mot · GH02Jo52 · 1994-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:236 Vissa jordbrukspolitiska frågor I regeringens proposition 1993/94:236 samlar regeringenihop de något disparata, återstående jordbrukspolitiskafrågor man inte varit färdig att lägga förslag om ibudgetpropositionen.Vi upprepar vår tidigare framförda kritik. Det ärpolitiskt ohållbart att, såsom regeringen gjort, sprida utförslag som belastar budgeten. Det omöjliggör en samladekonomisk och politisk bedömning. Därmed blirsaneringen av statsbudgeten fragmentiserad och ineffektiv.Detta bör ges regeringen tillkänna.Propositionen innehåller tre olika politiska områden:stödet till jordbruket och livsmedelsindustrin i norraSverigeomställningsprogrammets utformning vid ett EU-medlemskapsocialförsäkringsskyddet ochskördeskadeskyddet inom jordbruket.Stödet till jordbruket och livsmedelsindustrin i norraSverigeVi har i tidigare motioner vänt oss emot regeringensförtida anpassning till EU:s jordbrukspolitik. Vi har hävdatatt detta innebär en förskjutning av subventionerna frånnorr till söder, från animalie- till vegetabilieproduktionen.Regeringen bekräftar i denna proposition vår analys. Manerkänner att på grund av minskningen av mjölkkobidragethar lönsamheten inom mjölkproduktionen försämrats i detnorrländska jordbruket. Sannolikt gäller detta även förövriga landet.Detta är ett logiskt konstaterande. Omvandling avkobidrag till arealstöd kombinerat med ett höjt inlösenprisför spannmål skapar denna lönsamhetsförsämring förmjölkföretag. Vi beklagar detta.Det löfte 1990 gav till det norrländskajordbruket innebär att reformen inte fick innebära enlönsamhetsförsämring. Vi har under förhandlingsarbetetställt ett antal frågor till regeringen omberäkningsgrunderna för jordbruksstödet till norra material ger vid handen att man underskattarkostnaderna för att upprätthålla lönsamheten för detnorrländska jordbruket. Regeringen bör därför återkommatill med en redovisning på denna punkt.Osäkerheten är sålunda stor och vi vidhåller därför vårttidigare förslag till nivå för Norrlandsstödet, dvs. 1 045 miljoner kronor.Vi saknar förslag till hur det framtida stödet tilljordbruket i norra skall fördelas. Vid ett eventuelltEU-medlemskap måste prisstödet frångås. Regeringen hari samband med presentationen av förhandlingsresultatethävdat att någon form av produktionsanknytning även ifortsättningen skall upprätthållas. EftersomNorrlandsstödet för den enskilde bonden är en väsentlig delav inkomsten, måste man redan nu ange inriktningen av detframtida stödet.Det bör ges regeringen tillkänna.Vi har på olika sätt blivit uppmärksammade på de storalönsamhetsproblem som finns i norra när det gällersjälvrekryterande köttdjur, s.k. dikor. I propositionenanger regeringen att denna fråga skall prövas i sambandmed översynen av Norrlandsstödet som aviseras medhänvisning till EU-förhandlingarna. Vi anser att dennafråga måste lösas omgående och uppmanar regeringen attsnarast återkomma med förslag till ett regionalt dikostöd såatt detta kan utgå /95.Detta bör ges regeringen tillkänna. Frågan om bär- ochgrönsaksodlingen i norra skjuter regeringen framförsig. Detta anser vi vara fel. Norrlandsstödet till jordbruketavses täcka dels mindre skördar, dels merkostnader förproduktion inom regionen. Inom bär- och grönsaksodlingenpå friland är förhållandena likvärdiga jordbruket. Man kanäven jämföra med potatisen som har ett särskilt stöd.Regionen i norr har genom sin rena jord och sina ljusanätter stora utvecklingsmöjligheter inom dennaproduktionsgren. En högre grad av självförsörjning vorevärdefull.Vi föreslår att avsätts som stöd tillbär- och grönsaksodlingen i norra utformning vid ett EU-medlemskapMed förvåning konstaterar vi att regeringens givmildhetmot jordbruket når nya höjder. När fem av