mot · GH02A57 · 1994-04-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:140 Bygder och regioner i utveckling SammanfattningVänsterpartiet konstaterar att regeringen dels harförsvagat regionalpolitikens målsättning om regional balansoch dels att det helt saknas en förnyelse i riktning mot enekologiskt hållbar utveckling.Nedskärningspolitiken inom den offentliga sektorndrabbar de problemtyngda regionerna hårt liksomavsaknaden av en näringspolitik värd namnet.Positivt är att regeringens proposition tagit till sig kravenpå ett underifrånperspektiv och börjat inse kvinnornas rolli det regionala förnyelsearbetet vilket vi länge krävt.Regeringen fortsätter dock med de traditionellaregionalpolitiska greppen trots att det är alltmer uppenbartatt det krävs utvecklingsinsatser av förnyad typ.Vänsterpartiet föreslår viss omfördelning av detregionalpolitiska stödet till förmån för en mer moderninriktning på stödområdena som vi kan accepteraviss omfördelning till småföretagsstöd med positivasysselsättningseffekter.Regeringen lånar pengar från kommande budgetårsarbetsmarknadspolitiska anslag, vilket vi avvisar. Dessapengar krävs dock för att hålla nere den öppnaarbetslösheten. Däremot föreslår vi att en del av dearbetsmarknadspolitiska medlen för innevarande budgetårsom ej kommer att kunna utnyttjas som avsett kandisponeras av länsstyrelserna.Vänsterpartiet föreslår att Norrlandsfonden förstärkskraftigt och att en ny Bergslagsfond inrättas liksom en fondför utveckling i kring Uddevalla.Vänsterpartiet föreslår att en del avvattenkraftsvinsterna återförs till devattenkraftsproducerande länen.Vänsterpartiet förelår justeringar i landsbygdspolitikenoch när det gäller kvinnoinriktningen.Vi är kritiska till de regionalpolitiska effekterna av detträffade liksom till stora delar av hurberedningen av den regionalpolitiska propositionen skett.Många av förslag inom olika sektoreroch politikområden har kraftfulla regionala effekter varförde åberopas i motionen även om finansieringen går utanförden lilla regionalpolitikens ram.Regeringens förslag i korthetDet överordnade målet skall vara att öka denenskildes möjligheter att fritt kunna välja arbete ochbostadsort. Glesbygdsstödet och vissa andra stöd slåssamman till ett landsbygdsstöd. Större stöd till lanthandelnEtt mikrostöd på högst införs Fortsattnedsatta sociala avgifter i stödområdet skall kunna få lokaliseringsbidragNorrlandsfonden förstärks med 220 miljoner kronorKvinnliga resurscentra etableras Länsanslaget höjs Ettettårsstöd på till småföretag. Mindreoch medelstora högskolor får 30 miljoner extra.Regionalpolitikens målRegeringens förslag till regeringspolitiskt mål kan inteaccepteras i sin nuvarande form. I propositionen föreslåsdet övergripande målet få följande lydelse: att öka denenskildes möjligheter att fritt kunna välja arbete ochbostadsort. Det skall åstadkommas genom attregionalpolitiken skall bidra till att utveckla livskraftigaregioner i alla delar av landet. Regionalpolitiken skall ocksååstadkomma en mer likvärdig ekonomisk, social ochkulturell standard för landets olika delar.Vänsterpartiet anser att den formulering som fanns iproposition 1989/90:76 är mer precis och ambitiös och böranvändas: Regionalpolitiken skall inriktas på att gemänniskor tillgång till arbete, service och god miljö oavsettvar de bor i landet.Med tanke på de försämringar av den offentliga sektornsom pågår blir det än mer viktigt att begreppet service finnsmed i en målbeskrivning för en god regionalpolitik. Det ärkanske dessutom symptomatiskt för en propositions renonspå miljöpolitik att begreppet miljö inte längre finns med imålbeskrivningen. Det bör ändra på.Vi anser dock inte att ens dessa förändringar avregionalpolitikens mål räcker. Utvecklingen går mot enalltmer diversifierad verklighet för de flesta människor ochdärmed också för de flesta bygder, orter och regioner. Slårdet socialt snett är det dåligt men utvecklar det lokaltnäringsliv och kultur är det bra. Vi