mot · GH02Sf236 · 1994-01-25 00:00:00 — Regering och riksdag har ändrat begreppet arbetsskadaså att det har blivit svårt att bevisa att en arbetsskada haruppkommit. Alla sjukdomar i rygg, muskler, leder ochpsyke ska beläggas med högre beviskrav.Psykiska och psykosociala skador får en mycket hårdbedömning och har exklusivt märkts ut i lagstiftningen somen pariagrupp. Problem som uppkommer avföretagsnedläggelse, arbetstvist, bristande uppskattning avarbetsinsatser, vantrivsel med jobb och kamrater skall intebetraktas som arbetsskada.Det är en högre grad av bevisföring som ska tillämpasefter . I lagen har införts en passus somsäger att ett samband mellan arbetets art och skadan skaanses föreligga bara när övervägande skäl talar för detta.Regeln, som bland annat tog hänsyn till individer medstörre mottaglighet och skörhet, togs bort och ersattes medvad vi vill kalla ett högre friskhetskrav.Återställ arbetsskadebegreppetYtligt sett handlar det bara om att ändraarbetsmiljöfaktorn från ''sannolikt'' till en ''hög grad avsannolikhet''. Men räcker det inte längre med attmänniskor har utsatts för en skadlig arbetsmiljö. Det måsteockså ledas i bevis att man utsatts för detta i tillräckligomfattning. anser att denna hårdainställning är felaktig. Vi menar att när sannolikheten fören arbetsmiljöfaktor har konstaterats skallskadlighetsbedömningen se till individens mottaglighet etc.Lagändringen har medfört att den personliga''mottagligheten'' får en kraftigt reducerad betydelse.De arbetsskador som kommer att omfattas av den ökadebevisbördan är också de som mest drabbar kvinnor och somuppstår på arbetsplatser med den sämsta miljön. Det gällerframför allt belastningsskador i muskler och skelett. Detkommer att resultera i att den vinst som görs påarbetsskadeförsäkringen får betalas igen -- både i mänskligtlidande och som ökade kostnader när det gäller sjukvårdoch sjukpensioneringar.Kvinnorna drabbas hårdastKvinnor på arbetsmarknaden kommer ofta tillarbetsplatser som är utformade med mannen som norm.Arbetsredskap, skrivbord, skyddsutrustning är gjorda förmän, på grund av att det är män somkonstruerar utrustningen. Detta är en orsak till att riskenför arbetsskador är stor bland kvinnor. En annan är dengenerellt dåliga arbetsmiljön i lågbetalda s.k. kvinnoyrken.Kvinnorna står också för den största ökningen avrapporterade arbetsskador. Ökningen gäller till stor delmuskel- och ledbesvär, förknippade med monotont ochenformigt arbete.Könssegregeringen på arbetsmarknaden och enhierarkisk organisering av arbetet har lett till att kvinnornatilldelats monotona, enahanda arbetsuppgifter som oftaleder till belastningsskador. Trots att kvinnor lyfter tungapatienter på sjukhusen t.ex. så har deras arbete intebetraktats som tungt. En kvinna som sammantaget lyfter 14ton per dag anses inte ha ett tungt arbete om hon lyfterhögst åt gången.Forskning har visat att belastnings- ochförslitningsskador uppstår genom monotont, repetitivtarbete, ständiga lyft av sådant som är lite för tungt,olämpliga arbetsställningar och små möjligheter att påverkaarbetet och arbetstakten. Cirka 8 000 människorinvalidiseras av belastningsskador . Hos LO-kvinnorna utgör belastningsskadorna den största andelenarbetsskador, hela 78 procent.Försäkringsöverdomstolen har meddelat någrautslagsgivande domar som haft en avgörande betydelse förpraxis. I domarna meddelar domstolen att det är svårt attentydigt bevisa orsaken till många arbetsskador därför attdet finns brister i det vetenskapliga kunskapsunderlaget.Samtidigt säger man att den enskilde inte skall drabbas avdessa kunskapsluckor och att samhället bör ta på sigkostnaden för den bristen.En skärpning av både begreppet skadlig inverkan ochsambandet mellan skadlig inverkan och aktuell ohälsainfördes . räckte det medsannolika skäl som talar för ett samband medarbetsmiljöfaktorn och arbetssjukdomen. kräver manen hög grad av sannolikhet och vetenskapliga samband. Förbevisregeln gällde tidigare att arbetsskada ansågs föreliggaom inte betydligt starkare skäl talade emot samband. Nugäller att den skadliga inverkan anses ha orsakatskadan/sjukdomen om övervägande skäl talar för sådantsamband.Denna skärpning har i första hand betydelse för rättentill arbetsskadeersättning vid belastningsskador, något som istörsta utsträckning drabbar kvinnor. Med skärpningen harman definierat bort kvinnors arbetsskador. Arbetsgivarensincitament till att vidta några sanerande åtgärder minskar.Kanske påverkar det intresset för forskningen på områdetnegativt.Man löser inte problemet med det stora antaletarbetsskador genom att definiera bort halva befolkningen.Vänsterpartiet kräver därför att arbetsskadebegreppet ochbevisregeln återställs till vad som tidigare gällde.Ny praxisVänsterpartiet anser också att regering och riksdagfrångått en