mot · GH02A214 · 1994-01-25 00:00:00 — Bland alla behov som behöver åtgärdas förfunktionshindrade är bristen på arbete- ochsysselsättningsmöjligheter det största.Handikapputredningen har i två betänkanden behandlatdenna viktiga fråga. Utredningen diskuterade utförligt vilkavägar som kunde krävas för att stärka dessa möjligheter förfunktionshindrade. Man valde enigt att bygga vidare på detsvenska systemet med lönebidrag till arbetsgivare somanställer funktionshindrade och för dem som ej kan fåarbete på detta sätt -- . Utredningen menade att detkrävdes en successiv utbyggnad av båda formerna. anslöt sig till detta synsätt.Sedan lade fram sina förslag allmänna arbetslösheten fyrdubblats. Det har givetvisgjort att det är ännu svårare för funktionshindrade att fåoch/eller behålla ett arbete. Det märks i antaletfunktionshindrade arbetssökande på arbetsförmedlingarna,som ligger i nivån 45 000 mot tidigare 17 000--20 000. Det märks i antalet personer i lönebidrag och OSA,som minskat med ca 3 000 trots införandet avflexibla lönebidrag m. m. Det märks framför allt i ökningenav antalet förtidspensionärer, som bara under perioden1991--93 lett till att antalet nybeviljade förtidspensionärerökat med 35 %.Regeringen uttrycker i budgetpropositionen en klar viljaatt fler arbetshandikappade skall beredas arbete. Det sättregeringen valt är emellertid värt att ifrågasätta. I stället föratt följa förslag vill man öppna ettslags mellanting mellan lönebidrag och . Detföreslås att nuvarande OSA-verksamhet utvidgas till delsnya målgrupper, dels med ett högre bidragsbelopp (upp till100 % av lönekostnaden). Utan vare sig ekonomisk ellerannan begränsning får AMS härmed ge kommuner ochlandsting 100-procentigt lönebidrag för att startaexempelvis restauranger, bedriva lokalvård eller renodladvaruproduktion. Det föreslås vidare att AMS får användasina traditionella medel för att ge bidrag till såväl privatasom offentliga anordnare av arbete för handikappade medsärskilt anpassade uppgifter.De här föreslagna åtgärderna riskerar att leda tillbakatill den splittrade situation som rådde och som dåmotiverade tillskapandet av en ny samordnad företagsgruppi form av . Det blir ett sammelsurium av insatser förarbete och sysselsättning med oklara ansvarsförhållandenoch villkor. En sådan utveckling är varken affärsmässigteller samhällsekonomiskt motiverad. Konkurrensen inomolika områden riskerar också att snedvridas. Den enskildeanställde hamnar i gränslandet mellan arbete ochsysselsättning. Därmed minskar motivationen ochmeningsfullheten i arbetet. Utvecklande och meningsfullaarbetsuppgifter förutsätter en produktion av efterfrågadevaror och tjänster och går knappast att administreras fram.Dessutom är det tveksamt om AMS, vars huvuduppgift detär att förmedla arbetstillfällen, är den rätta instansen attbygga upp en kompetens, som affärsmässigt kan stå somgarant för dessa sysselsättningsåtgärder.I stället för att experimentera med dessa nya former ärdet bättre att bygga vidare på nuvarande stödformer, helstkompletterat med de delar i Handikapputredningensförslag, som regeringen ännu inte tagit ställning till.I bilaga 11 avsnitt B5 och B6 redovisas AMS svårigheteratt bereda arbete med lönebidrag eller inom OSA. I juni1993 gavs arbete till 48 243 personer. Regeringens krav varatt minst 51 000 personer skulle erhålla arbete på detta sätt.Det konstateras också att övergången från lönebidrag tillarbete utan bidrag endast nådde 525 personer eller 1,2 %.AMS har härigenom ett betydande överskott på sitt anslagför lönebidrag och OSA /93 (drygt 1 miljardkronor). De outnyttjade medlen bör i stället användas tillatt dels ställa krav på fler arbetstillfällen hos , delspå intensifierade insatser för att finnalönebidragsmöjligheter. framgår att --trots lågkonjunkturen -- klarat att bibehållasysselsättningsvolymen mätt i antaletarbetstimmar (31,9 milj. timmar). Därmed har riksdagenskrav uppfyllts. Till detta kan läggas att antalet övergångarhar ökat och uppgår till 1 000 personer. Samhallhar en tillväxt om i order ochfakturering. torde därför ha möjligheter att ökaantalet arbetstillfällen med ca 1 000 personer utöver dagensdrygt 28 000. För detta krävs en ytterligaremerkostnadsersättning på 100--under B6. Genomatt medel inom denna titel inte tas i anspråkbelastar detta inte statsbudgeten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbete åt funktionshindrade.