mot · GH02Bo211 · 1994-01-25 00:00:00 — Den svenska bostadspolitiken efter andra världskrigethar varit utomordentligt framgångsrik. Den har lett till attvårt land har en bostadsstandard, som hör till världenshögsta. Den har också inneburit att inte utvecklatsamma hårda segregation på bostadsmarknaden, sompräglat många andra länder. I vårt land har bostadspolitikenvarit en central del i den generella välfärdspolitik, somsyftar till goda levnadsbetingelser för alla oavsett skildainkomst- och förmögenhetssituationer. Samhälletsbostadspolitik har inte inriktats enbart på de sämst ställdautan har syftat till att skapa en bostadsmarknad med godabostäder åt alla till en rimlig kostnad.Den sociala bostadspolitiken har byggt både på enideologiskt grundad övertygelse att bostaden är engrundbult i välfärden och på en genomtänkt ansvars- ocharbetsfördelning mellan olika samhällsorgan och privataföretag. På staten har ankommit att anvisafinansieringsmöjligheter och besluta om det regelverk somkrävs för att garantera säkerhet, god kvalitet och rättvisaockså i bristsituationer. Kommunerna har haft ansvaret förden samhällsplanering som krävs för att möta behoven avnya bostäder. Kommunerna har också haft det avgörandeansvaret för att det ska finnas bostäder åt allakommunmedborgare. De allmännyttiga bostadsföretagenhar varit det viktigaste instrumentet för att kommunernakunnat ta detta ansvar för bostadsförsörjningen.Den borgerliga regeringens s.k. systemskifte inombostadspolitiken hotar nu att rasera de positiva effekternaav framsynt bostadspolitik. Bostadssubventionernabegränsas kraftigt som arbetslösheten är på 30-talsnivå. Boendekostnaderna går i höjden somnyproduktion av bostäder i det närmaste upphört.Ungdomar har inte råd att flytta hemifrån. Barnfamiljertvingas söka sig till mindre lägenheter. Bostadsrättshavare,som byggde sina kalkyler på de räntebidragsregler somgällde , ser sitt sparkapital blåsa iväg närföreningen tvingas till konkurs. Alltfler egnahemsägaresitter fast i skuldfällan med hus köpta ochsom nu sjunkit i värde under låneskulden.I denna mycket allvarliga situation framstår deallmännyttiga bostadsföretagen som den kanske endaljuspunkten i mörkret. Banker och bostadsinstitut harhittills inte förlorat en krona på dessa företag. Trotsdramatiskt minskade räntesubventioner har företagenanpassat sin verksamhet i syfte att minimera behovet avhyreshöjningar. Trots närmare 30 000 outhyrda lägenheterhar flertalet företag kunnat finansiera sin verksamhet bådeutan ägartillskott från kommunerna och allehanda s kmjuka lån, som olika aktörer på fastighetsmarknaden leverpå i fastighetskrisens kölvatten. Det är angelägetatt uppmärksamma att bostadsföretag genom storastrukturförändringar och omfattande arbetslöshet har haftökade svårigheter på grund av en hög andel outhyrdalägenheter. De senaste årens förändringar av räntebidragethar också utsatt ett antal av de allmännyttigabostadsföretagen för mycket stora påfrestningar. Dettagäller inte minst bostadsföretag, som tagit ett stort ansvarför bostadsförsörjningen och gjort omfattandeombyggnader av stora delar av sitt bostadsbestånd för attmotverka förslumning och segregation.De allmännyttiga bostadsföretagen kom en gång i tidentill för att fungera som långsiktigt ansvarsfullafastighetsägare som arbetade utan spekulationsintresse ochmed målsättningen att utan privat vinstintresse driva sinfastighetsförvaltning med hyresgästernas intressen förögonen. De har också skapat goda relationertill hyresgästerna och deras organisationer.Det boinflytande som successivt utvecklats inom densvenska allmännyttan ger hyresgästerna ett störreinflytande över sin boendesituation än övriga alternativ påhyresmarknaden erbjuder. Denna internationellt unikautveckling har gått allt snabbare ochinnefattar såväl hyresgäststyrt lägenhetsunderhåll, olikatillvalsmöjligheter som områdesstyrd hyressättning. Sabooch har i nära samverkanutvecklat alltfler alternativa modeller för boinflytande, somnu genomförs i olika delar av landet.De senaste årens dramatiska subventionsavveckling ochfastighetskrisen visar på styrkan i den grundläggande idénbakom den allmännyttiga hyresrätten. Genom att företageninte omfattats av 1980-talets sanslösa fastighetsspekulationslipper 900 000 hyresgäster oroa sig för vad som ska händamed fastigheten om värden går i konkurs sombankkrisen kan begränsas till den privata och kooperativasektorn och utvecklingen av boinflytandet kan fortsätta.Det finns mot denna bakgrund all anledning att slå vaktom den allmännyttiga hyresrätten. De allmännyttigabostadsföretagen har gått i spetsen för utvecklingen avhyresrätten. Genom att de saknar vinstintresse garanterarde rimliga hyresnivåer också i bristsituationer. Genom detkommunala ägandet är det naturligt för företagen att visaett socialt ansvar för de