mot · GH02Bo36 · 1994-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1993/94:214 En ny organisation för lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet m.m. I proposition 1993/94:214 föreslås en ny organisation förlantmäteri- och fastighetsdataverksamhet m.m.Propositionen är av principiell natur och innehåller fleraoklarheter och tveksamheter. Frågor som finansiering ochförfattningsregler behandlas ej, utan arbetet med dessafrågor pågår i utredningens andra etapp. Icke desto mindreföreslås i propositionen väsentliga förändringar utan vet något om konsekvenserna. Detta föreslås trots densplittrade bilden, som ges i remissvaren, där framförallt frånSvenska och kommunalt håll påtalatsbl.a. de stora bristerna i utredningsdirektiven. Brister sombundit utredningsmannen och omöjliggjort en friare ochgrundligare prövning av hela frågekomplexet.Fastighetsbildningens huvudmannaskap och närmareorganisation ska enligt propositionen bli föremål förytterligare beredning. Propositionen gör, trots degrundläggande bristerna i föregående utredning, anspråk påatt kunna lägga fast de principer och riktlinjer, som bör gällai huvudmannaskapsfrågan, inte bara på kort sikt utan ävenpå lång sikt.Propositionens riktlinjer för beredning avhuvudmannaskapsfrågan innehåller alltför vaga kriterier.Propositionen utgår ifrån att det föreligger problem medrättssäkerheten vid fastighetsbildningen under kommunalthuvudmannaskap, främst i de fall där kommunen ärsakägare. Detta påstående fanns också iutredningsdirektiven, men har icke på något sätt kunnatverifieras av utredningen.Fakta är att av antalet förrättningar överklagas. Utredningen har,beträffande kommunalt anställda förrättningslantmätare,inte kunnat finna och verifiera ett enda fall av partiskheteller jäv.Fastighetsbildningslagens regler om gode män i 4 kap 1--4 §§ och jävsreglerna för förrättningsmän i 4 kap 5--6 §§fastighetsbildningslagen gäller självklart även kommunalaförrättningslantmätare och tillämpas strikt av dessa. Dessaregler tillgodoser enskildas behov av rättssäkerhet.Utredningen har inte kunnat motbevisa detta.I riktlinjerna för den fortsatta beredningen anges inteklart att delad fastighetsbildning (dvs. både ochstatlig fastighetsbildningsmyndighet i samma kommun) inteskall förekomma.Vidare anges i riktlinjerna att arbetsunderlaget måstevara tillräckligt stort för att upprätthålla en effektivförrättningsverksamhet. Tvärs emot bl.a. förslag anges också i riktlinjerna, attkommuner inte skall kunna utöva fastighetsbildning isamverkan.Dessa tre punkter i riktlinjer kommer att leda till ettutökat statligt monopol inom fastighetsbildningsområdet.Eftersom hela fastighetsbildningsprocessen skallanses som myndighetsutövning, behöver den statligamyndigheten inte lämna ifrån sig någon del av förberedelseroch mätning, eftersom myndigheten själv avgör detta.Situationen för de 41 kommuner och dess invånare, somi dag har fastighetsbildningsmyndighet, kommer därmed attförsämras.Aspekter som samlad effektiv service till medborgarna --kundperspektivet -- saknas liksom hänsynstagande till denkommunala självstyrelsen.Myndighetsutövning i regi förekommer iandra områden, åtskild från markägarintresset underdemokratisk kontroll och utan ifrågasättande.Riktlinjerna för den fortsatta beredningen bör varaöppna och skapa möjlighet att pröva följande frågor:Endast en fastighetsbildningsmyndighet skall verka inomvarje kommun. Denna skall kunna vara ellerstatlig.Kommunerna bestämmer om de önskar inrättakommunal fastighetsbildningsmyndighet.Kommunernaskall ges valfrihet att samverka om fastighetsbildningen.Om man efter en förutsättningslös prövning ändå skullekomma fram till att staten skall vara huvudman förfastighetsbildning, kan skadeverkningarna förkommunerna minskas högst betydligt, om den statligamyndigheten förordnar kommunala förrättningsmän ochdelegerar ansvar för fastighetsbildning och mätning till dekommuner som så önskar.I detta fall är det viktigt att kommunerna avgör om manvill ta ansvar för fastighetsbildning och mätning,så att dessa ständigt återkommande motsättningar iorganisationsfrågan mellan kommuner och statsmakt() icke återigen uppstår.Inga av dessa alternativ medför någon kostnadsökningför kommunerna.FastighetsregistreringFastighetsregistreringen är ofullständigt belyst.Principen om registrering vid källan är inte tillräckligttydligt uttalad. Även här saknas finansieringsprinciper.Registrering bör alltid ske vid källan. Det gäller alladelar av fastighetsregistret, dvs. fastighetsregister,planregister, adressregister och det byggnadsregister, somär under införande.InskrivningsverksamhetSaksambandet är mycket litet mellan fastighetsbildningoch inskrivning. 1992 hade avinskrivningsärendena ett samband med nybildadefastigheter.Det är därför olämpligt att nu förutsätta attinskrivningsverksamheten skall inordnas ilantmäteriorganisationen. Frågan bör avgöras först dåtingsrättsorganisationen som helhet behandlas.MyndighetsorganisationEnligt förslag i propositionen skall förfastighetsdata (CFD) och () förassamman till en myndighet. Detta bör inte genomföras. Denhelt dominerande verksamheten vid CFD har andraavnämare (banker, SCB, kommuner m.fl.) än lantmäteriet.Från kommunalt håll framhålls att det är betydligtrationellare att samverka med en statlig myndighet som intesamtidigt skall tillgodose sysselsättningen av egen personalpå lokal nivå. Utvecklingen av byggnadsregister ocheventuellt lägenhetsregister samt tillämpningar i vid meningkommer att utöka kontaktytorna för CFD mot andrakommunala förvaltningar än de lantmäteritekniska. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av den fortsattaberedningen vad avser fastighetsbildningenshuvudmannaskap och organisation,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inskrivningsverksamheten,3. att avslår propositionens förslag om ettsammanförande av medLantmäteriverket.