ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Ju206 · 1994-01-25 00:00:00 — har i några mål vid våra domstolaruppmärksammats gränsdragningen mellan olikasexualbrott mot barn. Det gäller särskilt mellan brottenvåldtäkt (6 kap. 1 § ) å ena sidan, och brottensexuellt utnyttjande av underårig (6 kap. 4 § )eller sexuellt umgänge med barn (6 kap. 5 § )å andra sidan. För att våldtäkt skall anses föreligga fordrasatt någon tvingat barnet till samlag ''genom våld eller hotsom innebär eller för den hotade framstår som tvingandefara''. Om sådant våld eller hot inte föreligger kan man intedöma för våldtäkt men väl för något av de andra nämndabrotten. Straffskalan för dessa brott är lägre än för våldtäkt.När det gäller barn utövar den vuxne, som ofta har enrelation till barnet och psykiskt övertag, normalt intekraftigt fysiskt våld mot barnet. Det blir då en svår fråga fördomstolen att bedöma om våldet varit så kraftigt att brottetkan rubriceras som våldtäkt. har nyligeni ett mål (DB 367/1993) prövat frågan om vilken grad av våldsom krävs för att ansvar för våldtäkt på ett barn skall kunnautkrävas. Domstolen fann, att en sextioårig man som haftsamlag med en åttaårig flicka under det att han legat påbarnet och hållit hennes armar över huvudet utövat sådantvåld som konstituerar våldtäkt. Det finns emellertidsituationer där den vuxne utnyttjat barnets förtroende ochgenom beröring eller på annat sätt utfört sexuellahandlingar mot barnet utan att något våld förekommit.Domstolarna har då inte funnit det möjligt att rubricerabrottet som våldtäkt.Den gärning som den vuxne begått mot barnet framstårofta som lika klandervärd oavsett om direkt våld eller hotmot barnet förekommit eller ej. När det gäller sexuellaförfaranden mot barn är det nästan omöjligt att dra en gränsför vad som skall anses som våld. En sådan gräns är hellerej motiverad. Nuvarande regler har också uppfattats somstötande av allmänheten. Det är svårt att göra innebördeni dessa begripliga.En översyn av sexualbrotten mot barn pågår förnärvarande. I departementspromemorian ''Ökat skydd förbarn'' (Ds 1993:80) behandlas vissa frågor om sexualbrottmot barn. Något förslag som löser den fråga som behandlasovan har inte lagts fram i promemorian. Det vore lämpligtom en översyn av bestämmelserna om våldsrekvisitet vidsexualbrott mot barn kunde tas med i en sådan översyn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en vidgad översyn avreglerna i 6 kap. rörande sexualbrott motbarn.
mot · GH02Ju207 · 1994-01-25 00:00:00 — Den ekonomiska brottsligheten åderlåter samhälletsresurser på varje år.Konkurrensförhållandena i näringslivet snedvrids ochirreguljära förmögenhetsöverföringar kommer till stånd.Såväl rättssäkerheten som den demokratiska kontrollen ivårt land hotas.Bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten måsteges hög prioritet genom en särskild satsning på detkriminalpolisiära området samt åklagarområdet.Satsningen bör inriktas på ökad samordning ochkompetenshöjning.En allvarlig brist i dagens rättsväsende är attåklagarkåren har dränerats på kvalificeradpersonal, på grund av bl.a. ofördelaktiga avtalsvillkor ochen otillfredsställande lönenivå i jämförelse med vadnäringslivet kan erbjuda. Uppgiften att utföra åtal i storaekobrottmål är mycket krävande och fordrar storkompetens, skicklighet och uthållighet. Personalen måstebesitta kunskaper inom straffrätt, civilrätt, skatterätt,redovisning/ekonomi samt insikter om affärsteknink, bank-och finansverksamhet och internationell handel.En central myndighet bör tillsättas för att samordna ochutveckla den kompetens som är nödvändig på dettaexpansiva och dynamiska brottsområde. Myndighetensuppgift bör vara att utveckla och samordna mycketkvalificerad personal