mot · GH02A469 · 1994-01-25 00:00:00 — har som det sydligaste landskapet i enviktig roll i ytkommunikationerna med inte enbarti ett svenskt utan även skandinaviskt perspektiv. ärgranne med den Europeiska unionen. Kommunismens falli länderna i medför därtill att dessa är öppna förökat ekonomiskt och kulturellt utbyte. möjlighetertill utvecklande kontakter med länderna på andra sidanÖstersjön är nu åter tillgängliga.Skåneregionens korta transportsträckor till deneuropeiska kontinenten måste bättre tas tillvara. Skånesutbud av utbildning, forskning och företagande, en rik livs-och naturmiljö med rekreationsmöjligheter och ettmångfacetterat kulturliv måste stärkas och utvecklas.Sett ur svenskt perspektiv är porten till . ISkåne finns förutsättningar för ett starkt näringsliv och enblomstrande arbetsmarknad. Detta är inte enbart till godoför skåningarna utan ger ett positivt bidrag till ett bättreSverige.De regionala uppgifterna i är fördelade påtvå länsstyrelser, tre landsting, ett antal kommunalförbundoch en rad statliga sektorsorgan. Splittringen leder tillrevirtänkande och till ett kortsiktigt administrativtförhållningssätt. Vad som behövs är samling och visioner.För att ta tillvara dessa möjligheter krävs både en nyregional organisation, ett tydligare statligt engagemang iregionens utvecklingen och en ny politik för landet.Vi ser nödvändigheten av ett direktvalt skånsktregionfullmäktige, utrustat med egen beskattningsrätt.Härigenom ändras radikalt förutsättningarna att planeraoch fatta beslut i regionala frågor. En samlad regionaluppgiftshantering kräver att också staten ställer en rimligandel av sina resurser till regionens förfogande.Dagsläget, arbetslöshet och näringslivskrisDen borgerliga regeringens politik, med sin övertro påkonkurrens och marknadslösningar, har missgynnat Skåne.Utbildning, forskning och utveckling handlar allt mindreom vad som långsiktigt gynnar det omgivande samhället.Gymnasieskolor och universitet måste sälja sig medkortsiktigt populära kurser och lätt mätbara studieresultat.De nödvändiga satsningarna på vägar och järnvägar harvarit senfärdiga och otillräckliga. Beslutsvåndan vad gällerfasta förbindelser över har varit rent parodisk ochmedfört en stor osäkerhet i den regionala planeringen.Regeringens och de borgerliga partiernas nonchalansinför arbetslöshet har drabbat också . I december1993 hade en öppen arbetslöshet på av den arbetsföra befolkningen, eller 36 106 personer. Inkluderas alla de som befann sig iarbetsmarknadspolitiska åtgärder så var den totalaarbetslösheten i . Bland ungdomar var bara den öppna arbetslösheten10,. Av de öppet arbetslösa i var så mångasom långtidsarbetslösa.I län var , eller 11 420 personer, öppet arbetslösa. Räknas alla de sombefann sig i arbetsmarknadspolitiska åtgärder så var dentotala arbetslösheten . Bland ungdomar var den öppna arbetslösheten . Av de öppet arbetslösa i län var långtidsarbetslösa.Den vikande internationella konjunkturen har givetvisdrabbat . Den borgerliga regeringens agerande hardärtill dämpat utvecklingen i . Förändringarna inombostadspolitiken och majoritetens acceptans av nedgångeni investeringar i övrigt är exempel på detta. Ett högtränteläge har ytterligare fördjupat krisen. Nedgången ibyggandet drog med sig byggmaterielproducenter,trähusfabrikanter, transportföretag, konsulter liksomföretag specialiserade på köksinredning, sanitet, golv ellerventilation. I har detta varit en viktig sektor inomnäringslivet.Nu riskerar arbetslösheten att snabbt öka bland deoffentliganställda, och därmed inte minst bland kvinnorna.Tidigare har den offentliga sektorn i viss utsträckningkunnat agera motkonjunkturellt och därmed stabiliseratsysselsättningen på en jämn nivå. När det varitlågkonjunktur har man tidigarelagt den nödvändigautbyggnaden av den offentliga verksamheten. RegeringenBildt möter emellertid krisen med nedskärningar ochrestriktioner för kommuner och landsting. Bidragen till föreningar och vuxenutbildningminskar. Därmed förvärras