mot · GH02So430 · 1994-01-25 00:00:00 — Gränsen mellanakutsjukvård och primärvård kan behöva variera.Mellanformer mellan dagens primärvård och sjukhusvårdkan vara lämpliga i delar av landet och för vissaspecialiteter. Tyvärr innebär husläkarlagen attprimärvården gjuts fast i en och samma form i hela landet,till råga på allt i en form som försvårar samverkan.Samordnad rehabiliteringEn bra och effektiv rehabilitering är viktig ur bådesamhällets och individens perspektiv. För individen lederden till minskat lidande och en större möjlighet att kommatillbaka till ett aktivt liv. För samhället leder den tillminskade sjukförsäkringskostnader, minskade kostnaderpå arbetsplatserna i form av vikariat etc. samt minskadekostnader för olika former av stöd och hjälp.Det gäller att åstadkomma tidiga och samordnaderehabiliteringsinsatser från olika verksamheter ochkompetensområden. fungerar inte rehabiliteringen såsom den borde, trots att både arbetsgivaren ochförsäkringskassan har ansvar för att den sjuke eller skadadefår rehabilitering. När det gäller de gamla, som intesjukskrivs, är risken stor att landsting och kommun intekommer överens om hur ansvarsfördelningen dem emellanskall tolkas. Det problemet bör ägnas särskilduppmärksamhet vid uppföljningen av Ädelreformen.De psykiskt stördas intressen måste tas tillvaraDe psykiskt störda är en svag och utsatt grupp. Derasintressen måste bevakas av samhället. Psykiatriutredningenhar påvisat brister i vård och omsorger, i boende ochsysselsättning. Utredningen har också visat att den psykiskaohälsan kan begränsas utan merkostnader för samhället.Omkring 7 000 psykiskt störda saknar egen bostad. Det är angelägetatt stimulera en utbyggnad av särskilda boendeformer förde psykiskt störda, för att ge en bättre livssituation.Omkring 40 procent av alla förtidspensionärer under 30år har psykisk störning som orsak/diagnos.Psykiatriutredningen påvisade hur förändringar ibehandlingsmetoder och i miljön skulle kunna minska denenskildes psykiska ohälsa och samhällets kostnader. Dessamöjligheter måste tas tillvara.Forskning och utveckling för en bättre hälsaSvensk medicinsk forskning har länge befunnit sig ifrontlinjen. Det är av yttersta vikt att denna position kanbibehållas. Forskning och utveckling skall i sin förlängningsyfta till ökad livskvalitet och minskat mänskligt lidande fördrabbade patienter. Det innebär också att samhälletskostnader för vård, stöd och bidrag kan minska. Avanceradforskning och utveckling har dessutom stor betydelse förnäringsliv och sysselsättning.Det är angeläget att särskilt uppmärksamma de storafolksjukdomarna, t.ex. allergi, reumatism och psykiskasjukdomar. Vidare finns det anledning att intensifierainsatserna vad beträffar omvårdnad, rehabilitering samtforskning kring ohälsans orsaker och fördelning.Utvärdering av behandlingsmetoder är ett viktigthjälpmedelUtvärderingen av behandlingsmetoder är också ettviktigt hjälpmedel i utvecklingen och effektiviseringen avsjukvården. av medicinskmetodik (SBU) har tagit fram rapporter som visar hurkostnaderna kan minska och effektiviteten öka genomförändrade behandlingsmetoder. ''Ont i ryggen'' kostar samhället 4 miljarder i onödanEn rapport från SBU, ''Ont i ryggen'', visar attryggproblem svarar för av alla sjukskrivningaroch ofta medför onödigt mänskligt lidande. Genom atttillämpa rätt behandling och åtgärda brister i arbetsmiljönkan de samhällsekonomiska besparingarna, enligt SBU, blidrygt penningvärde.Ryggproblem är inte det enda område därbehandlingsmetoderna kan förbättras. Det är viktigt att dekunskaper som kommer fram genom SBU tas till vara inomhälso- och sjukvården. Därigenom kan samhälletskostnader