mot · GH02Bo605 · 1994-01-25 00:00:00 — Grupper av frilevande vildsvin har under de senaste årenblivit allt vanligare på skilda håll i landet. Dessa gruppereller stammar har sin härkomst från djur som rymt urvilthägn och det kan således inte anses att de härrör frånplanerade utsättningar. har frågandebatterats och utretts huruvida dessa stammar skulletillåtas finnas kvar eller om de skulle utrotas. Olika besluthar fattats och i proposition 1986/87:58, Om jaktlag m m,skrevs det att övervägande skäl talade för att de vildsvinsom fanns i landet inte skulle utrotas. Vidare skrevs det inte fann stöd för att vildsvinen skulle innebära någonsärskilt allvarlig eller svårbemästrad skaderisk förjordbruket samt att allvarligare skador för jordbruket börkunna motverkas genom ett starkt jakttryck. Resultatetblev att det infördes en allmän jakt på vildsvin. Detta tilltrots har ändock skadorna föranledda av frilevandevildsvinsstammar ökat och de uttryckta förhoppningarnahar således ej infriats. Det är därför enligt vår meningviktigt att dessa frågor på nytt tas upp så att en långsiktiglösning kan ske.När det gäller jakträtt så följer den ägandet av marken.Denna rätt kan arrenderas ut till annan part eller omjordbruksmark arrenderas ut följa med i det arrendeavtalet.För den som själv äger sin jordbruksmark finns detmöjlighet att inom vissa ramar hantera frågan genom jakt.Dock kan detta försök att hantera stammens storlek varaverkningslöst om det finns andra markägare som inte harsamma intresse av en decimerad stam och således ej utsätterdensamma för ett jakttryck.Vidare kan vi konstatera att en jordbruksarrendator irealiteten inte har någon som helst möjlighet att utsättavildsvinsstammen för beskattning om jakträtten ärundantagen från jordbruksarrendet. Förutom de skadorsom de frilevande vildsvinen således kan åsamka jordbruketgenom att förstöra växande gröda så förekommer det ocksåatt de kan utföra stora skador i exempelvis villaträdgårdaroch på annan tomtmark. De skador som kan uppstå ärmånga gånger stora och ett helt års växtodlingsansträngningkan helt spolieras.Visserligen kan skyddsjakt i vissa fall beviljas men såvittdet är oss bekant har ej sådan beviljats tilljordbruksarrendator utan jakträtt. Man hänvisar då ofta tillatt avtal bör träffas mellan arrendatorn och jordägaren.Dessutom är det normalt stor restriktivitet vad gäller beslutom skyddsjakt. Besluten lär dessutom kunna överklagasvarför den avsedda effekten vid beslut helt kan spolierasgenom den tid som kan passera under ärendetshandläggning.Enligt vår mening består bristerna i nuvaranderegelsystem bland annat i följande:1. Att låta skadereglering ske genom avtal mellanjordbruksarrendatorn och jordägaren innebär regelmässigtatt arrendatorn blir lidande och i praktiken får svara förfoder åt vildsvinsstammen.2. Dessa avtal kan bara gälla vissa skadelidande. Densom inte är jordbruksarrendator har inte denna möjlighet.Det måste ändå betraktas som otillfredsställande attexempelvis villaägare kan få hela sin tomt och trädgård heltspolierad utan att kunna få ersättning eller ens ha praktiskmöjlighet att eliminera skaderisken.Dessutom kan det synas märkligt att man kan få tålaskador från djur förrymda från vilthägn utan att ersättningutgår medan skador från förrymda tamdjur innebäransvarsskyldighet.Dessa frilevande stammar är nu på många håll ett stortproblem och åtgärder måste således ske för att minska ochhelst helt undanröja problemen. Detta kan ske på olika sätt.Ett sätt kan vara att jakträtten automatiskt skall följa medvid jordbruksarrende. Detta kan då ge arrendatorernabättre möjligheter att kontrollera stammarnas storlek inomde aktuella områdena. Andra sätt kan vara att skyddsjaktbeviljas i större utsträckning eller att jakträttsinnehavarnaåläggs att genom en ökad beskattning av stammen se till attden får en mindre omfattning. Vidare bör det finnasmöjlighet för den som lider stor skada och då det kan ansesatt det är oskäligt att han själv skall svara för de kostnaderskadan föranleder skall ha möjlighet att få ersättning avstatsmedel.Enligt vår mening är det viktigt att dessa frågorbeträffande skador från frilevande stammar av vildsvin fåren snar och ändamålsenlig lösning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skador föranledda av frilevandevildsvinsstammar.