såsom specialutbildade poliser,åklagare, skatterevisorer, tullpersonal, kronofogdar frånspecialindrivningsenheterna och auktoriserade revisorer.Myndigheten bör också ha rätt att uppdra åtprivatpraktiserande processadvokater att utföra åtal vidallmän domstol. Man bör mera frigöra processinsatsen frånbrottsutredningen. Statsadvokater och statsåklagare börkoncentrera sina insatser på att utföra talan i rätten.Myndigheten bör också bevaka vilka lagstiftningsåtgärdersom erfordras för att skärpa rättsordningen inom området.Inrättandet av en sådan central myndighet bör bådekunna reducera de administrativa kostnaderna och ökaslagkraften i kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Då den ekonomiska brottslighetens metoder och teknikutvecklas med stor snabbhet står samhällets rättsskipninginför stora problem. Att preskriptionstiderna hinner gå utför de olika brotten för åtal och straff är en ytterligarekomplikation. I syfte att stävja den negativa utvecklingenbör regeringen överväga en förlängning avpreskriptionstiderna för ekonomisk brottslighet.Detta är viktigt inte minst för att visa samhällets hållningtill ekonomisk brottslighet och därmed markeralagstiftningens normgivande karaktär. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av en centralmyndighet för bekämpande av den ekonomiskabrottsligheten,2. att hos regeringen begär förslag tillförlängning av preskriptionstiderna för ekonomiskbrottslighet.
mot · GH02Ju209 · 1994-01-25 00:00:00 — Tillgång till kriminalregistret för Vissa grovt kriminellt belastade män importerarsystematiskt kvinnor från andra länder. Männen tar medkvinnorna från någon utlandsvistelse. Kvinnorna får förstturistvisum och därefter uppehållstillstånd. Detta omprövasregelbundet eftersom de lever i ett fast förhållande medsvenska män.Efter en tid i utvecklas ofta livet till ett helveteför dessa kvinnor. De hotas, misshandlas m.m. Bryternågon kvinna förhållandet med sin man innan har gåttsaknar de anknytning till och utvisas därför.För att komma till rätta med dessa missförhållandenbehöver den s.k. tvåårsregeln ses över och ändras.Dessutom behöver få tillgång tillkriminalregistret för att stoppa de grovt kriminella männensimport av kvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om en översyn och ändring avden s.k. tvåårsregeln,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skall fåtillgång till kriminalregistret.
mot · GH02Ju210 · 1994-01-25 00:00:00 — TV-övervakning på allmän plats TV-kameror som bevakar allmänheten på offentligaplatser regleras enligt gällande lagstiftning. Tyvärr synesefterlevnaden beträffande innehav av utrustningen ochregistrering av TV-övervakningen inte i alla delar följalagstiftningens syften. Kritiken gentemot lagen har ökat.Många menar att antalet övervakningskameror vidaöverstiger antalet tillstånd som getts av myndigheterna.För att lagen skall kunna tjäna sitt syfte och accepterasav allmänheten bör en jämförelse av antalet tillstånd medantalet uppsatta övervakningskameror komma tillstånd.En översyn av gällande lagstiftning och dess tillämpningär också nödvändig om allmänheten skall kunnasätta tilltro till TV-övervakningen. Berörda myndigheterbör uppmärksammas på vissa näringsidkare och andra somtid efter annan uppsätter kameror utan att innehavederbörligt tillstånd. I nämnda översyn bör även ingåöverväganden om högre straffansvar för att avskräckavederbörande att uppsätta kameror utan att tillståndbeviljats av berörd myndighet.Det bör ankomma på regeringen att i första hand utfärdanärmare bestämmelser till berörda myndigheter för enbättre uppföljning och kontroll av TV-övervakning påallmän plats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av reglerna för TV-övervakning på allmän plats.
