mot · GH02A56 · 1994-04-13 00:00:00 — Med dessa medel kanlänsstyrelserna initiera viktiga nya insatser inom t.ex.kompetensutveckling, främjandet av entreprenörer, skapanätverk, påverka högskolornas kontakter med företagenm.m.Sammantaget innebär våra förslag en kraftiguppgradering av länsstyrelsernas roll och uppgifter. Detinnebär också att länsstyrelserna måste få möjlighet attförstärka sina personella resurser. Det blir en förutsättningför att klara de nya och svårare uppgifter man får.CentraltEtt starkt decentraliserat utvecklingsarbete kräver ocksåen stark central ledning. Bland myndigheterna på centralnivå är den viktigaste aktören i regionalpolitiskaoch näringslivsfrågor. roll i regionalpolitiken blirframför allt att ta fram och förmedla kunskaper till deregionala och lokala aktörerna.Det gäller dels att genom utredningar och egnautvecklingsprojekt ta fram ny kunskap som är viktig förnäringslivets utveckling. Det kan gälla internationalisering,teknikutveckling, kompetensutveckling, kunskaper omandra länders system för näringslivsutvecklingsarbete etc.Allt detta gäller frågor där det är rationellt att kunskaper tasfram centralt. Det är då inte rimligt att varje län och mångakommuner var och en för sig skaffar resurser för att ta frammotsvarande kunskaper.De centralt inhämtade och utvecklade kunskapernaförmedlas till län och kommuner genom rapporter,utbildningar, seminarier etc.NUTEK skall även ha ansvaret för att följa ochutvärdera det näringslivs- utvecklingsarbete som skerregionalt och lokalt. Detta bör ske som ett led i att förbättraoch effektivisera verksamheten, men också för att spridaerfarenheter mellan regioner så att man kan lära avvarandras erfarenheter och skapa nätverk förerfarenhetsutbyte.När det gäller företagsstöd blir uppgift atthandlägga ett fåtal större ärenden som är av principiellnatur, som gäller flera län eller som innebär flyttning avföretag mellan län. Även här blir den viktigaste uppgiftenatt följa upp och utvärdera, utbilda och sprida erfarenhetertill länsstyrelserna som blir den huvudsakliga aktören isystemet. Det är viktigt att verkets hela bredd utnyttjas idetta arbete.NUTEK bör också svara för att ha kontakter med storaföretag om utbyggnader och eventuell utlokalisering avfunktioner inom företagen. På samma sätt bör NUTEKsvara för information till utländska investerare omförutsättningar för investeringar i olika delar av landet ochtillsammans med länsstyrelserna se till att det finns enfungerande regional organisation för att ta emot ochhandleda utländska investerare på etableringsorten.Vidare bör svara för uppdrag av regeringen avden typ som föreslås i propositionen. Det handlar ominitiativ för att pröva nya sätt att stimulera näringslivetsutveckling. Om initiativen fungerar bra och så småningomblir reguljära operativa program, skall de överföras tillregionala och lokala aktörer.Regeringen har naturligen det yttersta ansvaret för attregionalpolitiken fungerar effektivt. Beslut om särskiltprincipiella beslut om stöd till företag bör tas av regeringen,varför vissa resurser bör finnas kvar i regeringskansliet.NUTEK har också möjlighet, när verket så bedömererforderligt, att hänskjuta beslut om stöd till regeringen. Viåterkommer senare angående anslagsfrågorna.Mot den här bakgrunden föreslår vi att ställersig bakom den beskrivna rollfördelningen mellan olikastatliga organ och ger regeringen bemyndigande att utfärdade föreskrifter som kan behövas.De tre nordligaste länenFör infördes av den dåvarandesocialdemokratiska regeringen ett anslag (C 6) bl.a. för att stödja länsövergripande projekt i de trenordligaste länen, , och Jämtland.Bakgrunden till detta var de stora infrastrukturella problemsom finns i dessa tre län. Av utvärderingar som gjortsframgår att endast en mindre del av resurserna har gått tilltypiska gemensamma projekt. Detta anses bl.a. bero på attmålbestämning för resurserna varit oklar.Av regeringens proposition framgår också att medlennumera också i stor utsträckning