sexpartier beslutade om omställningsprogrammet var detta, förbönderna, ett frivilligt åtagande. Det var helt uppenbartförenat med risker att gå in i omställningsprogrammet.Ingen politiker kunde garantera en alternativ, lönsamproduktion. Såsom i någon mån ''fri företagare'' gavs denenskilde bonden chansen att utveckla sina alternativ.Ersättningen, ca per ha , var villkorad. Endast förvaraktig omställning skulle bidrag utgå. Regeringens förslaginnebär en förändrad syn. Regeringen skriver på sidan 10 ipropositionen:Ett villkor för omställningsstöd är att jordbrukaren inteproducerar produkter som konkurrerar med befintliglivsmedelsproduktion under /92--1995/96.Man kan i denna skrivning tolka att ett s.k. vänteläge, ivilket av de anmälda omställningsföretagen ligger,skulle legitimera ett behållande av omställningsstödet.Regeringen föreslår därefter att kravet på varaktighetupphör med hänvisning till EU:s jordbrukspolitik ochträdesprogram.Mot detta finns flera invändningar:Riksdagen skallefter en folkomröstning fatta beslut om medlemskap ellerej. Innan folkomröstningen är genomförd är det olämpligtatt fatta beslut om så stora och ekonomiskt omfattandeförändringar som görs. Eventuella justeringar kan görasefter folkomröstningen.Genom att slopa kravet påvaraktighet och jämföra den omställda arealensstorlek med en trolig storlek på träda inom ramen för CAP-reformen argumenterar man för en ordning som innebär förvandlar omställningsstödet till trädesersättning.Samtidigt har man förhandlat fram en basareal sominkluderar omställningsmarken. Vid ett eventuelltmedlemskap skall stor del av den tidigare omställda delenav basarealen tas ur produktion. Trädesbidrag erhålles då.Ordningen innebär att om de lantbrukare som haftsin jord i vänteläge slipper att betala tillbakaomställningsstödet så får de betalt två gånger för att intebruka jorden!Till detta skall läggas RRV:s påpekande i verketsrapport 1993:11, Omställningsstöd till jordbruket, därman påpekar att jordbruket redan då fått ersättning tvågånger för åtgärder som begränsar produktionen påmotsvarande två tredjedelar av arealen iomställningsprogrammet (dels inom ramen för Omställning90, dels i samband med beslut). Regeringensförslag är alltså tredje gången gillt!Detta är inte rimligt. Det är dessutom ett slag mot delantbrukare som satsat på en alternativ användning avmarken. De får se sig lurade två gånger; först när regeringenfrångår avregleringen, bibehåller inlösenpris och införarealstöd, och därefter när återbetalningsskyldighetenuteblir för dem som avstått från att vidta åtgärder.Regeringen föreslår att lantbrukarna som vid etteventuellt medlemskap väljer att direkt övergå till EU:strädesprogram skall betala tillbaka per ha för de marker som anmäldes tillomställning år 1991.Vi avvisar detta. Vi föreslår att denna summa enbartgäller dem som väljer att avbryta den varaktigaomställningen. För dem i vänteläge skall, oavsett övergångtill EUs regler, en viss återbetalning ske. Storleken pådenna måste sättas i relation till det inkomstbortfall sombrukaren haft när han inte producerat på arealen.Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kritik mot regeringens hanteringav propositionsarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beräkningsgrunderna förjordbruksstödet till norra ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en uppräkning av stödet tilljordbruket i norra med ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utformningen av ett EU-anpassatNorrlandsstöd,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett regionalt dikostöd,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett stöd på tillbär- och grönsaksodling,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återbetalningsskyldigheten förlantbrukare som gått in i omställningen.