mot · GH02U504 · 1994-01-25 00:00:00 — Regeringen måste förbereda för ett nej till medlemskapi EUMöjligheten att det svenska folket kommer att rösta nejtill medlemskap i den Europeiska Unionen är stor. En starkopinion vill försvara folksuveräniteten som en grund för detinternationella politiska samarbetet och bevara Sverigesmilitära alliansfrihet. Den ekonomiska politik som EG ochEU förespråkat och som medlemsländerna försökertillämpa synes inte ha kunnat råda bot på en bestående högarbetslöshet och stora regionala och sociala klyftor. Denväxande misären och de stora arbetslöshetsproblemen mötsmed reformer i snigelfart.Alla svenskar tycker säkert att det är utmärkt att de storaländerna i samarbetar i syfte att förhindra krig. Menmånga konstaterar också att ocksålyckats hålla sig utanför krig genom att inte ingå alliansermed stormakter i vårt närområde.Trots möjligheten av ett nej i folkomröstningen utformarregeringen en politik som om ett medlemskap vore näraförestående och redovisar inte en alternativ politik sommåste bli följden vid ett nej. Denna ensidiga politikundergräver förtroendet för folkomröstningen.Regeringens underlåtenhet döljs i någon mån av dekonsekvensutredningar som sent omsider tillsatts. Dessautredningars personsammansättning med stark övervikt förJa-sidan ger emellertid inte det intryck av oväld som börprägla statliga utredningar. I en särskild motion redovisarVänsterpartiet sina krav inför folkomröstningen.En ny säkerhetspolitik vid ett nejDen efter de gamla regimernas fall iÖsteuropa och upplösning tycks mångaha trott att gick en ljusnande säkerhetspolitiskframtid till mötes. skulle konflikterna lösas med fredligapolitiska metoder och det mellanfolkliga samarbetetblomstra. Den analys som då gjordes har visat sigotillräcklig.Vid i förband sigalla parter att verka för demokrati, mänskliga rättigheteroch marknadsekonomi inriktad på uthållig tillväxt,välstånd, social rättvisa, ökad sysselsättning och etteffektivt resursutnyttjande. I t.ex. utrikesutskottetsbetänkande 91/92 UU19 om säkerhetspolitik ochnedrustning sägs: ''Genom att kontinenten inte längredomineras av ideologiska och säkerhetspolitiskamotsättningar mellan två rivaliserande maktblock har nyaförutsättningar skapats inte bara för utvecklingutan också för internationell politik i stort. ''antar till och med inom vissa delar av EUarbetslösheten sådana proportioner att inre oroligheter kanbli ett hot. I f.d. rasar fullt inbördeskrig ochkränkningar av mänskliga rättigheter är omfattande.Balkankrisen är det värsta som hänt . IKaukasus pågår också grymma krig. Chauvinism,högerextremism och rasism blommar upp på olika håll iEuropa. I det senaste valet i visar högerextremismenen oväntad styrka. Resultatet av de senasteparlamentsvalen i inger oro. Hoten i Nordensnärområde beskrivs inte med hjälp av siffror på hurstora militärstyrkor som finns på olika håll. Bortsett från enliten militär uppbyggnad i och kvarvarande storastyrkor på sker reduktion av militära styrkor.Ett betydande antal kärnvapen finns dock kvar.Det är politisk instabilitet, sociala, etniska och religiösakonflikter som lägger grunden för hotbilden. Men detryska valet visar också att de nationella intressena har enstark förankring i folkopinionen. Oavsett politisk ideologihos regimen finns starka nationella strömningar, gränsandetill chauvinism, i vida kretsar. Risken för återfall istormaktsarrogans finns. Bittra erfarenheter tre krig som haft med västmakter sitterdjupt i opinionen. Det är givetvis lätt att i väst falla in i detgamla handlingsmönstret och ropa på militär styrka och tilloch med ny upprustning inför de nya hotbilderna. Avsärskild betydelse i vårt närområde är spänningarna mellanRyssland och de baltiska republikerna och kanske ocksåPolen. För att minska dessa spänningar är det givetvisnödvändigt att alla inblandade parters legitimasäkerhetsintressen erkänns av omvärlden.Det är uppenbart att det inom EU finns starka kraftersom önskar göra VEU till det militära redskapet för