används för en rad olikaprojekt som inte specifikt kan knytas till de tre länen.Vi anser att användningsområdet för dessa storaekonomiska resurser är för oklart. Vi har vidare denuppfattningen att det finns ett stort behov avlänsöverskridande projekt för att kraftigt förstärka de trelänens förutsättningar till utveckling.Därför bör en del av anslaget, ,tydligt förbehållas de tre nordligaste länen. Medlen fåranvändas fritt av dessa när regeringen godkänt engemensam regional plan för länsöverskridandeutvecklingsprojekt. Länen själva bör få avgöra innehållet idessa projekt. Enda villkoret är att projekten ärlänsöverskridande. De kan avse allt från utbildning,forskning till kommunikationer och vägbyggen.Resterande medel på anslaget kan användas i enlighetmed regeringens förslag i övrigt med de förändringar visenare föreslår.Vi återkommer senare till anslagsfrågan.NorrlandsfondenRegeringen föreslår att Norrlandsfonden får ettkapitaltillskott på och att tillgångar omnominellt ca överförs till fonden frånStiftelsen spelar en viktig roll förnäringslivsutvecklingen i norra . Vi anser därför attfonden bör tillskjutas ytterligare kapital för att framför alltkunna främja utvecklingen bland mindre företag.Ytterligare bör tillföras fonden somkapital. Då kan hela , således även Gävleborgslän, omfattas av fondens verksamhet. Näringslivet i länethar ungefär samma problem och möjligheter som övrigaNorrlandslän.Vi delar inte regeringens uppfattning om att styrelsen ärför stor eller att sammansättningen i övrigt behöver ändras.Staten utser ju själv sina representanter och kan därmed setill att dessa har önskvärda kvalifikationer.Regeringen bör få i uppdrag att ta upp förhandlingarmed berörda landsting om att ändra stadgarna så att ävenGävleborgs län kan omfattas av fondens verksamhet. Detär också viktigt att stadgarna inte förhindrar en flexibelanvändning av fondens resurser.Kvinnligt företagandeDet finns för få kvinnliga företagare. Internationellstatistik visar att det är kvinnliga företagare som ökar mestbland nyetablerade små och medelstora företag. Det gällerdärför att inom näringspolitiken prioritera åtgärder för attfrämja kvinnors företagande. Särskilda insatser bör görasför att stödja kvinnor som vill starta egna företag eller påannat sätt engagera sig i små och medelstora företag, inteminst i glesbygd.Men det finns också många hinder mot kvinnligtföretagande som måste undanröjas. Detta hänger sammanmed bl.a. det mansdominerande tänkande som präglarföretagandet. Självfallet måste dessa hinder undanröjas.Vårt förslag att länsstyrelserna får stor frihet att inommaximinivåerna hantera stöd till företag gör det enklare attstödja kvinnors önskemål om stöd för företagande. Vi serdet som en självklarhet att en större andel av resursernafrån statligt finansierade stödformer går till attstödja kvinnors företagande.Vi är positiva till regeringens förslag om ett nationelltresurscentra för att stödja kvinnors företagande. Vi utgårifrån att med detta avses en vid tillämpning omfattandesärskilda stöd för utbildning, rådgivning, bildande avnätverk m.m. Vi socialdemokrater har tidigare föreslagit attett sådant centrum borde inrättas vidGlesbygdsmyndigheten. Skälet till detta är att myndighetenredan bedriver en omfattande verksamhet för att stödjakvinnor, bl.a. inom ramen för projektet föreslår nu att skall få i uppdrag attansvara för ett sådant centrum i samråd medGlesbygdsmyndigheten. Vi vill inte motsätta oss dettaförslag. Men vi anser det angeläget att ävenGlesbygdsmyndigheten får möjlighet att bedriva sådanverksamhet med egna resurser. Vi föreslår därför attmyndigheten får under nästa budgetår föratt fortsätta sitt arbete inom detta område. Myndighetensverksamhet inom detta område är bredare än att bara avseföretagsfrågor. En viktig del av verksamheten avsersamarbete och samverkan mellan centrala och regionalasektorsorgan och kvinnor på gräsrotsnivå.Kvinnors företagande sker ofta i kooperativ form, vilketär en företagsform på