krisen. Arbetslösheten ökar.Folk far illa.Nedskärningar i den kommunala verksamheten drabbarinte enbart de anställda. Värre är att efterfrågad ochangelägen service dras in, service- och investeringsklimatetförsämras. Finns det ont om daghem och är skolornanedslitna, så är det svårt att få företagen att etablera sig i enregion. Tvingas kulturaktiviteterna att gå på sparlåga ellersläcks de ut så väljs andra attraktivarelokaliseringsalternativ.Arbetslösheten innebär för den enskilde psykisktlidande, social isolering, större sjukbenägenhet och i värstafall utslagning. För ungdomar innebär arbetslöshet att defråntas viktiga år i livet. För regionen är arbetslösheten ettstort slöseri med resurser. De som går arbetslösa i dagbehövs för att bygga upp infrastrukturen och utvecklakompetensen i skånskt näringsliv. Exportföretagen hardragit nytta av den flytande kronan och ökat sinamarknadsandelar. Detta har dock inte märkbart ökatsysselsättningen. riskerar regionen istället att förloravärdefullt kunnande när detta inte används.En politik för utveckling av skånskt näringslivEn regional näringspolitik för syftar till att skapaförutsättningar för ekonomisk utveckling och fullsysselsättning.Näringspolitik handlar om att skapa en fungerandeinfrastruktur, med kommunikationer och kunskaper,energi- och kretsloppssystem, forskningsresurser ochkulturverksamhet.Men näringspolitik måste också handla om att få företagoch enskilda att utnyttja den infrastruktur som finns. LundsUniversitet förfogar över en stor mängd kunskap, liksomHögskolorna i och län ochLantbruksuniversitetet i . Tyvärr stannar dessakunskaper ofta inom institutionernas väggar.Exemplen på vad som bättre kunde tas till vara ärmånga. Det finns t.ex. möjligheter att ta tillvara ny teknikför avfallshantering. Effekten skulle bli bättreresursutnyttjande och en bättre miljö. Men hushållen ochnäringslivet måste få del av denna kunskap och görasintresserade av att investera i den. Vem utvecklar teknikenoch vem introducerar den? Ett annat exempel är att vadhjälper det med snabbtågsförbindelse till kontinenten ochStockholm, om de anslutande kommunikationerna iregionen är otillräckliga?En offensiv politik för utvecklingen av skånskt näringslivskall sträva efter:Regional balans. Hela landskapet harförutsättningar att utvecklas.Full sysselsättning.Allasdelaktighet. De sociala trygghetssystemen skall uppmuntrakvinnors inträde på arbetsmarknaden. Kvinnligtföretagande skall stimuleras. Invandrarnas erfarenheteroch traditioner skall tas tillvara.Utveckling av den totalalivsmiljön. Utveckling och företagande kräver enfungerande offentlig sektor, möjligheter tillfritidsaktiviteter, en bra kultur- och naturmiljö.Ensektorsövergripande syn på regional uppgiftshantering. Dethandlar om att kraftsamla resurser, över administrativagränser.Förändringar av infrastrukturen i SkåneSkåne står inför stora och vittomfattande investeringar.Det handlar om mycket mer än fasta förbindelser överÖresund, även om detta projekt dominerar isamhällsdebatten.Järnvägsnätet i skall rustas upp. Västkustbananskall byggas ut till dubbelspår. En tunnel genomHallandsåsen är på väg att förverkligas. En riksbangårdplaneras för att med den i drift kunna möta de krav påeffektiviseringar som godstrafiken kräver.Vägnätet moderniseras och byggs ut. Trafiken tillkontinenten växer och kräver utbyggnader för att i förstahand trafiken med gods skall kunna utvecklas. Närmast i turtorde stå en utbyggnad av hamnen i och desstillfartsvägar.Ett omfattande planeringsproblemFörändringarna kräver lösningar på många omfattandeoch skiftande problem, som alla måste lösas eller eliminerasgenom planering. I planeringen och genomförandet ärmånga inblandade. Enbart det omfattande bro--tunnel-projektet med anslutande lands- och järnvägar ger storakonsekvenser i alla 33 kommuner. De besvärligasteplaneringsproblemen med etableringen av fastaförbindelser över finns på land. Jämförelsevis är''vattendelen'' enklare.De olika organen i står således