atthävda EU:s intressen på världsarenan och därmed göra EUmer jämspelt med . NATO söker en ny roll men utgörgivetvis fortfarande i första hand en militärallians. Trots allade miljarder som östs in i militärapparater efter andravärldskriget har konflikten i inte kunnatförhindras. En mindre tillgång till vapen i f.d. Jugoslavienhade gett den nu pågående balkankonflikten ett annatförlopp.Om det blir ett nej i folkomröstningen måste Sverigeåterigen börja uppträda som ett land med självständigaintelligenta säkerhetspolitiska analyser och inte baraanpassa sina ställningstaganden till den säkerhetspolitiskaanalys som utvecklas inom EU, VEU och NATO. Skullebåde och också stanna utanför EU blirmöjligheterna till ett fruktbart nordiskt säkerhetspolitisktsamarbete mer intressanta.Från en alliansfri position kan utveckla sin rollsom pådrivare för förebyggande av konflikter och fredliglösning av konflikter i samarbete med andra länder. I dettaingår självfallet en koncentration på arbete för att stärka FNoch ESK. strävan måste vara att konflikter skalösas genom en internationell rättsordning som klartförbjuder att enskilda stormakter eller andra stater påtar sigrollen som självutnämnd världspolis. En förutsättning förSveriges deltagande i fredsbevarande styrkor är attinsatserna görs i FN eller ESK-regi. Ett svenskt deltagandei samarbetsformer som Partnership for Peace är möjligt omdet uppfyller de förutsättningar som finns för svenskneutralitetspolitik. Så länge en tillräckligt starkinternationell rättsordning för att lösa konflikter ochgarantera fred saknas är en svensk alliansfrihet syftande tillneutralitet i krig nödvändig. Den svenskaneutralitetspolitiken har inte sitt ursprung i det kalla krigetskonflikt eller i någon speciell politisk moral just i Sverige.Den uppstod mycket på grund avgeopolitiska förhållanden med en stormakt söderut och enösterut. Alliansfriheten och det nordiska samarbetet hargett vårt land ett säkerhetspolitiskt kapital som inte fårförsnillas.Den militära nedrustningen och utbyggnaden avkontrollapparaterna för förbjudna vapen ska fortsätta såvälnär det gäller konventionella vapen som kärnvapen ochbiologiska och kemiska vapen. De resurser som frigörs vidden militära nedrustningen används för att minska deekonomiska klyftorna i världen genom skuldsanering,förbättrat bistånd och en rättvis utveckling av handeln.På sikt utgör de stora ekonomiska och sociala klyftornai världen, svält, miljöförstöring och bristen på respekt förmänskliga rättigheter, nationellt självbestämmande ochdemokrati ett hot också mot vår säkerhet. Dessa hot måstemotverkas av långtgående samverkan mellan självständigastater i full respekt för nationella demokratiska spelregler.Vår uppfattning är att ett sådant samarbete inte gynnas avatt ett fåtal privilegierade länder i sluter sigsamman i en union som präglas av demokratiskt underskottoch som har ambitionen att bli en ny stormakt. EU är ingenlösning på vår världs gemensamma problem. Lösningen avde stora problemen i utvecklingsländerna och i östraEuropa måste prioriteras av världssamfundet. I börSverige i första hand intensifiera sitt arbete i alleuropeiskaorganisationer som ESK, ECE, och en del av resultatet av förhandlingarna ommedlemskap ingår att EFTA-länderna bereds möjlighet attdelta i utformandet av Europeiska unionens utrikes- ochsäkerhetspolitik. Ett sådant deltagande måste utformasmed förutsättningen att det kan bli nej i folkomröstningenoch får inte innebära några åtaganden för del föredenna folkomröstning.Regeringen måste utarbeta en ny och mer tydligsäkerhetspolitisk strategi som förutsätter såväl en beståendealliansfrihet som att inte ingår som medlem i denEuropeiska unionen.Ekonomisk politik utanför innebär att den svenska lagstiftningen påmånga områden underordnas EUs och det är inte bra. Detrimliga hade självklart varit -- som och EFTA-staterna också från början krävde i förhandlingarna -- attalla avtalsparterna haft likvärdig rätt att tolka och utvecklaavtalet. Om det blir ett