mot · GH02Jo56 · 1994-04-11 00:00:00 — med anledning av skr. 1993/94:175 Åtgärder mot buller i fjällområden och skärgårdar m.m. Regeringens skrivelse innehåller en rad förslag föröversyn av områden i fjällen i syfte att begränsa trafikenmed snöskotrar m.m. och flyg. Länsstyrelserna skaprecisera omfattningen av föreslagna områden medförstärkt skydd mot buller samt överväga lämpliga regler idessa. Vidare ska länsstyrelserna redovisa behovet av attinföra hastighetsbegränsningar i särskilt bullerkänsligaområden. ska dessutom se över regler förhelikoptertrafiken.Den utredning som föregått skrivelsen är en av mångasom behandlat fjällvärldens användande. Orsaken ärsjälvfallet en ökad medvetenhet om fjällvärldens betydelsebl.a. ur miljö- och bevarandesynpunkt, samt som en unikresurs för den allt viktigare turist- och besöksnäringen.Statsmakterna har utvidgat sin reglerandefunktion av fjällområdet. Den ena lagstiftningen läggsutanpå den andra och alltför ofta har det givit en hämmandeverkan på fjällkommunernas utveckling. Naturligtvis ärfjällkommunernas befolkning angelägen om att rädda ochbevara en känslig fjällnatur. Men det är nödvändigt att pådetta område som reglerar trafiken i fjällen låta berördakommuner själva få ta de avgörande beslut som direktpåverkar kommunernas utveckling.Därmed kan kommunerna tillsammans med samebyaroch intresseorganisationer som snöskoterklubbar finnalokalt anpassade lösningar och slippa hamna i densituationen att de måste brottas med centralmakten om nästintill oöverstigliga dispensproblem, också i ärenden som urnaturvårdssynpunkt är bagatellartade.Vi anser att det är angeläget att bryta den trend av enallt starkare central styrning avseende regleringsfrågor sområder i nuläget.Mot denna bakgrund föreslår vi att en utredninggenomförs som tar ett totalt grepp på fjällområdetsanvändning med starka inslag av lokalt demokratisktinflytande.Möjligheten till en helt bullerfri och ostörd miljövistelsei fjällvärden är en kvalitet att värna om. Men i ettsammanhang med förslag om vittgående restriktioner försnöskoteråkare och helikoptertrafik måste ifrågasättasvilken hänsyn som tagits till lokalbefolkningens och denlokala besöksnäringens behov.För befolkningen i och dess fjällregionerär såväl snöskoter- som helikoptertransporter ett naturligtsätt att transportera sig till fiskevatten, stugor eller viddagsutflykter. Skotern har gjort det möjligt för äldre,handikappade och barnfamiljer att regelbundet vistas i denfjällvärld som är en viktig del i närmiljön, och som förmånga utgör den största fördelen med att vara bosatt på enort som saknar många av de mer tättbefolkade regionernastillgångar.Det är en överlevnadsfråga för fjällkommunerna attturistnäringen kan växa sig stark, att rennäringens behovrespekteras, att närmiljön bevaras och attlokalbefolkningens behov av friluftsliv på de premisser somi dag framstår som naturliga tillgodoses.Kommunerna har alla möjligheter att i den fysiskaplaneringen avväga dessa intressen. Detta har redan mångafjällkommuner gjort, och många områden är redan avlystafrån skotertrafik.Under de senaste åren har en rad förslag omhastighetsbegränsningar för snöskotrar diskuterats. Denstora nackdelen med att införa begränsningar avhastigheterna är möjligheterna till övervakning. Det finnsredan tillräckligt med lagar som reglerar körning medterrängfordon. Svårigheterna är att följa upp dessa.Ytterligare generella begränsningar leder enbart till enutökad och svåröverskådlig byråkrati.Därför bör även de avgörande besluten som berörhastighetsbegränsningar inom vissa känsliga naturområdenbeslutas lokalt av de berörda kommunerna i samråd medsnöskoterklubbar, naturintressen och samebyar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om snöskotertrafiken.