inför enomfattande uppgift på samhällsplaneringens område.Uppgiften är komplicerad. Många är på olika sättinvolverade. I någon mening kan alla skåningar ha intressenatt bevaka. Intressena är splittrade. Den effektiva lösningeninnebär bland annat en bra koordinering av de olikadelförloppen. Huvuduppgiften som planeringen skall lösaär att skapa ett bra . Att på nuvarande stadium draslutsatsen att detta inte är en enkel uppgift torde flertaletkunna göra utan några reservationer.Samhällsplaneringen med PBL och NRLPlaneringsprocessen för användningen av mark ochvatten styrs i huvudsak av (PBL) ochlagen om naturresurshushållning (NRL). Karaktären pådessa lagar är att de präglas av demokratiska inslag och attdet är kommunerna som är spelförare iplaneringsprocessen.Kretsen av sakägare är i dessa fall mycket stor. Det ärmånga som därtill kan komma att ha synpunkter på defrågor som är aktuella. De statliga intressena företräds idetta sammanhang av länsstyrelserna. De har enligt PBLoch NRL att göra en sammanvägning och redovisa desamlade statliga intressena.De nu aktuella planeringsuppgifterna och projektendrivs av olika huvudmän med olika utgångspunkter och målför arbetet. De övriga med intressen att bevaka är tillantalet omfattande. De har dessutom inte sällanmotstående uppfattningar i sak. Av praktiska eller andraskäl är ibland de i och för sig sammanhållna projektendelade i olika skeden och delprojekt. Dessa delprojekt drivsvanligen som formellt självständiga projekt. Sammantagetleder detta till att det är svårt att hålla en aktuell och samladöverblick.Planeringssystemet kommer att utsättas för storapåfrestningar. Inte bara genom att antalet och volymen iprojekten kommer att vara onormalt hög.Projekten inrymmer många frågor som är specielltbesvärliga och de skall lösas med stöd av ett underlag somännu inte är komplett. Arbetet med översiktsplanernaenligt PBL är exempelvis i dess första omgång inte slutfördi . Av givna skäl, eftersom PBL-tiden är relativt färsk,saknas också erfarenheter av att arbeta med sådanakomplexa planeringsproblem som det nu är fråga om.Saknaden av en komplett första omgång avöversiktsplanering skall i och för sig inte överdrivas.Mellankommunala planeringsproblem är emellertid alltidsvåra att lösa. De är dock svårare att lösa så länge dennabrist kvarstår eftersom de kanske inte är kända.Planeringen enligt PBL/NRL, som i grunden är enutpräglat demokratisk process, ger även stort utrymme fördiskussioner och överläggningar. Eftersom konflikternamellan olika intressen när det gäller markanvändningen ärstora, kan det förutsättas att många av besluten kommer attöverklagas. Detta leder till betydande förlängningar avledtiderna.Ytterst kan det komma att tvinga fram kraftiga,korrigerande ingrepp i senare skeden av planeringsfasen.Den önskade koordineringen kan därmed kanske intekomma till stånd. Förändringarna, som i sig inte behövervara negativa, leder emellertid vanligen sammantaget tillförluster genom det sätt på vilka de genomföres.Överblick och omvärldskontaktMot denna bakgrund är det naturligt att söka en lösningsom innebär att problemet ''samlad överblick'' löses. Det ärklart olämpligt och hämmande att kunskapen om ''vad sompågår'' och ''vem som gör vad'' etc. inte finns samlad på ettställe. i sin helhet är mer eller mindre berört. En förhela samlad översikt av ''läget'' bör därför tas framoch hållas aktuell.Det råder mellan de politiska partierna i en bredenighet om att i skapa ett regionfullmäktige. En avde viktigare uppgifterna för ett sådant skulle vara att svaraför den samlade, övergripande samhällsplaneringen sominte är myndighetsutövning vad gäller användningen avmark och vatten.Frågan om ett regionfullmäktige avancerar genom att enstatlig utredning gällande detta nu är ute på remiss. Attavvakta utfallet av denna beredning innebär att viktigplaneringstid förloras. En övergångslösning avseende vissaövergripande planeringsuppgifter måste därför tillgripas.Länsstyrelserna har bland annat