mot · GH02So226 · 1994-01-25 00:00:00 — har kostnaderna för vård, medicinoch service ökat kraftigt för personer som på grund av ålder,sjukdom eller handikapp är helt beroende av vård ochomsorg. Avgifterna i omsorgen varierar också mellan olikakommuner.I om avgifter i äldre- ochhandikappomsorgen redovisas en skillnad på 17 000kronor/år för personer med jämförliga inkomster. Densumma som återstår för den enskilde när alla avgifter ärbetalda understiger, i majoriteten av de tillfrågadekommunerna, de normer som socialstyrelsenrekommenderar för socialbidrag. Och vissa kommuneruppmanar vårdbehövande att söka socialbidrag när inte denegna inkomsten räcker till.Det enda högkostnadsskydd som är allmänt infört gällerläkemedel och viss öppenvård. I en del landsting har etthögkostnadsskydd för sjukresor införts. De flesta av detillfrågade kommunerna har i princip ett högkostnadsskyddför personer som bor på institution, och endast två avtillfrågade 95 kommuner hade ett högkostnadsskydd förserviceavgifter i ordinärt boende.Det måste ankomma på regeringen att vidta åtgärder föratt skillnaden mellan de avgifter som kommunerna tar ut församma tjänster minskar så att de blir skäliga i förhållandetill den enskildes ekonomi och till övriga kommunersavgifter. anser att detta måste göras för attskapa rättvisa.Det finns inget totalt kostnadsskydd inom äldre-och handikappomsorgen. Det finns inte heller ett enhetligtfungerande servicesystem. Om sjukvårdande behandlingsom medicinsk fotvård ges av sjukvårdshuvudmannen såräknas det in under högkostnadsskyddet, om det ges i annanregi räknas det inte in.Sådana olikheter drabbar den enskilde väldigt olikaberoende på var man bor i landet och vilken tillgång tillbehandling som det finns just där. Därför måste fleryrkesgrupper än läkare och sjuksköterskor ges rätten att gesjukvårdande behandling, t.ex. sjukgymnaster.Vänsterpartiet anser att reglerna måste ses över, medmålsättningen att tillgången på sjukvårdande behandlingsom ingår under högkostnadsskyddet skall vara lika överhela landet. Vi vill därigenom få klara regler för hela landetför vilken vård och behandling som skall tas in underhögkostnadstaket. kan detta variera mellan de olikahuvudmännen.Med försämringen av kommunernas ekonomi följerökade kostnader för sociala tjänster som kommunentillhandahåller och kostnaderna har inte blivit mindre närtjänsteutövandet övertagits av privata omsorgsgivare.Behovet av hjälp och service är naturligtvis olika för olikaindivider, så även den enskildes ekonomiska situation.Att bli gammal, sjuk eller ha funktionshinder, kan i siginnebära stora bekymmer och att därtill ständigt känna oroför sin ekonomi eller tvingas välja bort behövlig vård avkostnadsskäl är ovärdigt.Därför måste det utarbetas förslag om etthögkostnadsskydd för vård och service som gamla, sjukaoch handikappade behöver för sin livsföring, även för denkommunala servicen. Ett sådant tak skall sättas så att allatillförsäkras en skälig levnadsstandard.Ett enhetligt högkostnadsskydd för sjukresor bör ocksåsnarast införas. Och landstingen bör uppmanas att lösaproblemet med en periodisering av högkostnadsskydden försjukresor och för läkemedel och öppenvård.De höjda avgifter som föreslås drabbar mest dem somär i behov av många läkemedel, människor med livslångasjukdomar eller funktionsnedsättningar, och inte dem somibland behöver enstaka mediciner.Vänsterpartiet tycker inte detta är acceptabelt. Vi villdärför att regeringen utarbetar förslag till periodisering avhögkostnadsskydden.Merkostnadskommittén, som slutfört sitt arbete,lämnade bl a förslag på förändringar angående kostnadsfrialivsmedels, läkemedels och sjukvårdsartiklars ställninginom sjukförsäkringssystemet, förslag om skydd för högasjukresekostnader och ett förslag om en lägre nivå för rätttill handikappersättningen.Men Merkostnadskommittén utredde inte desammantagna kostnaderna för människor medfunktionshinder på grund av sjukdom eller handikapp.De försämringar som redan vidtagits eller planeras inomsocialförsäkringssystemet kan inte ses som enskildaföreteelser.Människor med funktionsnedsättning på grund avhandikapp eller sjukdom drabbas ofta av kostnader ochförsämringar på alla områden. Exempelvis kan en livslångsjukdom medföra att man har fler sjukdagar, behöver merläkar- och sjukhusvård, mer läkemedel än människor iallmänhet.Läkemedel påverkar i sin tur tandstatusen så att manbehöver gå till tandläkaren oftare än genomsnittet o.s.v. Tilldetta kommer andra avgifter och avgiftshöjningar inomhemtjänst, färdtjänst m.m.Vänsterpartiet anser att en utredning börtillsättas med uppdrag att se över de totala kostnaderna förmänniskor med olika funktionshinder.En merkostnadsersättning behövs där de olikahögkostnadsskyddens summor inräknas i underlaget ochsom är knuten till en viss procentsats av basbeloppet. Detskulle ge större trygghet för den enskilde och minskakostnaderna för ersättningens administration.Slutligen vill vi också att landstingen skall ha en störremöjlighet att differentiera läkartaxorna. Det har visat sigsvårare än väntat att styra patienterna från institutionsvårdtill primärvård.Vi anser att om man gör differensen större mellanprimärvården och övrig vård så skulle samhällets kostnaderför sjukvården minska och patienterna skulle i störreutsträckning än nu hitta till rätt nivå för sin behandling. Vitror att exempelvis en avgift på i primärvårdenoch en höjning av specialistvården skulle kunna ge mångagynnsamma effekter. Vi föreslår att projektverksamhetstartas i något lämpligt landsting. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att minska skillnaderna iavgiftssättning mellan landets kommuner,2. att begär att regeringen tillsätter en nymerkostnadsutredning med uppgift att komma med förslagtill ett totalt högkostnadsskydd där även kommunalaavgifter, sjukresor m.m. bör inordnas,3. att hos regeringen begär en översyn avtillgänglig behandling och sjukvård som skall ingå i etthögkostnadsskydd,4. att begär att regeringen utarbetar ett systemför periodisering av högkostnadsskyddet så att inte äldre,sjuka och handikappade som har stort behov av sjukvårdoch omvårdnad drabbas orimligt hårt,5. att begär att regeringen vid förhandlingarmed tar upp frågan om enförsöksverksamhet med kraftigt differentierade avgiftermed låga avgifter i primärvård och högre inom institutions-och specialistvården samt om kostnader vid regelbundenspecialistbehandling.