jobbar inte längrebara på bruket och ser Hylands hörna på TV. Dessutom villallt fler människor bestämma allt mer om sin egen vardag.Denna utveckling måste politiken anpassa sig till och hjälpatill att utveckla på ett positivt sätt.Vi anser att det nedifrån-och-upp-perspektiv sommyntats av bygdegrupper och som regeringen anser sig haanammat är bra och det bör man ta fasta på. Det kräverdock att regionalpolitiken skall genomsyras av ett sådantperspektiv. Det gäller att bryta ett passivt rekvirerande avbidrag för att istället stimulera ett aktivt utvecklings- ochförnyelsearbete. Vi kan inte se att regeringensregionalpolitik gör så.Dessutom måste en politik som berör områden somkommunikationer, energi, näringsliv osv. vara fastförankrad i en genomtänkt syn på miljön. På samma sättsom konsekvensanalyser vad gäller regionala hänsyn måstegöras vid alla viktiga politiska beslut, skallmiljökonsekvensanalyser göras när stora och viktigaregionalpolitiska beslut tas.Vänsterpartiet menar därför att målbeskrivningen börkompletteras med mer kvalitativa mål, och där ingår att enförstärkning av lokal och regional demokrati skall ske iutvecklingsprocessen, ett medvetet arbete för att göraregionerna mindre sårbara och mer oberoende ochdessutom bör varje regions kulturella identitet stärkas.Regionerna skall också inriktas mot att blikretsloppsmässigt uthålliga.Med tanke på den starka betoning gör avregionernas egen möjlighet att bestämma över sininriktning måste det vara absolut nödvändigt att långsiktigatvärsektoriella regionala program upprättas för att skapa engenomskinlighet av den utveckling som regionen genomgåroch så att regionala och lokala aktörer drar åt samma håll.Allt för regionens bästa. Det bör vara en förutsättning förtilldelning av regionala utvecklingsmedel.Den stora regionalpolitikenDe förändringar inom den internationella ekonomiskapolitiken som sker är enligt den ansedda engelskaekonomiska tidskriften den störstaförändringen sedan industrialismens genombrott . är på väg in i marknadsekonomin, vilket betyderatt en fjärdedel av jordens befolkning kommer att verkaunder helt nya betingelser. kommer att vara enmarknad för svensk industri men även en stark konkurrentom arbetstillfällen. Länder i som , ,, och snart har en liknandeutveckling som men ligger ännu längre fram iutvecklingen. I och med utvecklingen i har vi nulåglöneföretag på bara några timmars båtfärd från Sverige.Det internationella finanskapitalet flyttar miljarderöver gränserna genom ny teknik.Datorisering och robotisering går allt snabbare.Elektroniska informationssystem har förändrat degeografiska avståndens effekter i grunden.Skall fortsätta att vara ett välfärdssamhälle kaninte vissa starka regioner springa ifrån de övriga som en delutredare har förespråkat. Någon ''nedsippringsteori'' påregionnivå tror inte vi på. Stad och land måste samverka föratt vi skall få tillväxt och få bort arbetslösheten.Jämför man med andra länder har Sverigesregionalpolitik varit framgångsrik. De regionalaskillnaderna mätta i ekonomiska termer är enligt en nordiskforskningsrapport i hela medande uppgår till inom de 12 EU-staterna. Denstora och viktiga motorn i denna utjämning i äroffentliga medel som skatteutjämningsbidrag men ävenstatens övriga investeringar och driftstillskott.Som vi kan läsa oss till i regeringens proposition är denlilla regionalpolitiken en minimal del av de resurser som iallt fördelas över landet -- cirka 3 miljarder , vilketär av budgeten.Den s.k. stora regionalpolitiken gäller villkoren försjukvård, utbildning, post, tele, transporter m.m. och rörsig om summor i storleksordningen 80--200 miljarderberoende på hur man räknar.Under de trettio år som det svenska samhället harförändrats från varuproducerande till tjänsteproducerandehar förvandlingen varit störst i landsbygdsregioner ochkrisregioner. Sysselsättningsmöjligheterna för kvinnornahar förbättrats avsevärt genom en expansion av offentligsektor. Skogen och malmen