uppgiften att iplaneringsprocessen för användningen av mark och vattensvara för de samlade statliga intressena. Omständigheternai talar för att de bägge länsstyrelserna bör ha ett närasamarbeta i denna uppgift. En strukturplan måsta arbetasfram för hela . En strukturplan som anger denhuvudsakliga förläggningen och markanvändningen för destörre strukturbildande elementen.I avvaktan på att ett regionfullmäktige i kan ta sigan en sådan uppgift bör länsstyrelserna ges i uppdrag attinleda arbetet med att ta fram en strukturplan för Skåne.Visserligen är det demokratiska inslaget i länsstyrelsernasarbete begränsat, men mycket skulle vara vunnit omlänsstyrelserna kunde ta fram det som är deras uppgiftenligt PBL och NRL, nämligen att samordna de statligaintressena när det gäller användningen av mark och vatten.Det bör särskilt noteras möjligheten att skapa en mellande bägge länsstyrelserna gemensam planeringsenhet, som iförsta hand skulle ha uppgiften att svara för dessa tunga,länsövergripande planeringsfrågor som nämnts ovan. Ensådan ordning skulle också underlätta omställningen till enverksamhet inom det kommande regionfullmäktige förSkåne.Riksdagen bör ge regeringen till känna behovet av enstrukturplan för och länsstyrelsernas i ansvarför detta.En politik för kommunikationerSkåne är viktigaste kommunikationsregion. del av det gods och av de människor som skall till ellerfrån kontinenten passerar skånska järnvägar, vägar ochhamnar.Sverige och har kommit överens om att byggaen bro över . Socialdemokraterna har påkongressen 1993 ställts sig bakom planerna att bygga en broöver Öresund.Effektivare transporter genom innebär ocksåeffektivare transporter för svenskt näringsliv till och frånkontinenten.En fast förbindelse över ställer kravpå anslutande förbindelser. Ett utvidgat transportnätmedför belastningar på omgivning och natur. Kraven påsamhällsplanering blir stora.För att ta tillvara möjligheterna och möta problemenmed ett intensivt och växande transportsystem, vill vi att ettkraftfullt transporttekniskt centrum utvecklas i ligger mitt i ettkommunikationsområde -- . Möjligheterna till ettnära samarbete mellan kvalificerad forskning kringkommunikationer och miljöanpassning och annansamhällsplanering måste tas till vara.Allteftersom närkommunikationer byggs ut kommerSkåne att i allt större omfattning bli en gemensam bostads-och arbetsmarknad. Valfriheten för den enskilde ökar.Tillväxtförutsättningar för regionen förbättras. Men dåkrävs samordning mellan nationella, regionala och lokalatrafiksystem. Flyg-, färje- och tågförbindelser måste ha braanslutningar till buss- och personbilstrafik, i framtidenkanske till snabbspårvägar och lokala system för elbussar.En heltäckande skånsk trafikplan för snabba, energisnålaoch miljövänliga transporter måste utarbetas.Ett regionalt demokratiskt organ för hela Skåneförbättrar förutsättningarna för planering och samordning.Staten får en tydlig samarbetspartner i Skåne.Skåne får inte bli en flaskhals för gods- ochpersontrafiken. finns det trånga sektorer. Attexempelvis på samma järnvägsspår ha såväl person- somgodstrafik fungerar intill ett visst kapacitetsutnyttjande.Framtidens spårbundna trafik skall växa och omfatta påpersontrafiksidan kollektivtrafik, regional- och fjärrtrafiksamt snabbtåg och vidare godstrafik av såväl regional somfjärrtåg samt därutöver en växande internationellgodstrafik. Då räcker i vissa avsnitt inte dagens spårsystemoch andra järnvägsinvesteringar till i Skåne.Kapacitetstaket är nått och flaskhalsarna hindrar en sundutveckling. Flaskhalsar som drabbar men i lika höggrad det övriga näringsliv och innevånare.Regeringen bör därför ta sådana initiativ att person- ochgodstrafiken i och genom kommer att kunna fungerapå ett tillfredsställande sätt.Bättre vägarFör att ta till vara möjligheterna i närhet tillkontinenten och i förbindelserna över krävs ettvägnät av internationell standard. De insatser som måstegöras är i första hand att rusta upp och förbättra det