mot · GH02L208 · 1994-01-25 00:00:00 — Juridiska avtal om hushållsgemenskap Familjen är den naturliga och grundläggandegemenskapen och utgör grunden för samhällsbildningen.Enligt vårt synsätt bör familjepolitiken genom lagstiftningoch sociala och ekonomiska stödformer stötta familjerna såatt de kan existera och utföra sina uppgifter självständigtoch på tryggast möjliga sätt.Det är i familjegemenskapen som värderingar, normeroch vägledande etik kan överföras från generation tillgeneration. Det säkraste sättet att minska våld ochkriminalitet, att motverka rotlöshet och drogmissbruk är attge stöd till hem och familjer. Det är i de små nära miljöerna,som en motkraft behöver skapas till den materialistiskamänniskosyn, som föder egoism och hänsynslöshet. Enmänniskas karaktär eller inre styrka har ofta ett sambandmed kvaliteten på relationerna i hennes närmiljö. En positivhemmiljö ger barnen de bästa förutsättningarna för enharmonisk utveckling.Denna syn på familjen klargör att stabilafamiljerelationer bör vara ett mål i politiken och präglasamlevnads-, social- och skattelagstiftning.Opinionsbildningen bör också bygga på att det är viktigt attbåda föräldrarna är delaktiga i arbetet och fostran i hemmetså att en jämlik och stabil samlevnad mellan föräldrarnaskall kunna uppnås.Ett generellt koncept: de små gemenskapernaDet är en allmänmänsklig erfarenhet att det är i de smågemenskaperna som människan trivs, utvecklas ochmognar. I den lilla gemenskapen får människan chansen att''komplettera'' sig. Där kan hon möta andra människor''ansikte mot ansikte''.Denna syn på de små nära gemenskapernas betydelse förett gott samhälle är ett generellt koncept. Den bör varagrunden för alla typer av mänsklig organisation.Det är alltså ingen tillfällighet att den lilla gemenskapen ifamiljen har så stor betydelse för det goda samhället. Självaorganisationsmodellen för familjen ansluter till människansdjupare behov. Familjen är den fundamentala, naturligagemenskapen, som bygger på relationen mellan man ochkvinna. Det är just till denna lilla gemenskap somsamhällets och släktets överlevnad är knuten --reproduktionen av mänskligt liv. Trots sina brister är den enviktig byggsten i det vidare samhällsbyggandet. Fungerarinte familjerna som en bas för samhället så fungerar intesamhället.Familjen har inte bara praktiska och ekonomiskafunktioner utan har framförallt betydelse för denkänslomässiga identifikation som är livsnödvändig för varjemänniska -- både barn och vuxna. En människas inre styrkakan ofta kopplas direkt till kvaliteten på relationerna ihennes närmiljö. Familjens roll som överförare av värdenoch normer till den nya generationen -- internaliseringen --är av oersättligt värde. Det är i familjen som de uppväxandetränas till en inre självkontroll, något som under resten avlivet präglar beteende och handlande. Modernkriminologisk forskning t.ex. bekräftar den storabetydelsen av just självkontroll som ett hinder förbrottslighet.Utgångspunkter för familjerätten ochsamlevnadslagstiftningenUtgångspunkten för vår syn är mot denna bakgrund attäktenskapet bör vara den normala juridiska formen församlevnad mellan man och kvinna.För parter som inte accepterar att ingå äktenskap börfrivilliga avtal utan särskild lagstiftning kunna ingås.Lagstiftning som ansluter samboende till samlevnadsavtal,som inte är frivilligt ingångna, bör inte förekomma. Förrättsliga konflikter för sådana samboende kan en allmänskälighetsregel tillämpas.Eftersom sambolagen vad avser samboende mellan manoch kvinna är under utvärdering med anledning av enkristdemokratisk motion (mot. 1991/92:L408) läggs i dennamotion inget förslag om förändring av lagen . Däremotkommer en principiell diskussion att föras kringsambolagen utifrån ovanstående generella synsätt.Partnerskapskommittén (SOU 1993:98) fick i sinadirektiv ett uppdrag att utvärdera lagen för homosexuellasambor. I stort sett har utredningen förbisett direktiven pådetta område. Detsamma kan sägas om direktivens krav påanalys av en vidare definition av hushållsgemenskaper.Motionens ansatser är att anvisa en mer generell syn påsamlevnadslagstiftningen än den sompartnerskapskommittén redovisar. I princip bör alltsåstatsmakterna erbjuda en juridisk figur för långvarigsamlevnad mellan man och kvinna; äktenskap. För övrigagrupperingar eller kombinationer bör lagstiftarenunderlätta ingående av frivilliga avtal utanspeciallagstiftning. Riksdag och regering bör därförundanröja de eventuella hinder som finns för en ''fri''avtalsmarknad för samlevande människor. För attunderlätta för sådana grupper att skaffa sig entillfredsställande juridisk trygghet bör de offentligamyndigheterna kunna ge råd och handledning om detta.BakgrundDen svenska utvecklingen på samlevnadsområdet har ilånga stycken påverkats av bristen på infrastrukturellt stödfrån samhällets sida för stabila familjerelationer. Under1960-talet och utvecklades kraftfulla kampanjermot familjen--äktenskapet som samhällelig institution. Hoslagstiftaren anammades då den s.k. neutralitetsideologin påsamlevnadsområdet. Detta skedde främst genom deklingska direktiven till familjelagssakkunniga.Inriktningen har sedan bekräftats av riksdagsbeslut 1973och 1987.I propositionen om ändringar i (1973:32) kan man läsa följande åsikt hos föredraganden:''Tanken är att samboende män och kvinnor som leverunder samma sociala och ekonomiska förhållanden skallbehandlas lika oberoende av om de har ingått äktenskapeller inte.'' Detta konstaterande är en intressantvärdemätare på logiska resonemang. Att ingå ett frivilligtavtal skulle alltså likställas med att inte ingå ett sådant avtal.Familjelagssakkunniga (SOU 1981:85) fastslog bl.a. attlagstiftningen inte har någon normerande karaktär. ''Mankan inte anta att föreskrifter i detta hänseende, uppställdai lag, har någon nämnvärd utsikt att påverka människorsföreställningar och beteende'', skrev man. Lagstiftningenskulle bara syfta till att ''ge praktiska lösningar i skildakonfliktsituationer''. Detta är förstås den logiskautgångspunkten för ett neutralitetstänkande påsamlevnadsområdet. Det är ju ett sätt att komma ur envärderande syn. Det är också den linjen den modernelagstiftaren i stort sett har följt . Visserligen gjordefamiljelagssakkunniga en märklig värderande markeringnär man trots allt använde sig av begreppet ''en fulltrespektabel'' om viss typ av samlevnad. Det kunde möjligenbero på okunnighet om att respektabel just syftar påmänniskors föreställningar och värderingar.Men neutralitetstänkandet är förstås det enda logiskthållbara om man nu vill ha en partnerskapslag. Det skullekunna vara en ''praktisk lösning''.Som framgår av motionens inledning delar vi inte dennaneutralitetssyn. Samhället bör inte vara neutralt till sin egenöverlevnad. Familjen med äktenskapet som utgångspunktkonstituerar kontinuitet i samhället. Familjen är''minisamhället''. Familjestabilitet är ur flera synpunkterviktigt, främst sett ur barnens synvinkel. Det är därför ingetmärkligt att det offentliga har en positivt värderande syn påäktenskapet som lagstiftning. De som inte vill acceptera ettsådant juridiskt paket skall självfallet ha rätt att välja andrafrivilliga avtal. majoritet vill nubryta den neutralitetssyn som familjelagssakkunnigaetablerade. Det anmärkningsvärda och synnerligenhäpnadsväckande är att när man nu gör det så är det enbarttill