frammarsch, inte minst i glesbygd.Det är viktigt att stödja denna företagsform. Av stortintresse, inte minst för kvinnor, är de kooperativa försök iglesbygd, där man kombinerar småföretagande medsamhällsservice. Det är en självklarhet att lagstiftning ocholika former av stödåtgärder måste anpassas till de särskildavillkor som gäller för kooperativ verksamhet och attkooperativet som företagsform inte får missgynnas iförhållande till andra företagsformer.En viktig del i detta är den information och rådgivningsom ges genom kooperativa utvecklingscentra. Ipropositionen sägs att anslaget till dessa skall fördubblas.Det betyder att stödet till centra inom stödområdet ökarfrån till . Det ärbra, men även centra utanför stödområdena behöver dettastöd. Därför har vi socialdemokrater föreslagit en ökning avanslagen till dessa med 2 miljoner kronor.8. LandsbygdsutvecklingSverige är ett av glesast befolkade länder. Deflesta svenskar bor i större kommuner, men så många som1,6 miljoner bor i tätorter med mindre än 5 000 invånare.De finns runt om i hela och där finns ocksånaturtillgångarna och företagen.Vi socialdemokrater anser att vi måste nyttja hela landetför att ge människor möjlighet att bo, där de känner denstörsta tryggheten och trivseln. På så vis kan vi ocksåutnyttja landets alla naturtillgångar, utveckla den egnabygden och på så sätt uppnå en optimal utveckling för helalandet.I glesbygd är man van vid att jobben försvinner, attbutiken hotas, att servicen försämras och att det blir svårareatt nyttja samhällets resurser. känner man enstark förankring i den egna bygden, njuter av de fördelarsom ett liv nära naturen ger och är beredd på kamp för attslåss för sin bygd.Under senare år har detta lett till ett enormtengagemang och arbete för den egna byns överlevnad ochutveckling. Människor skapar nya jobb, räddar butiken,startar kooperativ inom vård och omsorg. Hela byar gårsamman i ett gemensamt arbete för den egna bygden. del av arbetet sker ideellt, över partigränser och itradition av en demokratisk folkrörelse.Vi socialdemokrater vill slå vakt om, stödja och utveckladenna lokala rörelse för att utveckla den egna bygden. Vihoppas att denna rörelse som bygger på delaktighet,samförstånd och samarbete får en allt större spridning isamhället. Vi är övertygade om att en sådan utvecklingaktivt skulle bidra till att ta ur den ekonomiskakrisen.För hela överlevnad beror till syvende och sistpå människorna. Därför är det människokraften som tillslut kommer att avgöra vilka orter som lever vidare ochutvecklas och vilka orter som trots allt kommer att gåtillbaka.De som väljer att bo på lands- och glesbygd känner tillförutsättningarna. Ofta får människor pendla långt till sinaarbeten, har längre till sjukhus och får sämre social serviceän de som finns i städerna och större tätorter.Det är på dessa villkor som människor i glesbygden leveroch det är just därför byarörelsen på många håll har tagitutvecklingen i sin egen hand.Den lokala mobiliseringenMänniskors engagemang och initiativkraft för den egnabygden är avgörande för utvecklingen. Den lokalamobiliseringen är livsnödvändig för landsbygd ochglesbygd. All sådan mobilisering är nödvändig för att helaSverige skall leva. Vi socialdemokrater vill på bästa sättstödja och underlätta denna verksamhet och är övertygadeom att detta utvecklingsarbete gagnar hela landet.-- Byautveckling, en ny folkrörelse --Vad gör man när sågverket går i konkurs, butiken ochbyskolan hotas av nedläggning, postkontoret dras in ochungdomarna saknar framtidstro? Den frågan har man ställtsig i många byar och i glädjande många har man sagt sig: Nufår det vara nog! Här duger det inte att sitta med armarna ikors och gnälla, här gäller det att slåss för något man trorpå!