redanbefintliga vägnätet till en standard som motsvarar kraven påframkomlighet och säkerhet.Vägnätet skall ta till vara tillväxtpotentialen i helaregionen:Vi vill ha satsningar på vägarna E 4 och E 6, väg 23 i en delvis ny sträckning som väg av högstandard söderifrån till med anslutning till , samt väg E 22 som motorväg genom hela sin sträckning. Vad gällertvärförbindelserna är satsningar på vägarna 21 och 11 avstörsta betydelse.TågtrafikenTransportsystemen påverkar natur- och livsmiljö.Ekosystemet i utsätts för storabelastningar. Befolkningstätheten är större och nedfallet avförsurande och förorenande ämnen mer omfattande än inågon annan del av vårt land. Skadorna på flora och faunaär så stora att de börjar få ekonomiska konsekvenser förvårt jord- och skogsbruk. Buller är ett stort problem i våratätorter.Det viktigaste inslaget i ett miljövänligt trafiksystem äratt bygga ut de spårbundna transporterna.Hulterströmöverenskommelsen för Malmöregionenstrafiksystem syftar till att göra järnvägstrafiken till stommeni kollektivtrafiksystem. Snabbtåg kan bli ettattraktivt resealternativ både mot ochGöteborg. SJ:s och påbörjade arbete, såvälsnabbtågsanpassningen av som enutbyggnad till dubbelspår på hela , måstefullföljas utan dröjsmål.Vi anser att skall dras via isamband med utbyggnaden. På så sätt knyts hela denskånska samman i järnvägsnätet. En sådan nydragning är lönsam beroende på det stora reseunderlaget.Statsmakterna bör medverka till, driva på och utvecklasamarbetet mellan SJ, DSB och och Skånesregionala trafikorgan om den spårbundna trafiken kringÖresund. Förbindelse över öppnar storamöjligheter för den spårbundna kollektivtrafiken.För att klara dagens krav på hastighet ochleveranstrygghet måste den spårbundna godstrafiken gesbättre förutsättningar. Vi har ovan pekat på riskerna medflaskhalsar för transportflödena. Etablerandet av enRiksbangård Syd skulle innebära bättrerangeringsmöjligheter för kontinentaltrafiken utöver deeffektiviseringar som följer för de regionala godsflödena.En Riksbangård Syd bör ges en, med hänsyn till miljö,ekonomi och trafikeffektivitet optimal placering.FlygGoda flygförbindelser är en viktig del i ett välfungerande transportsystem. har tre flygplatser,vilka ger närhet till flygförbindelserna för hela landskapet.Snabbtågsförbindelserna innebär en hårdarekonkurrens. Avregleringen av flyget har lett till enkoncentration av flygtrafiken till större flygplatser.Tillkomsten av järnvägsförbindelse mellan ochMalmö ändrar förutsättningarna för flygtrafiken på Sturup.De skånska flygplatsernas framtid måste därför utredasnoga. Vi utgår ifrån att regeringen och berörda organ tarerforderliga initiativ.Kunskapstillväxt för ökad kompetensEn betydelsefull komponent för en regionsutvecklingsmöjligheter är förmågan att stimuleraframväxten av ny kunskap och kompetens.Skåne har här ett gott utgångsläge. Här finnsUniversitetet i , i ,högskolorna runt om i landskapet och, i en integreradÖresundsregion, de danska Universiteten i ochRoskilde. Här finns folkhögskolor och en starkfolkbildningstradition.Men vi vet också att forskningsanknytningen och antalethögskoleutbildade i olika branscher varierar. Här finns ettbetydande antal kunskapsintensiva företag t.ex. inomläkemedelsindustrin. saknas nästan heltforskningsanknytning inom andra viktiga näringar, somlivsmedels- och träindustri.En viktig uppgift för staten och de regionala organen äratt organisera ett kunskapsutbyte mellan å ena sidankunskapssamhället och forskningen och å andra sidanföretagen, den offentliga sektorn och arbetslivet i vidmening.Möjligheterna att decentralisera olika utbildningar harradikalt försämrats med det nya resurstilldelningssystemsom genomförts av den borgerliga regeringen. Detta systeminnebär att huvudparten av statsbidragen fördelas efterprestation dvs. efter antalet utexaminerade studenter vilketgynnar snabb genomströmning och koncentration avutbildning till de stora universitets- och högskoleorterna.För att högskolepolitiken effektivt