hyresgäster, som av olika skälhamnar i svårigheter. utgör företagen enstabiliserande faktor för kreditmarknaden.Men den borgerliga regeringen kan uppenbarligen inteleva med att offentligt ägda företag leder utvecklingen inombostadsmarknaden. Och inte heller med att kommunernages rimliga möjligheter att aktivt ta sitt ansvar ävenfortsättningsvis för de svagare gruppernas situation påbostadsmarknaden. De två senare årens bostadspolitiskaregeringsförslag leder nu till en total avveckling avkommunernas möjligheter att medverka till en socialbostadspolitik.Bostadsanvisningslagen är avskaffad. De allmännyttiaföretagen ska konkurrera på samma villkor som alla andraföretag, men utan det kapital som krävs för detta. Det nyalånesystemet förutsätter att företagen kan bekosta minst 10procent av nyproduktionen och ombyggnadsverksamhetenmed eget kapital -- kapital som saknas i företagen eftersomde enligt tidigare regler förutsattes bara ha en procent iägarkapital. För att försvåra för företagen att bygga upp detegna kapitalet har beslutat att dentidigare schablonbeskattningen ska ersättas medkonventionell beskattning, där vinster i rörelsen beskattas.Regeringen presenterar därtill förslag efter förslag föratt underlätta för de boende att ombilda sina bostäder tillbostadsrätter. Förändringarna blir särskilt betänkliga motbakgrund av att erfarenheterna från borgerligt styrdakommuner, som gjort avvecklingen av allmännyttan till enhuvudfråga, visar svårigheterna att övertyga andra än demsom bor i de mest attraktiva lägenheterna om detförmånliga att äga sin bostad. Det svaga skyddet förhyresgäster som vill bo kvar och risken för attutförsäljningar leder till en stark segregation inom demindre attraktiva delarna av beståndet ökar oron föreffekterna av förslagen.En mängd beslut om att de allmännyttiga företagen skadrivas på samma sätt som kommunala myndigheter utanhänsyn till företagens speciella karaktär försvårarytterligare företagens möjligheter att spela en viktig roll iden sociala bostadspolitiken. De ska medge samma insyngenom de nya reglerna om offentlighet och sekretess förkommunala företag. Detta kräver inte minst en ny byråkratimed diarier av samma slag som myndigheternas. Företagenomfattas möjligen av samma upphandlingsregler sommyndigheterna.Sammantaget innebär alla dessa regeringsinitiativ attallmännyttans tidigare särregler avskaffas somnya särregler införs som ger företagen sämre möjligheter attkonkurrera med privata fastighetsägare och andraupplåtelseformer. Det är svårt att frigöra sig frånmisstanken att den moderatledda regeringen vill förändraallmännyttan till en boendeform vid sidan avbostadsmarknaden, främst ägnad för dem som inte kanklara av att skaffa sig en bostad på den ''vanliga''bostadsmarknaden. En sådan utveckling skulle gå på tvärsinte bara med en socialdemokratisk bostadspolitik utanockså mot den utveckling av allmännyttan som deborgerliga ledamöterna i ställt sig bakom idet idéprogram som organisationen antog för snart tre årsedan.Sedan avskaffats och debostadspolitiska frågorna skingrats på sju departementfinns det ingen som har överblick över de samladeeffekterna för bostadsförsörjningen av de omfattandeförändringar, som beslutats . Enutredning har sent om sider tillsatts för att karläggaeffekterna för de sämst ställda. Men något intresse av attockså bedöma de samlade konsekvenserna för deallmännyttiga bostadsföretagen har inte visats avregeringspartierna. Regeringens specielle bostadsutredare,, kallas med jämna mellanrum in för olikaräddningsaktioner, men dessa omfattar normalt inteallmännyttan.Det är därför mycket angeläget med en samladgenomgång av de senaste årens förändringar för deallmännyttiga bostadsföretagen och de långsiktigakonsekvenserna för bostadsförsörjningen och den socialabostadspolitiken av de genomförda förändringarna.Företagen har utgjort en garanti för en rättvis ochkostnadseffektiv bostadsförsörjning inriktad på allas behovav bostad i kommunerna. Det är viktigt att slå vakt om denunika tillgång på bostadsmarknaden som allmännyttanutgör för att därigenom skapa garantier för att också hushållmed låga inkomster och utan egen förmögenhet kanerbjudas ett integrerat boende med hög kvalitet, attmedborgarnas behov av bostäder i olika skeden i livet kantillgodoses och att bostadsförsörjningen kan säkras i olikadelar av landet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att enparlamentarisk utredning tillsätts för att i enlighet med vadsom anförts i motionen kartlägga konsekvenserna avpågående förändringar inom bostadspolitiken,2. att hos regeringen begär att en sådanutredning ges i uppdrag att utforma förslag till en nybostadsförsörjninslag, som lägger fast kommunernas ansvarför bostadsförsörjningen och de allmännyttiga företagenscentrala roll i denna i enlighet med vad som anges imotionen ovan.