mot · GH02So486 · 1994-01-25 00:00:00 — Socialdemokraterna påbörjade avvecklingen av en radmiljöstörande kemikalier. Bland dessa finns kvicksilver somär skadligt både för miljön och för människors hälsa. Somett led i avvecklingsplanen fick i uppdrag attutreda förutsättningarna för avvecklingen av amalgam somtandfyllningsmaterial. Tandvården är den endastora användaren av kvicksilver där det inte finns beslut omnågon avvecklingsplan.Socialstyrelsens utredning, som presenteradessensommaren 1992, har ännu inte lett till någon propositionfrån regeringen. föreslår en successivavveckling av amalgamet med början inom barntandvårdenden och med ett definitivt stopp 1997.Socialstyrelsen beräknar att kostnaden föramalgamavvecklingen skulle bli mycket hög. För att få ettmer realistiskt beslutsunderlag måste förutsättningarna förberäkningarna redovisas och diskuteras. I den ekonomiskakalkylen måste också minskade miljökostnader ochsjukvårdskostnader vägas in.Flera landsting har redan beslutat om enamalgamavveckling i anslutning till förslageller t.o.m. i snabbare takt. har ävenTandläkarförbundet accepterat avvecklingsplanen. Därförfinns det inte längre någon anledning för regeringen attdröja med propositionen om amalgamstopp.Amalgam innehåller kvicksilver.Naturvårdsverket och har räknat utatt svenska folket bär kvicksilver i sinatänder. Påspädningen är fortfarande stor. kvicksilver inom tandvården. Allt dettakvicksilver måste förr eller senare tas om hand, till storakostnader för samhället, annars kommer det att förorenavår livsmiljö.Kvicksilver som släppts ut från tandvården finns somförorening överallt i miljön. Det utgör ettarbetsmiljöproblem och ett problem för känsliga patienterpå tandläkarmottagningar. Det förs via avloppsvattnet tillde kommunala reningsverken där det gör rötslammetoanvändbart som gödsel. utredningkonstaterar att amalgamavskiljarna inte uppfyller denöverenskomna avskiljningsgraden. Även amalgambärarnasavföring innehåller så mycket kvicksilver att det förorenarslammet svårt. Kvicksilver från tandvården hamnar till sisti sediment i sjöar och vattendrag och medverkar där till attfisken blir otjänlig som föda.Krematorierna står för mycket stora utsläpp avkvicksilver. beräknas ca per årspridas i miljön från krematoriernas skorstenar ochmängden kommer att öka när de generationer som harmånga amalgamfyllningar blir gamla. Bara i Stockholmsläpps kvicksilver ut med den orenadekrematorieröken.Av hänsyn bl.a. till miljön måste amalgamet förbjudas.Det är emellertid orimligt att hävda att kvicksilver är farligtför miljön och hävda att det är ofarligt förmänniskors hälsa. Det faktum att tandamalgam finns imunnen på den övervägande delen av befolkningen får inteinnebära att man försöker dölja kunskaper omskadeverkningarna. Människor har rätt att få vetasanningen om de kemiska substanser de bär i sina kroppar.Modern forskning visar att kvicksilver läcker ut fråntändernas amalgamplomber i mycket större omfattning änexperterna påstått. Detta kvicksilver tas upp ikroppens olika organ, t.ex. i njurarna, levern, hjärnan ochhypofysen. Upplagringen av kvicksilver i organen kan i sintur orsaka att hälsan påverkas. Forskare arbetar just nu medatt undersöka i vilken mån sjukdomar som kroniskttrötthetssyndrom, fibromyalgi och olika degenerativanervsjukdomar har samband med metallbelastning.Vid försök med olika slags djur visas allvarliga effekterav kvicksilver. Försök med apor visar t.ex. att samtligaindivider får svåra njurstörningar när de fåramalgamplomber insatta i tänderna.Dessa alarmerande forskningsresultat måste tas på stortallvar, liksom människors egna erfarenheter. Verklighetenär att det finns ett stort antal patienter som vittnat om att devarit svårt och oförklarligt sjuka men långsamt tillfrisknatsedan de tagit bort sina amalgamfyllningar. Dessaerfarenheter, som finns hos så många människor, har aldrigtagits på allvar. Uppenbara incitament för att genomföravälplanerade vetenskapliga undersökningar har i och meddetta inte tagits till vara. Någon systematisk forskning omamalgamets påverkan på människors hälsa har knappastgjorts eftersom experterna tidigt bestämde sig för attamalgamet är ofarligt.Långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringarkostar samhället stora summor . Ingen väg fårlämnas oprövad när det gäller att finna metoder att sänkade höga ohälsotalen. Detta är viktigt för att människor skallfå så hög livskvalitet som möjligt men det är ocksånödvändigt av