rättspraxis inom socialförsäkringsområdet närman ger lagen en retroaktiv verkan. Det blir tidpunkten föranmälan av skada som blir avgörande och inte när skadaninträffar. anser att detta har en negativinverkan på rättssäkerheten.Det finns många förändringar som kan göras påarbetsskadeområdet och som kan leda till en ökadrehabiliteringsinriktning. Att börja ett förändringsarbetemed att försvåra möjligheterna att få beteckna en sjukdomsom arbetsskada tycker vi är fel väg att gå. Vänsterpartietvill ha en inriktning som både ser till den enskildes bästa ochsom kan pressa ned samhällskostnaderna på ett effektivaresätt än som görs. Vi vill i avvaktan på den av regeringentillsatta översynsutredningen av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen återinföra det tidigare gällandearbetsskadebegreppet.Några exempel på vad som borde diskuteras:Företagens skyddsorganisationer ochföretagshälsovården kan vara första instans för utredning avarbetsskador. av arbetstagarna har intetillgång till dessa. Då bör , liksomtidigare, göra utredningen och ha möjlighet att knyta till sigexperter på arbetsmiljö och arbetsskador. Det direktaansvaret för att en arbetsskada utreds och för utredningenskvalitet ska ligga på arbetsgivaren. Att göra bra utredningarpå detta område bör inte vara svårare än när det gällerbilskaderegleringar eller andra försäkringsfall. Det ärdärför otillfredsställande när det nu sker en nedrustning avföretagshälsovården. Vi befarar att när nuföretagshälsovården skrotas i sin nuvarande form ochmarknadsanpassas så försvinner också stora delar avrehabiliteringsinriktningen. Vi befarar att den urholkningsom började när statsbidragen kraftigt minskade kommeratt fortsätta.Anmälningsskyldigheten tillarbetarskyddsstyrelsen ska fortfarande finnas menyrkesinspektionen ska få ökade möjligheter att ingripa.Statistikhanteringen ska förbättras så att får bättreunderlag för sin information om bristerna i arbetsmiljön.Arbetarskyddsstyrelsen, fackföreningarna ocharbetsgivarna bör kunna ha möjlighet att initiera lokalariktade utredningar för att finna och åtgärda dåligaarbetsmiljöer. Dessa bör också redovisas centralt för attingå i den totala kartläggningen av arbetsmiljön.Försäkringskassorna ska ha ett centralt ansvar förrehabiliteringen. När dessa blir befriade från sin roll att viaarbetsskadeutredningar skydda fondpengarna så finnsförutsättningar att snabbt inleda en rehabilitering av demsom drabbats. Den snabbare handläggningstiden, då manäven ska lösa den enskildes ekonomiska problem, kommeratt ge bättre förutsättningar för att rehabiliteringsinsatsernaskall lyckas.Många utredningar, bl.a. ''Arbete åt alla'',har visat att tidsfaktorn är viktig när det gäller att få inmänniskor i arbetslivet. I SOU 1981:1 Hälsorisker visas attsysslolöshet och ohälsa har starka samband samt att långatider utan arbete cementerar sjukdomar. Den som år efterår får gå och vänta på ett avgörande av ettarbetsskadeärende kan, förutom den redan befintligaskadan, även få psykiska problem.När det gjorts enomfördelning av arbetsuppgifterna mellan arbetsplats ochförsäkringskassa ska det också vara möjligt att sätta upptidsgränser för handläggning av arbetsskadeärenden. Dennuvarande samordningstiden, , kan utgöra normenför en längsta handläggningstid.Vänsterpartiet kan äventänka sig en förändring av avgiftssystemet om dennaförändring förbättrar arbetsmiljön. Differentierade avgifterkan, om de är rätt utformade, fungera på detta sätt. IFinland har man differentierade avgifter i förhållande tillarbetsplatsen som riskfaktor. Det ska vara lönsamt med engod arbetsmiljö; arbetsgivaren kommer i en lägreavgiftsklass om han gör förbättringar. Svårigheten här är attfinna en bra avvägning mellan de olika klasserna. I Finlandhar man 12 olika klasser.Ökade resurser till forskning påarbetsskadeområdet, särskilt när det gällerbelastningsskador, är en av förutsättningarna när det gälleratt minska arbetsskadorna.LivräntanSlutligen anser vi att den förändring som gjortnär det gäller livränteunderlaget för retroaktiv livränta inteär nödvändig. Får vi snabba handläggningstider, exempelvis90 dagar, och får företagens skyddsorganisation ochföretagshälsovård ansvar för arbetsskadeutredningarna såkommer också problemet med livräntans beräkning attförsvinna. Det är oacceptabelt med nuvarandehandläggningstider som kan resultera i att beslut omarbetsskada kommer först efter den drabbades död. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att återinför det tidigare begreppetarbetsskada enligt vad i motionen anförts om att avvaktaöversynsarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder till förbättringar för denenskildes rehabilitering vid arbetsskada,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att minskasamhällets kostnader för arbetsskadorna.