nej till medlemskap måste isamarbete med andra icke-EU-medlemmar försöka ändraavtalets karaktär genom en omförhandling. Det arbete somSchweiz och EU utför för att finna ett avtal om samarbetemåste också värderas.EES ger nästan total tillgång till EUs inremarknad och därmed praktiskt taget alla de ekonomiskafördelar som förespråkarna för ett svenskt medlemskap iEU hänvisat till. Medlemskap i betyder därutöver urekonomisk synvinkel att vi ansluts till en felaktigtkonstruerad valutaunion, att kryper in bakom EUshögre murar och gentemot mindre solidariskahandelspolitik samt att tvingas betala högamedlemsavgifter som till stor del går till ett ineffektivtjordbruksstödssystem.De i fastställda unionsplanerna innebär attpolitisk kontroll av kapitalrörelser liksom i iprincip är förbjuden. Det innebär att dessa planer går påtvärs mot en växande trend i den internationella debattendär nödvändigheten av samlade åtgärder mot alltföromfattande spekulativa kapitalrörelser vinner ökat stöd.Prisstabilitet är också enligt ett överordnat målför den ekonomiska politiken. anser attminskad arbetslöshet borde vara det överordnade målet.Den skall enligt --liksom varje medlemslands centralbank -- ha en stadga somsäger att de inte får begära eller ta emot instruktioner frånpolitiker. Också detta anser vi vara djupt olyckligt. Detmåste finnas möjligheter för regering och riksdag att ingripadirekt i penningpolitiken.Finansdepartementet har hävdat att riskerna för svenskekonomi att anslutas till valutaunionen är små eftersom vårekonomiska struktur liknar de stora kontinentala EU-ländernas. Men erfarenheten talar för en omvändslutsats, att valutaunionen tvingar fram en mer enhetligstruktur. Att kronan knöts till ECUn tvang framen svensk åtstramningspolitik just i inledningsskedet till endjup internationell lågkonjunktur. Det bidrog starkt till attvi hastigt närmat oss EGs arbetslöshetsnivåer.Även om handlingsutrymmet för en självständigpenning- och valutapolitik är begränsat i dagensinternationaliserade ekonomi, så är det viktigt att Sverigebehåller det utrymme som finns kvar. Just nu vore detolyckligt om åter i strävan att senare komma med ivalutaunionen satte upp alltför ambitiösa mål för kronkursoch inflation. Vi måste behålla möjligheten att låtakronkursen planmässigt ändras i förhållande till andravalutor om bekämpandet av arbetslösheten så kräver.Regeringen antyder i finansplanen att ju intebehöver gå med i valutasamarbetets tredje steg, som ärsjälva valutaunionen, utan vi kan ta ställning till det senare.Vi ifrågasätter detta mot bakgrund av de uttalanden somkommit från EUs ledande företrädare, nu senast i december1993. Dessa uttalanden klargjorde Maastrichtfördragetsautomatik vid övergången till EMU-processens tredje fas.Man kan naturligtvis hoppas att valutaunionsplanernaändras i mer arbetslöshetsbekämpande riktning när de skallprövas igen 1996. Men det nu förhandlar om är enunion modell . Några hållbara undantag har intebegärts.Det är bra att man nu inom EG försöker ta fram ettgemensamt program för minskad arbetslöshet i Europa.Men det program som EU:s stats- och regeringschefer antogi kan inte väntas ge några större effekter.Det innehöll också ett antal uttalanden om behovet avlönespridning och försvagad arbetsrätt som är oacceptablaför . Det är för övrigt fullt möjligt för Sverigeatt delta i gemensamma expansionsprogram motarbetslösheten oavsett medlemskap i nej till svenskt medlemskap i betyder att denanpassning som pågår av den ekonomiska politiken tillEU:s målsättningar kan avbrytas och egna målsättningarsättas upp. Kampen mot arbetslösheten kan lyftas upp somett övergripande mål för den ekonomiska politiken.Ett huvudargument från dem som förespråkar ettmedlemskap är att direktinvesteringarna i kommeratt öka. Den samhällsekonomiska som fört fram beräkningar av dessadirektinvesteringar har mött stark kritik och de måstebedömas sakna vetenskaplig styrka. Beräkningarna har merkaraktären av räkneexempel. Vad utfallet av investeringari blir