Över partigränserna sätter man sig i studiecirklar ochdiskuterar hur läget ser ut, vad man vill uppnå och vad somkan göras. Resultatet av denna verksamhet är att det nufinns 2 300 registrerade utvecklingsgrupper runt om i landet.Runt om i landet pågår ett enormt arbete i byar och småtätorter. Det är människor som kämpar för att kunna bokvar i sin hemby och som arbetar hårt för att skapa nyaarbetstillfällen och olika lösningar för att behålla servicen.Det finns oanade krafter av kompetens, kreativitet ochkapacitet i de små samhällena. När man sätter i gång ettlokalt utvecklingsarbete, ger dessa krafter bra resultat.Varje dag startas nya företag, hittas nya lösningarför lokal service, arbetas det hårt för framtiden.Alla dessa människor deltar i en demokratirörelse -- enfolkrörelse som uppkommit ur kampen för valfrihet och fören god livsmiljö. Det är just detta arbete som engagerarmänniskorna, får dem att känna delaktighet och ansvar.Demokrati betyder ju att människor tillsammans formar sittsamhälle.-- Folkbildning --Ett naturligt sätt att starta och utveckla den lokalakraften är att gemensamt sätta sig i en studiecirkel ellerliknande form av utbildning.På flera håll i landet, till exempel i , harABF tillsammans med de lokala utvecklingsgrupperna nåttmycket goda resultat. Utifrån dessa erfarenheter är detviktigt att också använda folkbildningens kompetens ochkunskap i det lokala utvecklingsarbetet. Framför alltbildningsförbundens möjlighet att flexibelt anpassaverksamheten efter de lokala förutsättningarna bör tas tillvara.Dessutom finns folkhögskolorna som en ypperlig kraft idet lokala utvecklingsarbetet. De kan bl.a. bidra medspecialkomponerade kurser.Därför vill vi socialdemokrater satsa mer resurser påfolkbildningsverksamhet i olika former.-- Kulturens betydelse --Det är genom kulturen som människorna i en ort finnersin gemensamma identitet. Det kan vara genombruksortens historiska traditioner, genom gruvsamhälletseller bondbyns. Kulturen kan ta sig många uttryck, t.ex.genom teater eller som i där med befolkningen i gjorde TV-serienMorsarvet. Men kulturen kan också komma till uttryckgenom museer, kulturvård, hantverk och en satsning påturism. Kulturen öppnar nya möjligheter och den engagerarmänniskor och den skapar en samhörighetskänsla. Kulturenhar en självklar plats i den lokala mobiliseringen.Som framgår av ett tidigare avsnitt vill visocialdemokrater därför satsa mer på olika former avkultur.-- Samlingslokaler --Grunden för det lokala utvecklingsarbetet är att manträffas och i en gemensam samvaro utbyter tankar och idéer.Det är då varje enskild persons förutsättningar ocherfarenheter tas till vara och verksamheten blir dynamisk.En första förutsättning för att lyckas med detta är att manhar någon form av möteslokal. I de byar man varit särskiltframgångsrik utvecklas möteslokalen oftast till ettallaktivitetshus, där mängder av aktiviteter äger rum sombefrämjar utvecklingen av byn.Inte minst för ungdomarna kan det vara viktigt attdessutom ha tillgång till datautrustning och ha möjlighet attkoppla upp sig på nationella informationsbankar.Ungdomarnas intresse för data släpper lös kreativitet ochkan skapa nya affärsidéer.Vi socialdemokrater vill ge mer resurser till byggande avsamlingslokaler och bättre anpassa reglerna också tillmindre projekt. Vi uppmanar kommunerna att stödjabyarnas önskemål om lämpliga samlingslokaler.-- Lokala utvecklingsplaner --När en lokal utvecklingsgrupp startar, är säkerligen deförsta gemensamma kraven naturliga: rädda butiken ellerskolan, ordna dagis i byn eller liknande. Vartefter gruppenarbetar vidare kommer fler tankar på bordet och manbörjar fråga sig vad man har för målsättningar med bynsutveckling, vad är möjligt, vilka resurser finns osv.Det är en stor styrka för den lokala utvecklingen om mankan samla sig kring ett lokalt utvecklingsprogram eller enutvecklingsplan för byn. Det kan gälla att sätta upp enklamålsättningar som man har för byns utveckling och olikasätt att uppnå dessa målsättningar när det gäller nyaarbeten, bättre service, utbildningsbehov, boende,kulturaktiviteter osv.Självfallet bör en sådan lokal utvecklingsplan tas framtillsammans med kommunen. Det blir naturligtvis en enormstyrka för hela den kommunala utvecklingen om man fårfram realistiska lokala utvecklingsplaner i så många byarsom möjligt. Genom samverkan och en gemensamhelhetssyn utifrån de resurser, idéer ochutvecklingsmöjligheter som finns kan kommunernatillsammans med byagrupperna utarbeta strategier förframtiden.Vi socialdemokrater anser att lokalautvecklingsprogram är viktiga för byarnas utveckling och vianser att kommunerna skall stödja framtagandet av sådanaplaner.