har i stor utsträckning ersattsav offentliga sektorn som ''basnäring''.De besparingar och nedskärningar som under senare århar dragit genom den offentliga sektorn och de statligaföretagen slår därmed hårdast mot sysselsättningen iglesbygden . Även om många glesbygdskommunerfortfarande kan hålla en bättre service änstorstadsregionerna inom vård och omsorg betydersysselsättningsneddragningar här att främst kvinnorkommer att slås ut från arbetsmarknaden. Även om detkvinnliga företagandet kommer igång ordentligt kommer påmånga ställen alternativ till arbete inom offentliga sektornaldrig att uppstå.Till det kommer att de affärsdrivande verken och destatliga företagen drar ner antalet anställdakraftigt. De tågverkstäder, stationer och postkontor somhar funnits i glesbygden har ofta haft strategisk betydelseför att hålla uppe sysselsättningen. De försvinner nu i alltsnabbare takt. Bara har 35 000jobb försvunnit i de sex största statliga bolagen ochaffärsverken. kommerytterligare 20 000 jobb att försvinna.Vänsterpartiet har kraftfullt motsatt sig dennautveckling och bl.a. varit för att ta bortkommunalskattestoppet samt föreslagit att grundavdragetskall slopas för höginkomsttagare för att kommunerna skallkunna stärka sin ekonomi. Vi har även förslagitförstärkningar för vuxenutbildningen, folkbildningen ochutveckling av de små högskolorna. Vi har också gått emotutförsäljningar av strategiska statliga företag. Alla dessaförslag skulle betyda mycket för krisregioner och glesbygd.Den regionalpolitiska inriktningenUnder rubrikerna Regionalpolitikens mål och Den storaregionalpolitiken liksom i samband med de särskildagenomgångarna av särskilda områden framför vi stark kritikav regeringens politik vad gäller dess regionalakonsekvenser. Här vill vi endast komplettera med någrasynpunkter.Som påpekats är den ekonomiska politiken med dessnedskärningslinje inom offentlig sektor ochtransfereringssystem katastrofal för de utsatta regionerna.Avregleringen och bolagiseringen inom affärsverkensområde har likaså starkt negativa regionala effekter vilkethar exemplifierats i ett otal fall . Deregionalpolitiskt motiverade utlokaliseringarna kanförsvinna i samband med bolagisering och privatisering.Regeringen har inte tagit denna utveckling på allvarvilket vi genomgående har kritiserat inom olikasektorsområden. Det måste slås fast att denna utveckling ärhelt oacceptabel ur regionalpolitisk synpunkt.Det finns ännu inte strategiska program utarbetade förregionerna. Det saknas fortfarande länsövergripandeinitiativ på många håll. Regeringen har inte lyckats leva upptill vad som kunde krävas vad det gäller genomarbetadestrategier för att förnya regioners utvecklingskraft.Detta hänger säkert ihop med den marknadsliberalahållning som utmärker regeringen i stort och avsaknaden avnäringspolitiska initiativ, energipolitisk strukturförnyelseoch en vilja att kvalitativt utveckla den offentliga sektorn.Rent bedrövligt är det att konstatera att den ekologiskaaspekten lyser med sin frånvaro trots att vi här har att göramed faktorer som har stor lokal förankring och som kangenerera mycket ny långsiktigt hållbar sysselsättning.Det positiva är att landsbygdsutvecklingen får en skjutsoch att möjligheten till småskaliga bidrag utvidgas. Stödettill lokala utvecklingsgrupper är positivt för att hävdainitiativkraft och underifrånperspektiv. Likaså att en nyförståelse för kvinnors roll har växt fram. Här finns dockmycket att göra innan en rättmätig del av deregionalpolitiska resurserna gått till kvinnorna.Mycket litet nytänkande kan dock spåras vad gäller dentraditionella regionalpolitiken, t.ex. vad gäller driftsstöd tillföretag trots kritiska analyser och utvärderingar från bl.a.NUTEK:s sida. Det är visserligen politiskt känsligt att rörabefintliga stödformer ett valår, men vi borde successivtövergå till mera utvecklingsinriktade stödformer.Risken är ju att regionalpolitiska stöd konserverar gamlastrukturer genom att subventionera