mot · GH02Sk647 · 1994-01-25 00:00:00 — Skatten på bensin utgår med perliter för oblyad bensin och med per liter för blyadbensin. Dessutom tillkommer en koldioxidavgift på 77 öreper liter. På dessa skatter och bensinens pris tillkommermervärdesskatt på 25 procent.Människor som lever och verkar i inland ochglesbygder upplever givetvis bensinskatten som en tungutgift för något som de behöver för sitt dagliga liv. Ur striktmiljösynpunkt är det motiverat med ett högt bensinpris.Men måste sådana miljöaspekter också ta hänsyntill att miljöproblemen till en del är betingad av var bilenframförs. Miljöproblemen är exempelvis mycket större medbilismen i storstadsområden jämfört med inland.Medan bilismens påverkan på den globala växthuseffektenbör påverka bensinpriset i hela landet bör de mer lokalamiljöproblemen som exempelvis kväveoxidutsläppen delvisorsakar medföra differentiering av vissa miljöavgifter.Detta faktum talar för att det ska finnas någon variabel sompåverkar bensinpriset beroende på var fordonet framförs.För glesbygdsbon är bilen ofta det enda transportmedletför arbets-, service- och nöjesresor. Näringslivet drabbasockså hårdare i glesbygden än i tätbebyggda områden av enhög skatt på bensin. Det avståndshandikapp som Norrlandoch glesbygden har gentemot befolkningstäta områdenförstärks med en hög skatt på transporter.Enligt SCB:s resvaneundersökning --91framgår att i sker av arbetsresornamed bil. Motsvarande siffra för glesbygd och mindretätorter i är . SCB:sresvaneundersökning --1985 visar att personer sombor på landsbygd eller i mindre tätorter (mindre än 5 000invånare) har ett bilresande i kilometer per person som ärdrygt högre än i storstäderna.I SOU 1989:35, sid 466--468 återges uppgifter från Ds1980:13. Där redovisas en undersökning av genomsnittligakörsträckor i olika delar av landet. Den bekräftade att detförekom regionala skillnader. De genomsnittligakörsträckorna per bil var längre i de norra delarna av landetoch körsträckorna var också i genomsnitt förhållandevislånga i storstadsregionerna. Uppgifterna visar dock atthushållen i glesbygden i norra och kör upp tilldubbelt så långt som hushållen i storstäderna och att dedessutom har lägre disponibel inkomst än dessa hushåll.Det finns således inte några större skillnader imedelkörsträckor per personbil mellan olika regioner ilandet. Däremot finns det en skillnad i bilutnyttjande perhushåll, eftersom biltätheten är större i landsbygd än itätort. Även användningssättet skiljer sig mellan olikaregioner. Av faktamaterial som framställts avtransportrådet 1984 framgår att bilarna på landsbygdenanvändes i större utsträckning för arbets- och serviceresorän vad som var fallet i tätorterna.Då skatteutskottet behandlade denna fråga anfördeman, med hänvisning till (1980:13), de kontrollproblem, konkurrensrubbningar ochökade administrativa kostnader som skulle följa med endifferentiering av bensinskatten. Därför avslogs också enliknande motion från undertecknade. Eftersom skatter ochmiljöavgifter på bensinpriset tas ut vid varje bensinstation,och inte vid depåerna, bör de administrativa problemenvara hanterbara, särskilt med modern datateknik. Följerman dessutom stödområdesindelningen för att avgöra varnedsättning i skattenivå bör förekomma blir det småkonkurrensnackdelar eftersom det ofta rör sig om relativtlånga avstånd mellan bensinstationer som omfattas av olikaskattenivåer. Självklart går det inte att skapa någonmillimeterrättvisa i ett sådant här system, men dessaproblem ska jämföras med nuvarande orättvisor.Tidigare diskussioner kring skattehöjningar på bensinhar lett till vissa kompensationer. Reseavdraget höjdesexempelvis med en krona efter att opinionen reagerat, från12 kronor till per mil. Inom vissa stödområdenuttaxeras lägre fordonsskatt för personbilar. Dennanedsättning av fordonsskatten på är dockotillräcklig. Den innebär per liter för en bilist somkör 2 . Dessutom utgår denna kompensationtill alla som är mantalsskrivna i ett visst geografiskt område,alltså inte efter de körbehov man har eller var man verkar.Näringslivet berörs inte heller av denna kompensation.För att ge glesbygdsbefolkningen kompensation för dekostnader som långa avstånd och sämre utbyggdkollektivtrafik medför, förordar KdS en differentiering avbensin- och dieselskatten. En skillnad på bensinskatten,jämfört med normalläget, på förslagsvis /liter istödområde 1 och /liter i stödområde 2 skulle ge störrekompensation till glesbygdsbefolkningen än nuvarandefordonsskattesänkning.Genom att välja tekniken att differentiera bensinskattenfår också näringslivet sänkta transportkostnader. Samtidigtfår de som är skrivna i glesbygden men verksamma utanförstödområdet inte någon kompensation så länge de vistasdär. Det är när man befinner sig i stödområdeskommuner,och speciellt i stödområde 1, som man har tillgång tillbilligare bensin. För turismen i stödområdeskommunernahar en sådan här reform också positiva effekter. Ettytterligare skäl för en differentierad bensinskatt är att''priskrig'' på bensin i regel inte förekommer i glesbygden.Med tanke på att en utredning ska tillsättas om att växlaskatter från arbete till bl a energi och att varje höjning avbensinskatten accentuerar orimligheterna i dagens systemförordar undertecknade att en utredning tillsättes meduppdrag att utforma ett förslag till differentiering avbensinskatten, eller annan motsvarande åtgärd, för attkompensera glesbygdsbefolkning inom ett miljöanpassatskattesystem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn av bensin-och dieselskattesystemet i syfte att kompenseraglesbygdsbefolkningen för längre avstånd och därmeddyrare transportkostnader.