samhällsekonomiska skäl. måsteamalgamets roll när det gäller att orsaka eller försvårasjukdom noga utredas. Vid Metallbiologiskt Centrum iUppsala, där amalgamenheten vid Akademiska sjukhusetär medlem, har forskarna kommit långt när det gäller attdiagnostisera onormalt upptag av kvicksilver i kroppensceller hos patienter. Även överkänslighetsreaktioner motmetaller tycks vara möjliga att diagnostisera genomblodprov.En hel del arbete återstår innan dessa mätmetoder ärallmänt tillgängliga inom vården. Därför är det viktigt attresurser ställs till förfogande så att diagnosmetoder snabbtkan vidareutvecklas. Sjukvården måste få redskap att skiljaut de patienter som inte mår bra av metallexponering.I ett forskningsprojekt i samarbete medFörsäkringskassan i har det visats att en majoritetbland 25 undersökta, långtidssjuka patienter uppvisaröverkänslighetsreaktioner mot metaller. Slutresultatet ärännu inte klart men det har redan visat sig att en majoritetav patienterna upplever färre symtom och ökad livskvalitetefter amalgamsanering. Ett hundratal av amalgamenhetenspatienter är nu färdigsanerade och en preliminärutvärdering visar motsvarande resultat.I förslaget till ny tandvårdstaxa föreslås att patienter sombehöver extraordinära tandvårdsinsatser som ett led isjukdomsbehandling skall få dennabetald av sjukförsäkringen. Detta är ett bra förslag, somockså gäller patienter med avvikande reaktioner på dentalamaterial, men reglerna måste utformas så att de bygger påkunskaper om hur amalgamet påverkar människors hälsa.Systemet måste också bli smidigt att tillämpa i praktiken.Jämfört med andra medicinska behandlingar innebäramalgamsanering inte särskilt höga kostnader.Försäkringskassan i beräknade för ett par årsedan genomsnittskostnaden till . Det dyrastearbetet kostade 40 000 kronor.Redan 1991 beslutade att det skulle bli lättareför sjuka patienter att få kostnader för amalgamsaneringersatta av tandvårdsförsäkringen. Bl.a. hänvisades till attett långdraget prövningsförfarande kostar samhället storasummor i form av fortsatt sjukskrivning. I praktiken tycksdet nu ha blivit ännu svårare för patienterna att fåersättning, med långa handläggningstider och t.o.m.rättsprocesser som följd.Amalgamsanering av sjuka patienter är ett arbete sommåste utföras med stor försiktighet och kan ta lång tid.Erfarenheten visar att känsliga patienter ofta blir sjukarevid den ökade exponering som urborrning av amalgaminnebär. Om arbetet görs på rätt sätt kan emellertidpatienten skyddas och behandlingstiden kortas. Därförmåste extra krav ställas på de tandläkare som skall utföratandbehandling som betraktas som sjukvårdande åtgärd.Klinikerna måste vara specialutrustade och arbetet utförasså att patienterna inte exponeras för giftig kvicksilverånga.Tandläkarna måste också ha gedigen kunskap om dealternativa materialens innehåll och deras handhavande.Riksdagen har gång på gång krävt inrättande avproduktregister för tandvårdsmaterial. Både tandläkareoch patienter måste genom innehållsdeklarationer få vetavilka kemiska substanser som materialen består av. Detinträffar nu att patienter får material insatt som innehållersubstanser som de redan vet att de är allergiska emot ochsom de senare måste byta ut.Även ett biverkningsregister måste införas. Ett sådantregister kommer att kunna fungera så snart läkare,tandläkare och patienter får kunskap om vilka reaktionertandvårdsmaterialen kan ge. skallhandhas av som bör få resurser attupprätta ett sådant register. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att amalgamet avvecklas ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att övervakningen avkvicksilverutsläpp från tandläkarmottagningar ochkrematorier måste fortsätta,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att medel anslås till forskning omhur tandvårdsmaterial som amalgam påverkar människorshälsa. Det är särskilt viktigt att utveckla nya mätmetoderför att kunna ställa diagnos,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att både läkare och tandläkareutbildas om hälsoeffekterna av tandvårdsmaterial så attinsikten om sjukdomarna ökar och patienterna bliromhändertagna,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla tandläkare utbildas så attde kan arbeta med de nya materialen när amalgametförsvinner,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla tandläkare fårmiljöutbildning,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fårresurser för att inrätta biverkningsregister fördentalmaterial.