förmån för den homosexuella livsstilen. ''Lagstiftarenhar utan tvekan en stor uppgift i opinionsbildningsfrågor'',skriver kommittémajoriteten och menar att han bör vara''spjutspets''. Detta skriver majoriteten i det avsnitt somhandlar om den ''inte obetydliga attitydpåverkan'' enpartnerskapslag skulle åstadkomma. ''Eftersträvansvärt ochviktigt'' är ord man använder om denna attitydpåverkan.Med andra ord: de offentliga myndigheterna skall varaspjutspets i opinionsbildningen för den homosexuellalivsstilen. Detta är ett sammanbrott för neutralitetssynen.SambolagstiftningenDen syn som utvecklats har medfört att många har valtett samboende utan äktenskap; inte för att man alltid insettde juridiska konsekvenserna utan därför att den ''allmännaopinionen'' uppfattat att samlevnadsformen i princip ärlikvärdig med äktenskap i juridisk mening. Den s.k.neutralitetsideologin i synen på samlevnad har därmedskapat rättsosäkerhet.I en kristdemokratisk motion 1991/92:L408 krävdes enutvärdering av sambolagstiftningen. biföll dennabegäran (rskr. 1991/92:236). har pågrundval av detta beslut som ett första led ombettStatskontoret att genomföra en utvärdering. Denlevererades (Statskontoret1993:24).Statskontoret konstaterar att sambolagen inte tycks hapåverkat utvecklingen av antalet sambor. Det är troligen enriktig slutsats eftersom den allmänna attityden även genompolitiska beslut förändrades . Den allmännaokunnighet som råder om lagens innebörd, redovisad avStatskontoret, stöder givetvis tanken på att den intepåverkat beteendet i nämnvärd omfattning. Okunnighetenär betydande både hos allmänheten och hos sambornasjälva.Cirka hälften av samborna känner inte till lagen så välatt man kan svara på frågan om lagen är rimlig. 40 procentav de tillfrågade har en felaktig uppfattning om detekonomiska skyddet i sambolagen. Undersökningen visaratt sambor själva i hög grad tror att en bodelning sker enligtsamma principer som en efter äktenskap. Speciellt storatycks missförstånden vara kring rätten till den gemensammabostaden.Advokatenkäten ger också en rad indikationer somförstärker detta intryck. Samboparen tycks enligt denna iallmänhet tro att lagen ger ett större skydd än den verkligengör. Även enkäten hos de sociala myndigheterna ger enliknande bild: lagens innehåll blir en överraskning vidseparation och gör tvisten mer infekterad.Sambolagstiftningen leder alltså in i en situation därrättsosäkerhet skapas. Det finns självfallet flera väsentligainvändningar mot denna märkliga lagstiftning. Vi villspeciellt peka på två. Den ena är att parterna i viss mån troratt de har ett starkare skydd än de verkligen har inför eneventuell separation. De är alltså vilseförda. Den andra äratt avtalet som gäller inte är frivilligt utan är automatiskt omman råkar uppfylla lagens kriterier. Det är en slagskollektivanslutningsprincip. Vi anser att samlevnad är såviktigt att avtal på området bör vara frivilligt ingångna.Människor bör veta vad de ger sig in på.Som sagt: utvärderingen på området kommer attfortsätta. Därför avstår vi här från att lägga förslag påområdet. Men vårt principiella synsättet på helalagstiftningsområdet står i strid med en särskildsambolagstiftning.Registrerat partnerskapAtt döma av partnerskapskommitténs majoritet tyckshuvudsyftet med förslaget om registrerat partnerskap förhomosexuella vara att skapa social acceptans för gruppen.Juridiken blir enbart ''spjutspets'' för detta synsätt. Det ärdock synnerligen tveksamt om det motivet kan blitillgodosett med förslaget.Det traditionella äktenskapet har genom århundradenslopp getts normativa övertoner. Den värdeaura och denormativa övertoner som finns kring äktenskapet ärknappast