vid ett icke-medlemskap måste också grundasig på spekulationer.Det kan finnas många skäl för företag att etablera sig iSverige. Den förmånliga företagsbeskattningen kan vara ettskäl. Ett annat kan vara att man vill ta vara på de speciellafördelar som svenska underleverantörer kan ge och fördelarsom t.ex. uppstår på grund av klimat, miljö, kultur, ejomfattande korruption, bra infrastruktur ochutbildningsnivå.Företag kan också betrakta som en mindrebyråkratisk miljö än EU. Ytterligare ett skäl kan vara attSverige har bättre handelsförbindelser med resten avvärlden än EU har. Man kan också etablera sig i Sverigedärför att man har verksamhet inom EU och vill varaetablerad också i för att ta del av den svenskamarknaden.Enligt kommer den ekonomiskatillväxten de närmaste decennierna att finnas i Östeuropaoch mer än i EU. Expansionsutrymmet för svenskexport finns på marknaden för hela fabriker, tjänster ochmiljöteknik österut snarare än på EUs inre marknad.Troligen har svenska produkter lättare att hävda sig utanförEU om vi står utanför dess murar. Effekterna på handelnmed och om vid ett EU-medlemskaptvingas återreglera tekoimporten kan exempelvis bliallvarliga.Regeringen bör redan nu göra en offensiv satsning för attövertyga svenska och utländska företag om de fördelar somSverige kan erbjuda vid ett icke-medlemskap. Inomföretagsledningar i finns en stark opinion som anseratt ett är tillräckligt för . Avgörande förföretags verksamhet i vårt land är givetvis villkoren här ochde handelsmöjligheter landets politik ger.Vår årliga medlemsavgift till EU kan komma att ligga pånivåer på per innevånare --ca dubbla u-landsbiståndet. Det är högst anmärkningsvärtatt regeringen i finansplanen inte med ett ord antyder hurdetta skall finansieras. Om regeringen menar allvar med siktar på medlemskap borde frågan haredovisats som ett problem också i budgetförslaget för1994/95.Men de pengar svenska konsumenter och skattebetalaretjänar netto på att slippa EUs handelsmurar respektivemedlemsavgifter kan i stället användas till stöd förinvesteringar i ett mer ekologiskt jordbruk och förindustriell förnyelse i de branscher och regioner somdrabbas av en hårdare konkurrens.Oavsett uppfattning i sakfrågan är det ett grundläggandedemokratiskt krav att regering och riksdag förbereder sigför både ett ja och ett nej i folkomröstningen om EU-medlemskap. Det är ansvarslöst att göra som regeringen villi finansplanen: låsa fast den ekonomiska politiken så hårtvid ett ja att situationen efter ett nej skall framstå i maximaltofördelaktig dager.En alternativ strategi i EuropasamarbetetSedan nyår gäller nu i de 12 EU-ländernaoch i sex av EFTA-länderna. motsatte sigavtalet både på grund av dess konstruktion och innehåll ochäven på grund av hur frågan hanterades. EES-avtaletföregrep på många viktiga områden den folkomröstning omEU som ska hållas. Avtalet har av många karaktäriseratssom ett lydstatsavtal till de delar av som avtaletomfattar och blir i längden inte en godtagbar grund för hurSverige organiserar sitt internationella samarbete. Ipraktiken inskränks vår nationella suveränitet och därmeddemokratin på ett olyckligt sätt.Vissa delar av avtalet är oförargliga och andra är till sittinnehåll bra. De positiva delarna hade i allt väsentligtkunnat uppnås på det gamla frihandelsavtalets ochsamarbetsavtalens grund. är ett ettbetydligt bättre alternativ än fullt medlemskap i denEuropeiska unionen.Avtalet omfattar bara en mindre delav . I många avgörande avseenden, t.ex.Maastrichtsavtalets nya områden, behåller Sverigesjälvbestämmanderätten.Avtalet kan formellt settomförhandlas och sägas upp. Denna princip att avtal inte äroåterkalleliga för evig tid är en god princip förinternationellt samarbete som inte finns reglerad vid EU-medlemskap.I EES-systemet kan fortfarandevälja att inte godta nya EU-direktiv. Vid medlemskapinskränks denna rättighet.Ett EU-medlemskap har,jämfört med EES, negativa effekter för ekonomi.Vi har redan tidigare pekat på den felaktigt konstrueradevalutaunionen