mot · GH02U408 · 1994-01-25 00:00:00 — Svensk säkerhetspolitik och europeisk integration InledningSedan slutet har det internationellasamfundet kraftigt förändrats och är på väg mot enannorlunda utformning. Utvecklingen i världen är inteentydig, internationalisering bestående av explosionsartadvärldshandel och kommunikation, globalisering av problemoch lösningar samt mångfaldigandet av internationellaorganisationer och företag är en del av verkligheten. Menå andra sidan finner vi andra tendenser. Nationalismen ochdärmed nationalstatens ökande betydelse i vissa delar avvärlden, den fortsatta förekomsten av totalitära ochauktoritära krafter, maktmissbruk och etniska konflikter äräven de delar av den internationella verkligheten. Världenhar upplevt snabba förändringar och myckettalar för att de fortsätter eftersom stora olösta problemåterstår. Denna utveckling på den internationella arenangäller även den europeiska kontinenten. Allt detta kräveratt söker efter nya säkerhetspolitiska lösningar.2. Etiska riktlinjer för en kristdemokratisksäkerhetspolitikKristdemokraternas främsta strategi för säkerhetspolitikoch därmed för fredsplanering är de politiska idéer som bärupp den kristdemokratiska rörelsen. Således behöver ävenutrikes och säkerhetspolitiken struktureras kring etiskariktlinjer och inte enbart vägledas av krassa nationellaintressen.Fred är inte bara frånvaro av krig, utan en ordningpräglad av sanning, rättvisa, frihet och solidaritet. Fred kaninte byggas utan skapande ansträngningar.Fredsbyggandets internationella karaktär ställer krav på ettintensifierat och effektiviserat mellanstatligt ochöverstatligt samarbete genom gemensamt upprättadeinstitutioner på global och regional nivå, medkompetensfördelning i strikt enlighet medsubsidiaritetsprincipen.De självständiga staterna har ett reellt etiskt värdesåsom ansvariga för det gemensamma bästa inom sinaländers gränser. Dessa gränser upphäver dock inte dedjupare etiska band som förenar alla människor ochnationer såsom tillhöriga ett och samma människosläkte.Därför har människans naturliga rättigheter såsom dekommer till uttryck universella förklaringföreträde framför staters självständighet och principen omicke-inblandning i staters inre angelägenheter.Vid konflikter mellan stater har fredlig konfliktlösningalltid företräde framför insatser av vapenmakt. Aggressionoch är aldrig etiskt försvarbart. Dock innefattar varje statsrätt och skyldighet att skydda sin befolkning från aggressionäven rätten att under iakttagande av de etiska principernaför ett legitimt försvar bruka viss vapenmakt.De etiska förpliktelserna medlemmarna avmänniskosläktet emellan förbjuder att andra stater intarrollen av åskådare, i en attityd av passiv neutralitet, då enstat utsätts för aggression och krigshandlingar. Aggressionfår aldrig löna sig, och ingen har rätt att överge en angripen.Att hejda och avbryta aggression är en förpliktelse för helavärldssamfundet.Det är aldrig legitimt att vid nödvärn använda mer våldän som krävs för att avvärja angreppet. Staten har såsomansvarig för det gemensamma bästa ett specifikt ansvar föratt genom rättsväsendet, polisen och totalförsvaret skyddamänniskorna från våld och övergrepp. Solidariteten kräveratt staten inte försummar denna grundläggande uppgift.Detta ansvar är särskilt stort vad avser de svaga och särskiltutsatta: barn, kvinnor, sjuka och äldre.Komparativ rättvisa måste alltid föreligga. Denna aspektsyftar till att fästa uppmärksamheten på i vilkenutsträckning parterna i en konflikt verkligen har rätten påsin sida. präglad av olika medel och tekniker fördesinformation och propaganda blir det allt viktigare attkritiskt bemöta anspråk på att odelat ha rätten på sin sida.Detta utesluter naturligtvis inte att det finns många fall dådet är uppenbart vem som är aggressorn.Således måste säkerhetspolitik bestå av tvåparallella delar, den första av insatser för att förbättra deninternationella, globala säkerheten och den andra avåtgärder för att tillfredsställa alla aspekter av den nationellasäkerheten inklusive att kunna avvärja militära hot. Dessatvå spår måste slutligen koordineras så att strävan efternationell säkerhet står i harmoni och inte i konflikt medarbetet för internationell säkerhet.3. Det europeiska samarbetetDen Europeiska unionen är först och främst en tankeoch en vision, nämligen att trygga freden i , attförbättra européernas levnadsvillkor och att lösa de storauppgifterna i gemenskap. Tack vare att ledandekristdemokrater var med från första början vid skapandetav den europeiska gemenskapen så kommer den attvägledas av principer och värderingar som vikristdemokrater varmt förespråkar. Tätare mänskliga,kulturella, handelspolitiska och säkerhetspolitiskarelationer medför stora samhälleliga fördelar för varje landmen framför allt synergieffekter för hela kontinenten.Den Europeiska unionen står i en klass för sig när detgäller internationellt samarbete eftersom