mot · GI02Ju13 · 1994-10-26 00:00:00 — med anledning av förs. 1994/95:RR4 revisorers förslag angående insatser mot den ekonomiska brottsligheten Konkurrens på lika villkorKonkurser var tidigare något som de allra flesta företag idet längsta försökte undvika. Att gå i konkurs betraktadessom mycket negativt med tanke på att fortsätta somföretagare. Den synen delades av både företagare ochomvärld.Under senare tid har dock den bilden kraftigt förändrats.Konkursen har i många fall blivit ett instrument för att saneraett företags allför stora skuldbörda och skapaförutsättningar för omstart och fortsatt drift. Även revisoreroch ekonomiska rådgivare använder konkursen som en heltnaturlig åtgärd vid ekonomisk sanering av sina klientersföretag. Denna ''populära'' hantering av konkursen iovannämnda syften skapar en rad problem för det seriösaföretagandet i vårt land.-- Den egentliga orsaken till varför ett företag inte klararsin ekonomiska situation utreds aldrig eller mycketbristfälligt. Den fortsatta driften sker ofta på samma sätt sominnan konkursen, utan att företaget är effektivare ochlönsammare än före konkursen.-- När ett ineffektivt företag startar om med sammaaffärsidé som innan konkursen, men med sanerat skuldkonto,utsätter det den övriga företagsvärlden för konkurrens på intelika villkor.Rekonstruktion sker helt på oprioriteradefordringsägares bekostnad. På så sätt sker det en renförmögenhetsöverföring från fordringsägare till det''rekonstruerade'' företaget. Detta måste ses som direktolämpligt, speciellt som ofta ägarbilden är densamma efterkonkursen som före.Hur har det kunnat bli så här?En av orsakerna torde man kunna finna i den stora mängdkonkurser som varit . Efter hand har detblivit en anpassning och tillvänjning till rådandeomständigheter. gällande moraliska gränser hartänjts ut och även överskridits.Konkursförvaltare och även kreditgivare har alltmer settsom första lösning att omstart sker med samma ägare somföre konkursen. Signalen har blivit att konkursbegreppetanses som ganska ''ofarligt'' i företagsvärlden. Tendensenbland konkursförvaltarna är att se mer till konkursföretagetän att bevaka fordringsägarnas intressen. De prioriteradefordringsägarna låter i allt större omfattning sitt kapital ståkvar och bli räntebärande, åtminstone fram till nästakonkurs. Bördan läggs ofta helt på de oprioriteradefordringsägarna som på så sätt blir extra hårt utsatta.Förslag på åtgärder-- I någon mån borde det införas begränsningar för dengamla ägarkretsen att direkt efter en konkurs driva företagetvidare själv eller via nära släkt, bulvan etc. utan nya insatserav eget kapital.-- Införa karens i någon form efter skälig konkurs.-- Ge tillsynsmyndigheterna ökade möjligheter att bevakapå vilket sätt konkursförvaltarna utför sitt värv och att deverkligen tillvaratar fordringsägarnas intressen.-- Diskvalificera konkursförvaltare som deltar i uppenbarplanering av konkurser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder mot denväxande ekonomiska brottsligheten enligt Riksdagensrevisorers förslag,2. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av lämpliga åtgärder för att uppnå konkurrens pålika villkor mellan företag.