mot · GH02Ju211 · 1994-01-25 00:00:00 — Socialnämndernas tillgång till polisregistret I motion 1992/93:Ju217 har jag anfört att det saknasmöjlighet för socialnämnd att få uppgift ur polisregistret närsocialnämnden utreder frågan om ett barn skallomhändertas med stöd av har i betänkande 1993/94:JuU4 avstyrktbifall till motionen efter en redogörelse för gällande rätt.Vad utskottet anför är att inga hinder föreligger när detgäller att få uppgifter när det gäller åtgärder med stödav LVU. Vad som anförs i motionen är att inga uppgifterkan lämnas vid utredning om barn som far illa. I detläget föreligger inga beslut eller domar omomhändertagande med stöd av LVU. Som jag tidigareanfört kan en socialnämnd inte föregripa en dom om vårdmed stöd av LVU. Efter ett sådant beslut är uppgiften urpolisregistret ointressant.Jag hänvisar till en dom i Regeringsrätten, där ensocialnämnd vägrats utdrag ur polisregistret med hänvisningtill att i lagen står angivet ''åtgärd'' enligt LVU.Regeringsrätten ansåg inte att nämnden kunde få tillgångtill uppgiften i utredningsstadiet.Som i tidigare motion föreslår jag därför attbesluta att uppmana regeringen att göra en sådan ändring ipolisregisterkungörelsen, att uppgifter kan lämnas tillsocialnämnden i sådana fall, där utredning inletts jämlikt 50§ socialtjänstlagen om barns förhållanden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring ipolisregisterkungörelsen.
mot · GH02Ju213 · 1994-01-25 00:00:00 — Systematiska skatteundandraganden och ett ekobrotthar en sådan omfattning att samhället utöver vad somtidigare har gjorts, måste sätta in ytterligare resurser ochutnyttja de redan befintliga på ett effektivare sätt. I ett lägedär alla får knappa in och spara är det fördärvligt församhällsmoralen och upplevs som djupt orättvist att vissainte behöver delta utan istället kan plundra företag, gå ikonkurs eller på annat sätt undandra sig sitt samhällsansvar.I bank- och fastighetskrisens spår förfasade vi oss överden dåliga moral som råder inom sektorn. Det får intestanna vid denna förfasan utan vi måste ta lärdom av detsom skett och vidta åtgärder för att undvika att sammamisstag upprepas.Redan nu börjar visan om igen. Kreditgivarna börjar fåmer pengar i kassakistorna. Det börjar dyka upp glättadereklamerbjudanden om krediter, precis som . Fastigheterna som var i sväng som värst säljs nu ut delvis till samma klientel som förra gången.Mervärdesskatten används som en finansieringsform förtvivelaktiga affärer.Skall vi undvika att samma misstag upprepas med storakostnader för samhället, måste vi nu skapa förutsättningarför att effektiva motåtgärder skall kunna sättas in . Förden skull bör klara ut samordningsfrågorna. Idagarbetar skattemyndighet, kronofogdemyndighet, polis,åklagare och konkursförvaltare med dessa frågor.Samarbete sker i en del fall efter initiativ från någonmyndighet.Trögheten i detta system utnyttjas av mindrenogräknade element till plundring av företag, planeradekonkurser m.m. Skattebetalarna får betala notan.Samhället måste värna sig mot plundrarna genom ettbetydligt tidigare och effektivare ingripande än som skeridag. För detta måste det finnas en klar fungerandeorganisation. Någon måste sköta samordningsfunktionen.Det saknas . Därför bör en grupp bestående avrepresentanter för , Riksåklagaren ochRikspolisstyrelen ges detta ansvar på alla nivåer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ansvaret för samordningen ikampen mot systematiska skatteundandraganden ochekobrott.
