöinvesteringar. Även denna fråga,som berör elproduktionen, bör hanteras i ett störresammanhang. En parlametarisk beredning medhelhetsperspektiv bör även ta upp beskattningsfrågor.5. NäringspolitikDet svenska näringslivet domineras av industrier som ärelintensiva. Den svenska näringsstrukturen är i större gradän andra länder beroende av basindustri inom områden sompapper, massa och stål. har bland de lägstaelpriserna i världen, vilket har gett svensk industri enkomparativ fördel.Stor osäkerhet råder om vilken effekt avregleringen gerpå elpriset. Många bedömare tror att den nuvarandeöverskottssituationen kommer att leda till initialt fallandepriser. finns det analyser som pekar på ettlångsiktigt högre pris på el.Det är troligt att avregleringen leder till attprisutvecklingen kommer att fluktuera starkt, vilket skaparosäkerhet för industrins investeringsplaner. Av tillgängligastudier framgår att det kan komma attföreligga en elbrist. En avreglering nu med initialt prisfallkommer att leda till ökad konsumtion av el. Vi kommer attdärigenom sätta oss i ett ökat elberoende. Den förväntadebristsituationen i kombination med någonoförutsedd händelse kan leda till mycket allvarligakonsekvenser för svensk industri.Som ovan angetts råder nu stor osäkerhet omutvecklingen inom EU på detta område. Det kan inteuteslutas att andra länder använder sin elmarknad och sinprissättning på ett sätt som ger den egna industrinkonkurrensfördelar. Denna näringspolitiska aspekt påkonsekvenserna av en ensidig svensk avreglering avelmarknaden måste belysas grundligt. Det sker bäst i enparlamentarisk beredning.6. RegionalpolitikDet är ett rättvisekrav att människor skall ha tillgång tillel på rimliga villkor, oavsett var de bor i landet. El är intevilken vara som helst, det är en förutsättning för allaktivitet. Landsbygdsbefolkningens situation får efterinförandet av nya regler inte försämras.Regeringens avregleringsplaner syftar till att ökamarknadsinflytandet på elområdet. Priset på el skall sättaspå marknadsmässiga grunder. Visserligen skall självanätdistributionen, dvs. överföringen av el, omfattas avsärskilda regler, men det kommer inte att hindra att ävenpriset på distribution blir differentierat.Distributionen är den helt dominerande delen avelkostnaden. I propositionen konstateras att det inte går attundvika att nättarifferna i utpräglade glesbygdsområdenblir högre än i utpräglade tätortsområden. I syfte att mildradenna effekt sägs att man inte skall få ha olika tariffer inomett och samma nätområde. Tanken är att boende inomtätort skall balansera glesbygd belägen inom ett och sammakoncessionsområde. Däremot skall man inte få låta fleranätområden samordnas till ett gemensamt område förutjämning av kostnaden. Det uttrycks i meningen: '' Vidprövning av nättariff bör varje koncessionsområdebehandlas för sig''.Denna regel kan leda till skärpningar av prisskillnadenmellan olika områden. Hur kommer utfallet att bli förlandsbygden i det föreslagna systemet? Det finns fleraexempel på när olika nätkoncessioner kalkylmässigt harlagts samman vid beräkning av nättarifferna. Därigenomhar kunder i större regioner kunnat behandlas lika medavseende på överföringskostnad.Sett över hela landet kan det nya systemet leda till enmycket stor spridning av elpris. Distributionsdelen avelkostnaden kan variera mycket kraftigt. En familj iglesbygd kommer att för samma mängd el betala tusentalskronor mer än en familj som bor i tätort.Staten kan som ägare av förhindra en sådanutveckling i de områden där staten är distributör. MenVattenfall kommer som vi vet inte att förbli statligt med enborgerlig regering, utan är i stället en av huvudkandidaternatill nästa privatisering. Ett privat har inget somhelst intresse av att ta regionala och sociala hänsyn i sinprisbildning.Vi tror inte att propositionens förslag är tillräckliga föratt skapa en rättvis tariffstruktur på landsbygden. Vilkatvångsmedel finns för att tvinga fram enkoncessionsstruktur och övriga åtgärder som tillförsäkrarlandsbygdsbefolkningen rimliga elpriser? Frånregionalpolitisk synpunkt är frågan av stor betydelse. Omelmarknadens regler skall ändras måste garantier skapas fören fortsatt säker och god landsbygdsdistribution. Dennafråga är ensam ett tillräckligt skäl för tillsättande av enparlamentarisk beredning.7. Tillsätt en beredningRegeringens förslag är ett gigantiskt experiment, där viinte vet konsekvenserna. har inte råd med ettsådant experimenterande. Vi måste veta konsekvensernainnan vi fattar beslut.Vi socialdemokrater yrkar att avslårregeringens proposition. Om vi kommer åter iregeringsställning avser vi att återkomma till ifrågan. Vi kan inte tänka oss att genomföra en så storreform utan att det finns svar på de frågor om konsekvensersom vi redovisat. Det är inte sannolikt att dessa frågorkommer att ha fått sitt svar till , vilketär den tidpunkt regeringen tänkt att reformen skall träda ikraft.Det mest effektiva sättet att hantera den olyckligaosäkerhet om energipolitiken som skapats är attomedelbart tillsätta den parlamentariska beredning som viföreslagit. Enligt vår uppfattnig bör en sådan beredningkunna arbeta snabbt med att följa upp 1991 årsenergiöverenskommelse och i det sammanhanget analyserakonsekvenserna av de föreslagna nya reglerna påelmarknaden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att enparlamentarisk beredning tillsätts med uppgift att följa upp1991 års energiöverenskommelse och att analyserakonsekvenserna av en avreglering av elmarknaden,2. att avslår proposition 1993/94:162 Handelmed el i konkurrens.