och problemen med den gemensammahandelspolitiken. Men också den för högamedlemsavgiften och pressen nedåt på vissa punktskatteroch moms ökar svårigheterna för landets ekonomi.Folkomröstningen kommer i praktiken att bli ett valmellan EES och fullt medlemskap. I det valet är EES attföredra men avtalet har för mycket karaktären avsprångbräda mot fullt medlemskap. Efter ett nej ifolkomröstningen måste därför sätt attfungera noga utvärderas och initiativ för förändringar tas.Inom något år har sannolikt fler länder än gjortsamma erfarenheter och bättre klargjort sitt förhållande tillEU. En ny politisk situation kommer då att uppstå och fleraparter har ett ömsesidigt intresse av att hitta bättre ochlångsiktiga former för samarbete.Det viktiga är vilka resultat som kan uppnås under ettnytt förhandlingsskede, inte vilken väg man väljer.Antingen kan behållas men omförhandlas ellerockså sägs avtalet upp och vissa delar förs över till ettutvidgat frihandelsavtal och andra samarbetsavtal. Ett sättär att utgå från ''frihandelsmodellen'' och bygga påsamarbetet utifrån den s.k. Luxemburgprocessen. kandessa alternativ te sig avlägsna men kan komma att framståsom mer realistiska i en ny politisk situation. Det grundarsig på:Fler länder kan ges möjlighet att delta. Den EES-kritiska opinionen i , och kan tänkasgodta en sådan lösning. Samarbetet kan ges sådan karaktäratt det öppnas, helt eller delvis, för de nya demokratierna iÖst- och . Ett sådant nytt avtal bör kunna blimer stabilt och internationellt inriktat.EES-systemet ärtill sin karaktär en kopia av EU-systemet och riskerar attleda till en tungrodd byråkrati som lätt hamnar i låsningar.En fördel med frihandelsmodellen var dess mer praktiskainriktning och dess överblickbarhet.En ny lösning måstekonstrueras så att avtalet fortsätter att fungera även om etteller flera länder blir medlemmar i ny lösningmåste innebära att deltagande länder inte står i ettlydstatsförhållande till EU-rätten.En ny lösning måste gebättre möjligheter för enskilda länder att skärpa miljölagar,förbättra konsumentskydd och utveckla regionalpolitiken.Efter det att folkomröstningarna är genomförda och ettmedlemskap avvisats finns det starka skäl för såväl EFTA-som EU-länder att ompröva EES-avtalet.Självfallet kan man i en sådan process inte uppnå allt manvill. Samarbetet förutsätter givetvis vilja att kompromissa.Nedan skisserar vi hur samarbetet med EU och andra delarav kan utvecklas på några områden efter det att ettmedlemskap avvisats i folkomröstningen.Varor och tjänster, handelspolitikVänsterpartiet avvisar protektionismen och menar atthandeln bara får inskränkas om det finns avgörande skälmed hänsyn till miljö, hälsa, säkerhet och socialakonsekvenser. Det innebär att vi kan godta att fattiga länderunder en övergångstid kan behålla ett större skydd för sininterna produktion än vad rika länder har. har ocksåi stor omfattning avskaffat olika former av handelshindermot omvärlden. Jämfört med EU har en lägretullkvot och färre icketariffära handelshinder i sin handelmed omvärlden. Detta är ett av våra skäl att tacka nej tillett medlemskap. Varuhandeln mellan och EUpåverkas inte i så hög grad av . Tullarna varsedan flera år avlägsnade och om praktiska frågor somstandardisering finns ett väl fungerandesamarbete. innebär några förenklingar avpappershanteringen vid export och import. Dessaförändringar är i huvudsak positiva och kan också fungerainom ramen för ett frihandelsavtal. För jordbruksområdetär det en fördel att inte omfattas av EU:sgemensamma jordbrukspolitik. Den är dyr, byråkratisk ochinte bra för miljön. Det är önskvärt att har frihet attbedriva en miljöinriktad jordbrukspolitik.De nationella gränskontrollerna bör bibehållas. Dekostnader och den administration som uppstår vidgränskontroll kan minimeras genom ytterligareförenklingar. Gränskontrollen är emellertid nödvändig föratt bibehålla egna punktskattenivåer, en restriktiv alkohol-och narkotikapolitik, kontroll över migrationen ochkontroll över