mot · GH02Ju214 · 1994-01-25 00:00:00 — Nackapolisen har länge haft föga ändamålsenliga lokalervid . För såväl medborgarna somanställda har lokalerna varit ett problem.Medborgarna har svårt att hitta rätt bland de sjuingångarna i fastigheten. De vet ofta inte vart de skall tavägen och kan bli hänvisade från den ena platsen till denandra.Uppsplittringen av lokalerna i kvarteret påverkar ocksånegativt de interna kommunikationerna för personalen.Även i övrigt är lokalerna inte anpassade till de krav sompolisverksamheten ställer. Totalt sett innebär detta attpersonalen inte har en fullgod arbetsmiljö. Lokalerna harockså kritiserats av . Vidare kan sägas attNackapolisen har knapphet också vad gäller arrestplatseroch behöver därför ganska ofta låna sådana platser hosandra polismyndigheter.En genomgripande polisreform står nu inför ettgenomförande i . I reformen ingår blandannat en ny distriktsindelning, där det föreslås attkommunerna skall utgöra ettstörre s.k. polismästardistrikt. Distriktet kommer attindelas i ett antal närpolisområden. Den lokalaanknytningen är särskilt viktig. Vi anser därför att det t.ex.inom kommun bör finnas minst en närpolisstation ivarje kommundel, således också i . Enligt vår meningaktualiserar reformen än mer behovet av att det förbasstationen i krävs ett nytt polishus.Slutsatsen är att Nackapolisen har haft ochkommer att ha ett mycket stort behov av ett nytt polishus.Tidigare har funnits planering för att Nackapolisenskulle erbjudas lokaler i tillsammans medNacka tingsrätt och åklagarmyndigheten. Den planeringensaknar aktualitet. Tingsrätten har nämligennyligen flyttat till Strand-området.För närvarande pågår alternativa förhandlingar om nyttpolishus, dels i Strand-området, dels vid NackaForum. Enligt vår mening är det angeläget attförhandlingarna påskyndas så att ett nytt polishus kan börjabyggas . Även arbetsmarknadsskäl talarstarkt för en snabb byggstart. Vi förordar också attåklagarmyndigheten, som har sina lokaler i , får nya lokaler i närheten av ett nytt polishus. Enbetydande rationalisering skulle därmed göras, eftersomåklagarna måste använda alltför mycket tid för resor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av nyaförvaltningslokaler för polis och åklagare i .
mot · GH02Ju215 · 1994-01-25 00:00:00 — Att så långt som möjligt eliminera handikappets effekteri den enskildes tillvaro är ett viktigt mål i den svenskahandikappolitiken. Dit hör möjligheterna att förflytta sig --en förutsättning för ett normalt socialt liv: arbete, umgänge,fritidsaktiviteter etc. Arbetet på att undanröja svårigheterhärvidlag bör därför ha hög prioritet.Den bristande framkomligheten på trottoarer är ettstort, och i betydande grad onödigt, problem försynskadade och rullstolsbundna. Byggnadsställningar,trottoarserveringar, skyltar, parkerade cyklar etc skaparsvårigheter och ofta direkta olycksrisker. Allmännaordningsstadgan skall ombesörja att det inte finns någrahinder på gångbanorna, men den är uppenbarligenotillräcklig. Efterlevnaden av de regler som finns är mycketbristfällig. Det kan bero på en bristande kunskap hosallmänheten, men hänger säkerligen i stor utsträckningsamman med bristande tillsyn och påföljder.Regeringen bör därför ta initiativ för att förbättrasituationen. Aktuella åtgärder kan vara förbättradinformation till allmänhet, butiks- och restaurangägare m fl,en skärpt tillsyn och skärpta straffbestämmelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att få till stånd enbättre framkomlighet för handikappade i enlighet med vadsom anförts i motionen.