-- Service --När butiken läggs ned, dör byn, är ett slitet uttryck somanvänds, men som tyvärr ofta också är sant. Att ha tillgångtill bra kommersiell service av olika slag är ofta enöverlevnadsfråga för byarna. Finns det ingen lanthandlaresom kan köra hem varorna till pensionärerna och de billösa,ökar utflyttningen och den nedåtgående spiralen fortsätter.Lika viktigt är samhällets service i form av post, telefon, el,kommunikationer och de sociala behoven i form av vård,omsorg och utbildning.En bra service ger inte bara en valfrihet att kunna bokvar i glesbygd, utan skapar möjligheter tillviktiga arbetstillfällen. Lanthandel, post, vård och omsorgskapar viktiga arbetstillfällen i många byar, inte minst förkvinnor. För att klara att upprätthålla viktigaservicefunktioner i glesbygd krävs en rad saker.Från byborna själva krävs engagemang och vilja attutnyttja de egna möjligheterna, köptroheten om man såvill. Dessutom krävs att man är beredd att ställa upp och taansvar för verksamheten som anställd, egen företagare ellersom medlem i ett kooperativ.Från samhällets sida krävs förmåga att tänka nytt ochflexibelt över sektorsgränserna. En kombinerad och flexibelkommunal organisation med töjbara sektorsgränser är enviktig del i arbetet på att hitta bra lösningar för denoffentliga servicen på mindre orter. Det handlar ofta om atttänka okonventionellt och praktiskt. Kommunen bör dockse till helheten när det gäller service och också stödja att denkommersiella servicen kan upprätthållas. Ett stort problemför många lanthandlare är t.ex. att få regelbundnavarutransporter från de stora leverantörer som finns.Eftersom kommunen själv ofta är en stor varumottagare,bör goda möjligheter finnas att tillse att alla butiker ikommunen får leveranser. Kanske kan ocksåvarutransporter lösas genom samverkan med olikaintressenter.Självfallet måste också de privata intressena ta sittansvar för att service kan upprätthållas i glesbygd. Visocialdemokrater vill öka det ekonomiska stödet tilllanthandel i glesbygd och stödjer därför regeringens förslagpå denna punkt.Vi anser att kommunerna skall tillhandahålla flexiblaoch samordnade lösningar för att upprätthålla offentligservice i glesbygd. Vi anser att de statliga verken,myndigheterna och företagen skall samordna sinverksamhet för att kunna ge service så nära byarna sommöjligt. bör spela en mer aktiv rollför att detta skall uppnås. Vi anser att skall se överteletaxorna i syfte att sänka kostnader för samtal inom länettill olika länsmyndigheter.-- Stöd från kommunen --En förutsättning för att det lokala engagemanget skallleda till en positiv utveckling är att politikerna germänniskorna de nödvändiga instrumenten som kan ledabåde till självförverkligande och utveckling. Tyvärr är det såatt även om viljan finns är det mycket i samhället sombromsar, försvårar och raserar människors möjligheter attnå goda resultat. Kommunens uppgift är att stödjamänniskorna i de små samhällena för att vändautvecklingen i positiv riktning. Det kan inte vara meningenatt dessa människor skall arbeta i ett vakuum och endast sessom ett pittoreskt inslag. Byarörelsens arbete är till stornytta för kommunen och landet! Kommunen måste bidramed sin expertis när byagrupper så kräver. Politikerna,rektorn och kommunens planingenjör bör finnas till handsmed sin kunskap och underlätta arbetet.Politiken bör mer utgå från den enskilda människans ochbygdens behov och möjligheter. Vägledande bör vara attingen by eller människa är för obetydlig att satsa på -- att fåchansen.De goda exemplen visar att något