befintlig verksamhet.Därmed minskas omvandlingstrycket och drivkrafterna tillförnyelse och modernare teknik och produkter med högreförädlingsgrad, kunskapsinnehåll och bättre miljöhänsyn.Det gäller att gå försiktigt fram så att tid finns föromställning. framför vissa förslag i dennariktning genom att minska driftsstödet med sänktasocialavgifter för att i stället öka utvecklingsbidrag.Det är ett viktigt moment att skogslänen får ett bättreutbyte av regionens naturresurser genom att medel från envattenkraftsavgift tillförs området. Likaså bör regionalafonder upprättas och förstärkas som kan ge finansiellaresurser för utveckling av näringslivet. Exempel på detta äri denna motion Norrlandsfonden, inrättande av särskildafonder i Bergslagen och . Regeringen ärförvånansvärt initiativlös i dessa frågor.I stället lånar regeringen av budgeten förarbetsmarknadsmedel för kommande budgetår. Vi menaratt detta är felaktigt. Pengarna behövs för att genomföra ettambitiöst arbetsmarknadsprogram som framför allt ärinriktat på att höja kompetensnivån. För att skapa rimligaincitament för de enskilda måste då bl.a.utbildningsbidragen höjas för arbetsmarknadsutbildningoch antalet platser utvidgas.Det är fel att beröva arbetsmarknadspolitiken dessaresurser . Däremot finns det medel attutnyttja från innevarande budgetår som delvis kan utnyttjasför stöd till utveckling av småföretagsinvesteringar ochutveckling i enlighet med propositionens förslag. Delar avmedlen bör dock reserveras för samma område som gällerför nedsättning av socialavgifter. Mycket av det övrigatillfälliga stödet till småföretagen som specificeras ganskaslarvigt i propositionen kan myckert väl lämnas inom ramenför AMS-åtgärder.Generellt gäller att så mycket som möjligt avutvecklingsinsatserna skall förläggas på lokal och regionalnivå. Trycket skall komma underifrån för förnyelse. Statenskall ge ramarna och bidra med basresurser och se till att deregionala programmen passar in i nationella prioriteringaroch utvecklingsstrategier.Särskilda områden inom regionalpolitikenForskningsstödjande åtgärder vid mindre ochmedelstora högskolorFör att satsningar i glesbygd skall ske enligt så fruktbarametoder som möjligt är det av vikt att öka kunskapen omutvecklingen i glesbygd samt effekterna av offentligainsatser i olika regioner. Det är också väsentligt att skapaförståelse för hur samverkan mellan näringsliv ochkommuner/landsting fungerar i olika delar av landet.Vänsterpartiet anser att en del av de av regeringen anslagnamedlen för långsiktigt samarbete mellan näringslivet och desmå och mellanstora högskolorna bör kunna riktas också tilloffentliga institutioner t.ex. kommuner och landsting. Enbetydande forskningspotential finns i ett ökat samarbetemed den offentliga sektorn.För att särskilt stödja de små och mellanstorahögskolorna i strävan att bygga upp egna forskningsresurserföreslår ett ökat anslag med 70 miljonerkronor till detta ändamål.I konsekvens med det mål vi vill se i regionalpolitiken attregionerna skall stärkas föreslår vi att de små högskolornafår extra medel för att få igång samarbetet med likadanaskolor i andra länder. Dels för att kunna koppla upp sig pådatanätverk men också för att personligen kunna träffas ochutveckla ett samarbete. Vi föreslår tilldenna verksamhet, med speciell inriktning på en fortsattutveckling av det arbete över gränserna som redan finns ivissa regioner.Slutligen, för att underlätta rekryteringen av kvalificeradarbetskraft till företag i stödområde 1, föreslås att ett systeminförs för nedskrivning av statliga studielån för vissapersoner med utbildning från universitet och högskola.KretsloppssamhälletDet mest förvånande är propositionens låga profil vadgäller kretsloppssamhället. Jorden och skogen är Sverigesviktigaste naturtillgångar och utgör en resurs för framtiden.Dessa resurser måste tas tillvara.En långsiktigt hållbar utveckling förutsätter attsamhället baseras på kretsloppets principer. Användningenav fossila