mot · GH02Ju216 · 1994-01-25 00:00:00 — Förbud mot bärande av mask vid demonstration Fria medborgare i ett demokratiskt samhälle skall öppetkunna manifestera sina åsikter genom demonstrationer ochdå kunna påräkna polisens skydd. Att demonstrera för attge uttryck för kritik, krav, protest, åsikt etc är engrundlagsfäst rättighet. Det är bra. Vi skall vara rädda omoch värna demonstrationsfriheten.Det förekommer dock att demonstranter söker dölja sinidentitet genom att vid demonstration bära stickade huvor,masker eller liknande. Detta strider enligt vårt förmenandemot hela demonstrationsidén. Man kan på goda grundermisstänka att den som bär ''rånarhuva'' vid demonstrationär ute i helt andra syften än att fredligt demonstrera för sinaåsikter. Varför skulle man annars vilja dölja sitt ansikte?Därför bör demonstrationstillstånd kunna förenas medvillkor att deltagarna uppträder öppet, utan maskering.När polisen ger tillstånd för demonstration anges vissaregler och krav för demonstrationens genomförande. Detkan röra sådant som tid, plats, marschvägar etc. Härvidlagbör även krav ställas på att deltagarna skall uppträda utansådan maskering som är till för att dölja dedemonstrerandes identitet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbud mot att bära mask föransiktet vid demonstration.
mot · GH02Ju217 · 1994-01-25 00:00:00 — I , liksom på många andra håll, sespolisorganisationen över i syfte att effektivisera polisensarbete och öka de brottsförebyggande insatserna. Strävanär att minska administrationen och förbättraledningsfunktionerna. För att lyckas med detta krävsändamålsenliga lokaler, lokaliserade på ett sådant sätt attinnevånarna också i större polisdistrikt kan nå polisen.Märsta polisdistrikt, som omfattar och UpplandsVäsby, är placerat i provisoriska lokaler iMärsta som ligger så till att de knappast uppfyller krav påbra tillgänglighet.Nu talar mycket för att distriktet blirbetydligt större och kommer sannolikt att omfatta ävenUpplands Bro, och . Detta motiverar attlokalsituationen ses över så att den nya organisationen fårlokaler som passar de nya arbetsuppgifterna. Det är ocksårimligt att lokalisera ett nytt polishus så centralt sommöjligt. Detta talar för att ett nytt polishus skall förläggas iUpplands Väsby.Tanken bakom hela reformen är att polisen skall bli mersynlig och vara lättare tillgänglig för allmänheten. Detmotiverar att man, utöver nya ändamålsenliga lokaler förpolisdistriktet, dessutom planerar för att varje s.k.närpolisområde får egna lokaler som placeras så att de ärlätt tillgängliga för allmänheten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett nytt polishus i .
mot · GH02Ju218 · 1994-01-25 00:00:00 — Regeringen beslutade (SFS:1014) om enförändring i 5 § vapenförordningen (1974:123). Beslutetsinnebörd är att tillstånd att inneha vapen får ges även tillutländsk säkerhetspersonal som ansvarar för personerssäkerhet vid internationell luftfart. har dennamöjlighet begränsats till säkerhetspersonal som medföljervid statsbesök eller liknande.Frågan väcktes som en följd av en begäran från Israelspremiärminister hos biståndsminister att det israeliska flygbolaget skall fåanvända egna beväpnade säkerhetsvakter på Arlandaflygplats. Det israeliska flygbolaget planerar attåteruppta flygningarna från . Flygningarnaupphörde då bolaget inte fick tillstånd att användaegna beväpnade säkerhetsvakter på Arlanda.Jag anser att man bör vara mycket restriktiv med att låtautländsk säkerhetspersonal bära vapen i . Vidutländska statsbesök är det befogat i vissa fall att tillåtastatschefens eller motsvarande persons livvakter att få bäravapen i eftersom dessa personer är tränade till attskydda en speciell person. När det gäller skydd av en störregrupp personer eller ett objekt anser jag att det skall åliggaden svenska polisen att ge erforderligt skydd. Det kan intevara rimligt att beväpna utländska säkerhetsmän för attkompensera eventuella brister hos den svenska polisen. Arlandapolisen skall vara ansvarig för säkerheten påArlanda flygplats. Det är befogat att ge extra skydd till vissautsatta flygbolag. De amerikanska flygbolagen ochAmerican Airlines som flyger från , och utsätts förliknande hot som det israeliska flygbolaget , harförstärkt bagage- och passagerarkontroll. De har dock ingaegna beväpnade vakter vare sig vid incheckningsdiskarnaeller i avgångshallen. Det är möjligt att det behövsytterligare säkerhetsåtgärder vid avgångar med detisraeliska flygbolaget . Dessa eventuellasäkerhetsåtgärder skall ombesörjas av den svenska polisenoch inte av israelisk säkerhetspersonal.Därför bör regeringen besluta om en förändring i 5 §vapenförordningen (1974:123) så att tillstånd att bära vapenendast får ges till utländsk säkerhetspersonal som medföljervid statsbesök eller liknande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i5 § vapenförordningen (1974:123) så att tillstånd att bäravapen endast får ges till utländsk säkerhetspersonal sommedföljer vid statsbesök eller liknande.