samarbetetbedrivs inom ramen för en rättsgemenskap. Samtliga länderinom unionen är välfungerande demokratier med, i de flestafallen, en lång tradition. Frågor som jämlikhet, mänskligarättigheter och social rättvisa står alltid högt upp pådagordningen. Solidariteten med utvecklingsländerna ochÖsteuropa är stor. Dessa ovannämnda egenskaper kommerprecis som för det säkerhetspolitiska samarbetet, att ävenvägleda det framtida europeiska försvarspolitiskasamarbetet i sin strävan att säkra freden.Det är den europeiska kristdemokratins fastaövertygelse att en integrerad och stark europeiskgemenskap kommer att fortsätta att utgöra denstabiliserande kärna och inspirationskälla som deneuropeiska kontinenten och den (ESK) såväl behöver. Devästeuropeiska länderna som har kunnatbygga upp en stark demokratisk kultur och ett betydandevälstånd är förpliktade att se till att den europeiskagemenskapen tar sitt politiska och strategiska ansvar.Europas roll som fredsmakt måste därför vidareutvecklas.Att verka för ett ESK som erhåller fred och stabilitet frånett aktivt och engagerat EG är en av det mest betydandetjänster som vi kan göra för FN. EGs centrala roll i dennaprocess har fått sitt erkännande i FNs generalsekreteraresdokument ''Agenda för Fred''.Utrikesutskottet skriver i betänkande 1991/92:UU19: ''Ianslutning till toppmötet i antog de länder somär medlemmar i en deklaration, i vilken de inbjudermedlemmarna i den blivande Europeiska unionen att blimedlemmar eller observatörer i den Västeuropeiskaunionen. Medlemskap i den Europeiska unionen innebärsåledes möjlighet men ej skyldighet att bli medlem i WEU.Beslut fattade inom WEU är bindande endast förorganisationens medlemmar. Det är först vid ettmedlemskap i den Europeiska unionen som ettställningstagande beträffande WEU kan ske för svenskdel. ''Vi anser att ett aktivt deltagande i den Europeiskaunionen kan skänka ökad nationell säkerhet menäven nya möjligheter att verka för global säkerhet.Bedömningen är därför den att ett medlemskap i denEuropeiska unionen även bör följas av ett närmande till denVästeuropeiska unionen, WEU. Detta närmande bör i ettförsta steg bestå av en ställning som observatör för attnärmare utröna vilka fördelar och skyldigheter som Sverigeskulle möta vid ett fullvärdigt WEU-medlemskap. Deträcker inte med att invänta EU-medlemskapet för att taställning till WEU, de politiska partierna har en skyldighetatt även förtälja vad man önskar företa inom denEuropeiska unionen.Argumenten som stöder ett aktivt engagemang iEuropeiska unionens säkerhets- och försvarspolitiskasamarbete baserar sig på följande:Varken FN, ESK ellerPartnership For Peace (PFP) kan erbjuda en verklig garantiför nationella säkerhet vid ett militärt hot.Anledningen är att dessa organisationers beslutsgångar lättkan blockeras (FN och ESK) eller att kompetensområdetinte omfattar skydd mot militära hot (PFP). För den skullskall dessa organisationers värde inte undervärderas mendet är viktigt att konstatera att deras främsta förtjänsterligger i att de verkar för global säkerhet, FN på världsnivåoch ESK samt PFP på regional nivå.Sveriges alliansfrihetoch neutralitet utformades bland annat med hänsyn tillSovjetunionen och känsliga läge. Dessa tvåfaktorer är inte längre relevanta, är upplöstoch med den försvann en stor del av spänningen i Europasamt trycket på Finland.Det är rimligt att länder somdelar samma samhällsmodell bestående av demokrati,mänskliga rättigheter, marknadsekonomi och likartadkultur tar ett solidariskt ansvar och även ger varandraassistans i försvarssammanhang.Ett långt historisktperspektiv visar oss att allvarliga konflikter tyvärr alltid harvarit en del av mänsklighetens öde. Trots ett omfattandeinternationellt samarbete finns mycket kvar att göra för atthitta mekanismer som i förväg kan upptäcka samt förhindrakonflikter. Företrädare för den moderna statsvetenskapen,diplomatin och underrättelsetjänsterna erkänner själva sinamisslyckanden med att förutsäga avgörande händelser somtill exempel och Iraksinvasion av . Med andra ord är omsorg om dennationella säkerheten fortfarande angeläget, i synnerhet förmindre länder.Det moraliska dilemma som den svenskavapenexporten innesluter kan genom ett närmande tillWEU få en bra lösning. Genom ett organiserat samarbetepå krigsmaterielområdet som inriktas på försäljning till kan statsmakten erhålla en god kontroll påvapenexporten.En kollektiv försvarslösning som WEUhar positiva statsfinansiella effekter. De fördyradeförsvarskostnader som alliansfriheten medför undviks meddet kollektiva försvarets skalfördelar.Slutligen, ettmedlemskap i innebär att erhåller förbättradnationell säkerhet som den globala säkerhetenfrämjas. Varken vårt engagemang i FN eller ESK, som förövrigt skall fortsätta med oförminskad intensitet, får mindretrovärdighet med ett WEU-närmande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svensk observatörsstatus inomVEU vid ett svenskt medlemskap i .