stort sker i det lilla,men tyvärr också i det tysta. Denna lokala mobilisering pålandsbygden har inte uppmärksammats efterförtjänst av politikerna. De flesta kommuner och län harinte hittat formerna för att stödja processen.Idéerna om fördjupad demokrati och planering nedifrånoch upp har inte satt några djupa spår i den kommunalaapparaten. Gamla attityder och förhållningssätt blockerardet nya och verksamheter går vidare i gamla hjulspår.Flexibilitet och obyråkratiskt tänkande krävs för att mötamänniskors engagemang. En av 90-talets stora uppgifter äratt lära om i det här avseendet. Medborgarna kräver det ochdet ekonomiska läget kommer att göra det nödvändigt.Därför krävs en bättre samordning av de totala resursernaför service i glesbygden. Här krävs nya och okonventionellalösningar där olika verksamheter samordnas på ett effektivtsätt. Där både marknads- och ideella krafter utnyttjas.Många politiker och tjänstemän måste sättas påskolbänken och lära om så att de kan ta till sig det nya ochframför allt våga släppa både makt och befogenheter. Medandra ord hitta former för att stödja dennaunderifrånprocess.Byagrupperna måste tidigt få insyn i den kommunalaplaneringen. Det är viktigt att det inom kommunenupparbetas ett naturligt samarbete mellan politiker ochbyagrupper. Vissa kommuner har t.ex. inrättat ettglesbygdsråd, men säkerligen finns också andra bralösningar. Det är viktigt att de som arbetar med lokalmobilisering har möjlighet att enkelt komma i kontakt medansvariga politiker.Vi socialdemokrater anser att kommunerna skallutarbeta en strategi för hur de skall samarbeta medbyautvecklingsgrupperna och stödja dem i deras arbete.Det gäller också att se igenom byråkratiska regleringar föratt uppnå flexibla lösningar som passar de lokalaförhållandena. Vi är övertygade om att detta kommer attleda till bättre service för kommuninvånarna till en lägrekostnad.-- Den regionala nivån --På den regionala nivån finns flera aktörer som kan ochskall stötta lokal utveckling. Såväl landstingen somlänsstyrelserna och utvecklingsfonderna skall ocksåsamarbeta och samverka på ett sådant sätt att samhälletsresurser används så effektivt som möjligt i regionen. En godhälso- och sjukvård, en bra kollektivtrafik, en brahögskoleutbildning och kulturverksamhet är exempel påregionala ansvarsområden som är lika viktiga som annaninfrastruktur.9. Storstädernas betydelseI regeringens regionalpolitiska perspektiv harstorstäderna ingen plats. Storstäderna möter inte sammaproblem som glesbygden men problemen har sammadignitet. Enbart har t.ex. lika mångaarbetslösa som hela . Det gäller att slå vakt omstorstädernas dynamiska roll i den nationella ekonomiskautvecklingen.Storstadsregionerna , och Malmöspelar en viktig roll i utvecklingen av den svenskaekonomin. Storstadsområdena är integreradenäringslivs- och arbetsmarknadsregioner vilkasysselsättningsmässigt domineras av tjänstesektorn.Utvecklingen i dessa regioner har inte varit radikaltannorlunda än i övriga delar av landet men de har ofta legatföre i processen.Sedan 1950 har dessa regioner ökat sin folkmängd med50 % och befolkningen uppgår till omkring 3 miljonerinvånare.Stockholm är en central knutpunkt i nationella ochinternationella nätverk, vilket är av betydelse för helalandets utveckling. En stor offentlig förvaltning finns liksomomfattande inslag av högteknologisk industri. Nyateknologiska strömningar passerar huvudstaden. Göteborgär ett viktigt industriellt centrum, medan är ettviktigt servicecentrum för landets södra delar.I storstadsregionerna finns stora regionala marknader,bra kommunikationer och god tillgång till arbetskraft medhögre teknisk och ekonomisk utbildning. Detta har bidragittill den positiva utveckling dessa regioner haft.Storstadsregionerna är inte homogena. Där finnsstorstaden, småstaden, förorten och glesbygden -- var ochen med sin egen karaktär.Den ekonomiska krisen har slagit hårt också motstorstäderna. kännetecknades Stockholmav överhettning på arbetsmarknaden.