mot · GH02Ju219 · 1994-01-25 00:00:00 — Regeringen anför i budgetpropositionen (bil 3, sid 84 ff)att tiden nu är mogen att införa närpolisverksamhet på enstörre bredd. Närpolisen ses som en naturlig utveckling avidén med kvarterspoliser.I kvarters- och närpolisverksamheten arbetar polisenproblemorienterat i det lokala samhället genom attsystematiskt kartlägga och åtgärda sådana förhållanden somger upphov till brott och ordningsstörningar. Det innebäratt polisen har omfattande kontakter med samverkandeorgan -- inte minst med socialförvaltningar och skolor --samt att information utbyts och analyseras.I budgetpropositionen (bil 3, sid 57f) anförs att detförutsätts att alla de som engageras i arbetet motungdomsbrott är inriktade på ändamålsenligahandläggningsoch samarbetsformer.I till exempel har den socialpolisiäraverksamheten varit förhållandevis välutvecklad under ettantal år. Nya infallsvinklar söks för att följa olikatrender i samhället, särskilt inom ungdomsgrupperna.Ambitionen är att i bred samverkan med framför alltföräldrarna, skolan och socialvården ingripa tidigt dåungdomar upptäcks i riskzonen. Det innebär attsamhällsorganen i sådana fall, då detta fungerar, kan börjasitt engagemang innan det är aktuellt med brottsutredning.Man kan då mer tala om en tillrättaförande ochförebyggande verksamhet.I detta arbete möts samhällsorganen, däribland polisen,av föräldrar som inte vill, kan eller orkar ta till sig negativinformation om sina barn, trots att syftet är hjälpande.Enligt paragraf 3 polislagen skall polisen samarbeta medbland annat myndigheter inom område. Junärmare samarbetet blir desto mer känslig blir deninformation som hanteras i i samarbetet. Det gäller även iförhållande till skolan. I skolan är ofta kuratorerna en viktigkontaktyta för polisen, eftersom dessa bland annatengageras vid skolkning.Det är angeläget att, inom lagstiftning på skolans ochsocialtjänstens område, motsvarande bestämmelser införssom i paragaraf 3 i polislagen om samverkan med polisen. Iannat fall uppstår faktiskt ibland uppenbara svårigheter attuppnå en samverkan.Det är också angeläget att sekretesslagens bestämmelserföljer de politiska intentionerna om ett nära samarbete påtidigt stadium mellan dessa samhällsorgan.I dag ställer sig nämligen många skolledare ochsocialarbetare frågan i vad mån de lagligen kan lämna utinformation till polisen om unga människor på ett stadiumsom ännu inte lett till klara brottsmisstankar. Vi tror dockatt det är nödvändigt att så sker för att verksamhetenbeträffande ungdomar på glid skall bli så framgångsrik sommöjligt och att de önskade resultaten med bland annatminskad brottslighet skall uppnås. För detta krävs dock somframhållits ovan kompletteringar och förtydliganden iaktuell lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförs om lagstiftning för att säkerställa godsamverkan mellan olika samhällsorgan inärpolisverksamheten.