mot · GH02Ub332 · 1994-01-25 00:00:00 — FN genomför med jämna mellanrum kampanj- ochtemaår. De uppmärksammas i olika utsträckning av olikaskäl. Ett av de ''år'' som borde rönt större uppmärksamhetsom avstampsår för fortsatta aktiviteter och åtgärder var''det internationella läskunnighetsåret'' 1990. Enuppföljning gjordes i av ochSvenska i form av en informationsdag kringdet svenska arbetet mot läs- och skrivsvårigheter. Temat fördagen var ''Läs- och skrivsvårigheter i -- vad görpolitikerna?'' Sorgligt nog måste svaret på den fråga somställdes bli -- ''nära nog ingenting''.En av redovisningarna vid nämnda temadag rördearbetet med vuxna dyslektiker i . Här kan man pekapå fina framgångar, men också på stora initialproblem. Baraen procent av de beräknade dyslektikerna anmälde sig tillundervisningen trots en intensiv informationskampanj.Skälet var som oftast är fallet med dyslektiker -- bristandesjälvförtroende. Trots detta finns det statistiska sambandmellan dyslexi och förmåga/talanger över genomsnittet. Detrör sig alltså om en svaghet i i hjärnan, men inte entotal svaghet, utan man finner ofta kompensatoriskaeffekter. Hjärnans språkfunktioner har utvecklatsannorlunda. Bland dem som trots dyslexin lyckatsövervinna problemen med självförtroendet återfinns bådenutida och äldre genier.För många blir det dessvärre inte bättre omman inte hos sig själv eller hos andra kan nå förståelse förorsakerna. Det finns exempel på människor som t.o.m. sagtupp sig hellre än att acceptera en befordran, som skulle hakrävt mera av läsande och skrivande. Det finns de somtvingas ''sjuk''-skriva sig inför datoriseringar eller därpsykosomatiska följdverkningar t.o.m. lett till förtidapensionering. Skälet har varit ett enda: man har ettannorlunda aktivitetsmönster med avseende på språk.Redan i förskolan kan detta -- enligt internationellaforskningsresultat -- iakttas, prognosticeras och förebyggas.Mången dyslektiker känner sig själv ''dum''. På sammasätt, oftast också med intrycket av att vara ''lat'',okoncentrerad och trött, betraktas man också av enoförstående och okunnig omgivning, till vilken underskolåren dessvärre måste räknas majoriteten av lärarna.Detta skall dock inte läggas dessa till last, då de varken fåtttillräcklig utbildning för att kunna hjälpa dem attdiagnostisera elevernas avvikande funktioner eller attundervisa elever med dyslexi. För att bedriva en anpassadundervisning krävs nämligen en helt annan pedagogik änden gängse.Ovan har hänvisats till . Det gälldevuxna, som skolan svikit och som därför fått lida i många år.Professorn i barnpsykiatri, , harkonstaterat att ''följderna av handikappet/traumat är svårtoch allvarligt, ger psykosociala svårigheter och ävenkänslomässiga störningar''.Vi skall med andra ord av många skäl se till att dettaåtgärdas under skolgången och intevänta till dyslektikerna kommer upp i vuxen ålder eller heltblunda för problemen. är i detta avseende påefterkälken. Medan vi p.g.a. tidningstäthet, gott om godabibliotek, månghundraåriga lästraditioner etc. har ett avvärldens högsta medeltal för läskunnighet hostonåringar, så ligger vi långt efter många andra länder medavseende på andelen lässvaga, vilka ligger på iSverige i de internationella undersökningarna. De flesta avdessa torde vara våra dyslektiker, som normalt brukar sägasuppgå till . Av dessa är ca 4/5 pojkar.Mot bakgrunden av det anförda är rapporten under desenaste dagarna om att vi fått ett ökat antal elever i de nya3-åriga programmen/linjerna, som inte får betyg i främstteoretiska ämnen, de ämnen som kräver läs- ochskrivkunskaper, inte förvånande men nedslående. Vi hålleralltså på att få ytterligare en grupp unga människor somriskerar att tappa självförtroendet. Detta är inte tolerabelt.Förra gången behandlade frågan hänvisadesbl.a. till en kommande utskottsutfrågning. Denna har ännuinte kommit till stånd.Kunskaperna finns redan! Det som behövs är att visnabbt på våra lärarhögskolor inför en adekvat utbildningom dyslexi för de nya lärarna och fortbildning för de redanverksamma lärarna, främst på låg- och mellanstadierna.Sverige har inte råd att vänta på åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot dyslexi.