bränslen måste minska. Andra ändliga råvarormåste återanvändas. Vi anser att en miljöinriktadskatteväxling bör genomföras. Vi har i motionen ''Omskatteväxling för miljö och sysselsättning'' utvecklat dettamen vill här peka på några förslag som är viktiga förregionalpolitiken.BensinskattFör att främja utvecklingen av miljövänliga drivmedeloch fordon som drar allt mindre mängder drivmedel är detviktigt att utnyttja alla möjligheter. I detta arbete kanlagstiftning liksom förbud användas -- t.ex. förbud mot blyi drivmedel. En annan metod är en lagstiftning som regleraranvändningen, t.ex. att ett fordon måste kunna köras på ettbränsle som innehåller en viss mininivå av biobränslen.Ytterligare ett styrinstrument som bör utnyttjas är attskattebelasta eller avgiftsbelägga en vara eller ett visstbeteende. Ekonomiska styrmedel har allt större effekt ochbetydelse i kampen för att skapa ett miljöanpassat samhälle.Som ett led i detta har skatten på bensin (och diesel) höjtssuccessivt. Detta har fungerat relativt bra. Stora och snabbaförändringar i priset, tillsammans med en dåligt utbyggdkollektivtrafik, har dock gjort att många haft svårt attsnabbt anpassa sitt beteende och därmed att accepteraförändringarna.En rad forskningsresultat visar att vägtrafiken intebetalar de externa kostnader som den orsakar i form avträngseleffekter, olyckskostnader, slitage påinfrastrukturen, samt övriga miljökostnader. I januari 1994presenterade den internationella miljöorganisationen, (T & E), en rapport kring trafiken och miljökostnaderna i etteuropeiskt perspektiv. I rapporten hävdades attbensinskatten borde höjas ochdieselskatten om trafiken skulle bära alla sinaexterna kostnader.För svenska förhållanden skulle det enligt rapportenbetyda en ökning av trafikskatterna från 29 till 49 miljarderkronor. En liter bensin skulle enligt T & E:s kalkyler behövakosta om trafiken skulle betala alla sina externakostnader. Denna ökning bör enligt rapporten ske i form aven skatteväxling med höjd skatt på trafik och sänkt skatt påarbete. Utan att exakt låsa sig för med hur mycket, och hursnabbt skatterna på trafiken bör höjas, kan Vänsterpartietkonstatera att trafikskatterna och då främst skatten påbensin bör höjas . Detta bör somsin mening ge regeringen till känna.Kostnaderna varierar mycket med avseende ochrummet. Att köra en mil med bil i rusningstrafik iStockholm genererar mycket högre externa kostnader änatt köra samma mil i glesbygd. Därför är det angeläget attprecisera skattebelastningen på vägtrafiken så långt det gåri tid och rum. Den moderna datatekniken ger också dessamöjligheter. föreslår att en utredning tillsättsmed uppgift att föreslå utformningen av en regionaltdifferentierad bensinskatt. I första hand bör dennadifferentiering utformas så att bensinskatten ökar i de trestorstadsregionerna. bör som sin mening geregeringen detta till känna.EnergisektornOmställningen av energisektorn är strategiskt sett denviktigaste. Den påverkar alla andra sektorer. Det är fråganom allvarliga miljöproblem och en skatteväxling genererarmånga nya arbetstillfällen.Energisektorn måste baseras på förnybara energislag.Särskilt viktigt är det att öka användningen av biobränslen.Dels har vi ett stort och växande överskott av råvara frånskogs- och jordbruksmark, dels är biobränslenförnyelsebara. Regeringen sänkte våren 1992energiskatterna för industrin. Det är ur miljösynpunkt ochskatteväxlingssynpunkt oacceptabelt och motverkarnödvändig modernisering och omstrukturering av industrin.Den energi vi måste förbruka skall i allt större gradproduceras från förnyelsebara energikällor. För Sverigesdel innebär det en högre andel av biobränslen, vindkraftoch solenergi. tillkommer förmodligen andramiljövänliga energislag.Energiskatterna bör ändras så att de successivt ökar föricke-förnybara energislag. I detta bör ett långsiktigtperspektiv ingå så energiaktörer åtminstone för enfemårsperiod vet vilka regler som gäller. De senaste årenhar det hänt