i sig baserade på själva juridiken. Dennavärdeaura och de normativa övertonerna går inte bara attförflytta hur som helst bara för att man bygger liknandejuridiska ''hus'' efter olika önskemål om lagstiftningsmässigsamlevnadsreglering. Med andra ord: för att man tillskaparnya lagar för samlevnad i juridisk mening blir det inteautomatiska ''spin-off''-effekter i form av social acceptans.De juridiska problem som kan tänkas vara aktuella kanfaktiskt lösas på andra sätt. Vi tror heller inte att enspeciallagstiftning enbart för homosexuella samlevande ärbefogad. Gruppen har lyckats att väl ta sig fram i denoffentliga debatten. kan man dock tänka sig attolika grupperingar skulle vilja ha sina relationer regleradei speciallagstiftningar. Det skulle skapa en märkligrättssituation.Alternativ till partnerskapslagDet är en vanlig uppfattning att det offentliga inte skallintervenera i vuxna människors frivilliga sexualmönster.Denna uppfattning är riktig. Det traditionella ochöverlevande familjebegreppet är knutet till föräldrar--barn-relationen -- inte till själva formen för sexualitet. Därförmotiverar det att ett juridiskt avtal tillhandahålls(äktenskapet). i ett ''vanlighetsperspektiv'' torde dettafamiljebegrepp vara detdominerande. Det finns alltså starka skäl att erbjuda en fastlagstiftningsform för denna typ av samlevnad.Samhället uppvisar en växande komplexitet. Detta kanpeka på att man behöver ett ökat utrymme förfrivilliga avtal. I det mångfaldens samhälle som utvecklaskommer det troligen alltid att finnas en grupp människorsom vill leva på annat sätt. Därför borde det vara rimligt attde som inte anser sig kunna anta erbjudandet om enäktenskaplig juridisk form bör kunna ingå frivilligajuridiska avtal om sin samlevnad. Det är inte rimligt attvarje sådan konstellation blir föremål för lagstiftning.Rättssymmetrin och rättssystematiken skulle bli lidande omså skedde.Det kan också tänkas att det finns andra konstellationersom inte bygger på sexuella relationer, t.ex. samboendesyskon eller andra släktingar, vilka skulle vilja träffagemensamma avtal.Den grad av juridisk trygghet som samhället erbjuderolika hushållsgemenskaper utanför äktenskapet ärbegränsad. Det är okänt hur de olikahushållsgemenskaperna ser ut och därför omöjligt att fastslåbehovet. Personer som delar hushållsgemenskaper saknarofta möjligheten att driva sina önskemål genomorganisationer, bland annat därför att det existerar olikastrukturer i hushållsgemenskaperna.Det påstås att frivilliga avtal inte kan täcka de behovsom t.ex. grupper av homosexuella har i juridiskt avseende.Det skulle kunna röra sig om t.ex. förmånsrätter i vissasammanhang. Detta perspektiv gör det nödvändigt attlagstiftaren undanröjer de problem som finns för att träffasådana frivilliga avtal. En översyn bör göras för att skapa enfri ''avtalsmarknad'' för dem som inte vill acceptera ellerkan ingå äktenskap som juridisk samlevnadsform.Mot bakgrund av detta finns det anledning att se övervissa bestämmelser, framför allt på det socialatrygghetsområdet, för människor som delarhushållsgemenskaper på andra grunder än äktenskapets.Alla typer av stadigvarande sammanboende bör inkluderasi en översyn. Den bör omfatta såväl sociallagstiftningen somförmånstagarbegreppet i försäkringssammanhang ellerannan berörd lag. Ett underlättande av frivilliga avtal pådetta område bör följas upp med en offentligrådgivningsverksamhet så att modeller för frivilliga sådanaavtal skulle kunna tillhandahållas för dem som så önskar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn för att undanröjahinder för olika hushållsgemenskapers behov avtillfredsställande frivilliga avtal på samlevnadsområdet.