miljöfarliga varor.För tjänstesektorn innebär störreförändringar än inom varuområdet. Det är i huvudsakpositivt för svenska konsumenter att tjänstesektorernaöppnas för konkurrens mellan företag i de olika länderna.Samtidigt måste ett enskilt land ha rätt att skydda väsentligaintressen som ett fungerande banksystem. Vi anser inte attett framtida samarbete bör inbegripa om statligtstöd till företag. Dessa regler hämmar möjligheterna attföra en aktiv regional- och industripolitik. Inom denoffentliga upphandlingen innebär en hårdhäntreglering och byråkratisering ovanför de s.k.tröskelvärdena. Frågan är om systemet över huvud tagetkommer att fungera i praktiken. Tvånget gör attmedborgarna förlorar sin kommunala besvärsrätt överupphandlingsbeslut och den för miljön viktigasubstitutionsregeln riskerar att sättas ur spel.En av nackdelarna med är de ökadesvårigheterna att begränsa import av varor som vi anserutgöra ett hot mot hälsa, miljö och säkerhet. Detta innebäri praktiken också ett hinder för enskilda länder att driva påutvecklingen mot högre miljöstandard och utveckla nyaproduktnormer. Denna modell baseras på Romfördragetsartikel 30 och 100a och borde inte vara avgörande för vårahandelsrelationer. På såväl europeisk nivå som globaltmåste miljöhänsynen ges företräde framför varornasrörlighet.Sverige bör därför, såväl i förhandlingar efter EU-omröstningen som i , starkt driva miljöfrågorna.Målet bör vara att skapa ett oberoende men demokratisktorgan med kompetens inom miljö- och hälsoområdet somkan avgöra vilka handelshinder som är godtagbara och kanmotiveras av miljöhänsyn. Ett sådant arrangemang skullekunna skapa en positiv konkurrens i syfte att utvecklamiljövänliga alternativ i stället för hinder förmiljökrav. kan, effektivast utanför EU, forma ettmiljöradikalt block med andra länder som för attlyfta fram dessa frågor i internationella sammanhang.Kapitalets rörlighetDagens fria rätt till spekulation över gränserna fårförödande effekter för länder såväl inom som utom EU.Spekulationsvågorna hotar den ekonomiska stabiliteten ochden politiska valfriheten. om rörelsefrihet förkapitalet har varit styrande för att hindren för spekulationavlägsnats i . I en särskild motion föreslår vi åtgärderför en internationell skatt på valutatransaktioner och andrastabiliserande åtgärder.EES regler innebär förbud mot diskriminering avutländska medborgare eller företag vid förvärv av egendomi vårt land. är positivt till att utländskamedborgare arbetar i vårt land och att utländska företagbedriver verksamhet här. Men vi anser att måste harätt att pröva förvärv av viktiga naturresurser somexempelvis stora skogstillgångar och vattenkraft som intebör säljas ut och bli föremål för internationellaspekulationsaffärer.Arbetskraft och studierVänsterpartiet ser positivt på rörligheten för arbetskraft.Människors frihet att välja var de vill bo och arbeta börökas. är den största begränsningen i den friheten denstora arbetslösheten i vårt och andra länder. Den starktrestriktiva migrationspolitik som EU är på väg att utvecklamot såväl europeiska som gynnargivetvis inte heller människors rörlighet.Sverige har, redan före EES, ett långtgående samarbetepå högskoleområdet som innebär ett ökat studentutbyte.Vissa förbättringar sker med bland annat vadgäller särregler och studiestöd. Dessa förändringar är ihuvudsak positiva men förutsätter inte ett . Enmindre del av det samlade studentutbytet sker via innebär en gemensam arbetsmarknad.EES-avtalet innebär också att frågor om pensioner ochandra sociala rättigheter regleras för dem som rör sig mellanländerna. En svaghet med EES-modellen för arbetskraftensrörlighet är att den inte garanterar respekten för nationellakollektivavtal. Speciella problem kan uppstå i sambandmed om entreprenörers verksamhet som förslåsträda i kraft . Respekt för nationella avtal ocharbetsvillkor som ett hinder mot social dumpning är enförutsättning för att fri rörlighet för arbetskraft ska kunnagodtas. Med hänvisning till det anförda hemställs1.