att skattereglerna för energiaktörer ändrats 5gånger -- . Detta är inte acceptabelt.Biobränslen ger , men kan ge ytterligare 80TWh.En stor del av de framtida biobränslena kommer attproduceras på skogsmark. Åtminstone 20mer kantas ut från skogen utan att utarma markerna. Detta gällersärskilt om man kan hitta lämpliga metoder att återföraaskan till skogsmarken.Biobränslen har stor regional betydelse och skallutvecklas och brukas nära sina produktionsområden.Energiskogar skall även utnyttjas i områden där risk förläckage av näringssalt föreligger, t.ex. runt Laholmsbukten.Biobränsleanläggningar, som t.ex. den i , visar påframtidsutvecklingen.Vid utvecklingen av biobränsleproduktion skall visamarbeta med där vi i gemensamma projektkan arbeta för att ställa om energiproduktiontill miljövänligare och energieffektivare alternativ, t.ex.modern biobränsleproduktion. Detta genererar -- frånsettmiljöförbättringarna -- även många arbetstillfällen på bådasidor om Östersjön.Exempel 1: Tio nya metanolfabriker som producerardrivmedel ur skogs- och jordbruksråvara skulle ge 5 000arbetstillfällen.Exempel 2: Om vi skulle ta hand om en högre grad avde träråvara som lämnas i våra skogar skulledenna verksamhet kunna alstra upp emot 30 000 nya jobb --i huvudsak i glesbygd. God illustration till detta ärHässelbyverkens () försöksprojekt med att köraskogsråvara på pråm från till sinenergianläggning i för värmeproduktion.Samhället måste överhuvudtaget mer utvecklaekonomiska system som bygger på biologiskahänsynstaganden -- den gröna ekonomin.Det betyder inte att vi går tillbaka till någotjordkulesamhälle. Tvärtom kommer det att krävas deyppersta teknologiska lösningar för att på ett bra ochekonomiskt försvarbart sätt ta vara på det naturen ger.Regionalpolitiska åtgärder med målet att göra regionernamindre sårbara och mer oberoende kommer i ett sådantperspektiv att framstå som ännu mer motiverade.Kommunikationer och transporterVänsterpartiet efterlyser en utvärdering av vadinvesteringar i olika kommunikationsslag betyder förglesbygden. Vägnätet beskrivs relativt utförligt medanjärnvägssidan blir mer styvmoderligt behandlad. Var togexempelvis den nygamla vägen?Informationsteknologins betydelse för att hela landetskall leva har beskrivit relativt utförligt i enmotion under den allmänna motionstiden. Vi vill dock härpeka på de enorma konkurrensfördelar som de delar avlandet får som har AXE-systemet utbyggt. Vi anser attstaten som ägare av måste snabba på utbyggnaden änmer så att hela landet får lika möjligheter vad gällerefterfrågade teletjänster. För etableringen av företag ochuppbyggnaden av avancerad distansundervisning måsteinvesteringar inom telekommunikationsområdet ges en heltannan tyngd än i regionalpolitiken.AvregleringI idéskriften ''Landet vinner'' frånGlesbygdsmyndigheten tas upp krav som mycket välstämmer med målsättningen att göra regioner meroberoende och demokratiska. I skriften föreslås en s.k.frizon för landsbygden. Utgångspunkten i frizonstanken äratt sektorsorganen har ansvaret för att den garanteradebasservicen finns, men att befolkning och näringsliv i enbygd ges möjlighet att ta ansvar för hur servicenorganiseras. De mest effektiva samordningslösningarnaskapas ur behov och förutsättningar på lokal nivå, menmotverkas ibland av varje enskild servicesektors oförmågaatt samordna sig med andra sektorer. Ökade krav påsamordning mellan olika servicegivare, t.ex. posten,och , är därför nödvändigt. Ett sätt attstimulera till sektorssamordning är att de politiskauppdragen till sektorsorganen, vid sidan om att man angeren garanterad basservicenivå, också innehåller enskyldighet att medverka i en bygds planering.Vänsterpartiet vill se en försöksverksamhet enligt dessariktlinjer på ett tiotal ställen i landet.Vi vill här markera att för att en regionalpolitik nedifrån-och-upp överhuvudtaget skall få någon mening måsteavregleringar leda till att postens ideliga försämringar iglesbygden stoppas av ägarna.