skall kunna stödjaregionalpolitiken krävs ett nytt resursfördelningssystem tillhögskoleutbildning.Ett centrum för näringslivsutvecklingAv stor betydelse för skånskt näringsliv och försysselsättning i är utvecklingen i små och medelstoraföretag. Inte minst exportföretagen behöver oftahögkvalificerade underleverantörer. En servicenäring somturismen har stora möjligheter i men kräver kunnigaoch initiativrika företag beredda att ta risker.Kunskapsföretag inom data- och konsultbranschen är oftaarbetsintensiva fåmansföretag. Liksom kultur- ochinformationsföretag som producerar TV-program, video,böcker eller musik handlar det ofta om människor besjäladeav en idé men som kan behöva rådgivning hur idén skallomsättas i en produkt som förs ut på marknaden.I borde det därför finnas ett utvecklingscentrumdit företag, uppfinnare, blivande företagare, fackligaorganisationer och anställda kan vända sig med sina idéereller problem. Där skall finnas kompetenta handläggaremed uppgift att ge rådgivning hur problemen skall lösas ochidéerna vidarutvecklas. Ett skånskt centrum förnäringslivsutveckling skall kunna förmedla kontakter t.ex.till länsarbetsnämnderna, , ,eller högskolan -- men också till andraföretagare eller nätverk, svenska eller internationella.Detta kräver ingen stor byråkrati. Den nyainformationsteknologin gör det möjligt att samla ochförmedla kunskap utan att centralisera och byråkratisera.En gemensam skånsk utvecklingsfondI dag är svårigheterna att få krediter och bra finansiellrådgivning ett hinder för skånskt nyföretagande, och för desmå och medelstora företagen överhuvudtaget.Utvecklingsfonderna har utgjort ett viktigt komplement tillbanken, demokratiskt styrda och med god kännedom omregionala förhållanden. I en framtida demokratisk regionalorganisation för hela är utvecklingsfondernasuppgifter av central betydelse för en regional näringspolitik.Beslutet att från ersätta landstingens ochstatens gemensamma huvudmannaskap för de regionalautvecklingsfonderna med en organisation där staten ochcentrala näringslivsorganisationer är ägare av ettmoderbolag med regionala dotterbolag innebär tvärtemotdagens strävanden en centralisering. Det innebär också enuppenbar risk att utvecklingsfonderna står isolerade frånsamhällets övriga arsenal av regionala verktyg förnäringslivspolitik.Vi anser att de båda utvecklingsfonderna i skallslås samman. Det är vidare lämpligt att så snartverksamheten med ett skånskt regionfullmäktige startarföra över den skånska Utvecklingsfonden till detta organ.Staten och regionfullmäktige och näringslivet delarhuvudmannaskapet för den skånska Utvecklingsfonden,med regionfullmäktige som den dominerande ägaren.Ett regionalt utvecklingscentrum för kvinnorHela befolkning måste vara delaktig i denregionala utvecklingen. Speciellt viktigt är att uppmuntrakvinnligt företagande. Den offentliga sektorn är inte längreden trygga självklara arbetsmarknaden för många kvinnor.Undersökningar visar att regionalt stöd i ringa utsträckningkommer de kvinnliga företagarna till del. Att låtautvecklingsfondernas verksamhet omfatta ocksåserviceföretag kommer att gynna kvinnliga företagare. Mendet räcker inte. Vad som behövs är riktade insatser förkvinnligt företagande och kvinnlig kompetensutveckling.Vi anser att regeringen bör ta initiativ till till Skåneriktade insatser för kvinnligt företagande och kvinnligkompetensutveckling. Länsstyrelserna bör kunnamedverka till ett skånskt utvecklingscentrum för kvinnor.När försöksverksamheten med ett skånsktregionfullmäktige inleds anser vi att detta centrum förs inunder detta organ.Centret skall medverka till utvecklingsprojekt förkvinnor med rådgivning och stötta kvinnors idéer kring nyaprodukter, produktionsteknik och företagande.Centret skall uppmuntra och bedrivakompetensutveckling för regionens kvinnor. Kurser kaninriktas mot blivande företagare eller deltagare i enprojektverksamhet, som behöver kunskaper på ett specielltområde, men också politiker och andra makthavare.