minska, som de som drabbats avsjukdom får en högre livskvalitet.När det gäller ryggproblem och andra sjukdomar somorsakar långa sjukskrivningar och mångaförtidspensioneringar, är det framför allt staten somdrabbas av höga kostnader. Samarbetet mellan SBU,sjukvårdshuvudmännen och försäkringskassorna behöverutvecklas för att göra det möjligt att införa bättrebehandlingsmetoder på bred front.Alternativmedicinen kan vara ett komplement till denvanliga sjukvårdenMånga människor vill vända sig till den alternativamedicinen för vård eller behandling. Den valfriheten skallfinnas, och det är viktigt att hälso- och sjukvårdens personalvisar respekt och förståelse och vid behov kan samarbetamed alternativmedicinen. Forskningen på detta områdebehöver vidgas för att tillvarata de goda erfarenheterna.För att människor med större säkerhet skall kunnavända sig till utövare av alternativ medicin behöverAlternativmedicinkommitténs förslag genomföras.Kvacksalverilagen behöver moderniseras.Avgifter inom sjukvården -- styrmedel, inte finansieringAvgifter inom sjukvården har huvudsakligenanvänts som styrmedel, dels för att hejda onödiga besök(den så kallade grindvaktsprincipen), dels för att genomdifferentiering styra patienten till rätt vård (till exempel tillprimärvården från akutvården).Avgifter har emellertid också börjatanvändas som ett sätt att finansiera vården. Det berorframför allt på den dåliga ekonomin i kombination med detkommunala skattestoppet. Patientavgifterna bör dock varaså låga att de inte leder till att sjuka människor avstår frånatt uppsöka sjukvården.En bra hälso- och sjukvård förutsätter en effektivorganisationEn sjukvård för alla, demokratiskt styrd, med valfrihetoch där vården fördelas rättvist efter behov, kräver enorganisation där personalen arbetar för sjukvårdenslångsiktiga målsättningar, demokratiskt fattade beslut ochsamtidigt sätter den enskilde patientens behov ochönskemål i centrum. För att garantera att alla som behöverfår den bästa och mest högkvalificerade vården krävs attsjukvården är offentligt finansierad.En sammanhållen hälso- och sjukvårdAnsvaret för sjukhus måste vara regionalt. Etthögkvalificerat sjukhus kräver omfattande investeringaroch en samlad medicinsk kompetens. För att behålla sinkompetens måste ett sjukhus ha rutin och erfarenhet.Landstinget har det samlade ansvaret för hälso- ochsjukvården. Ett sammanhållet huvudmannaskap förprimärvård och sjukhusvård ger förutsättningar för enöverföring av resurser från akutsjukvård till primärvård.Det pågår försök med primärkommunalthuvudmannaskap för primärvården. Dessa försök skallutvärderas innan slutlig ställning tas ihuvudmannaskapsfrågan.Det vore önskvärt om sjukvårdshuvudmannen ocksåhade det samlade ansvaret för läkemedelskostnaderna,eftersom sjukvårdshuvudmannen -- till skillnad frånstaten -- kan påverka utskrivningen av läkemedel.Marknadsstyrning och försäkringslösningar passar inteför sjukvårdenMarknadslösningar bygger på efterfrågestyrning ochvinstintresse. Men efterfrågan är inte detsamma som behov.Sjukdomar drabbar oberäkneligt. Den som har ekonomiskaoch sociala problem kan ha stora vårdbehov men litenbetalningsförmåga. Patienten kan aldrig bli en ''kund'' somprövar sig fram på vårdmarknaden. Vårdtagaren befinnersig i ett underläge gentemot vårdproducenten, som har ettstort kunskapsövertag. Konsekvenserna av att välja fel kanvara katastrofala. Marknadslösningar passar inte för ensjukvård som skall fördelas rättvist och efter behov.I ett försäkringsfinansierat sjukvårdssystem ärtotalkostnaderna svåra att kontrollera, eftersomvårdproducenterna saknar incitament att hushålla medundersökningar, behandlingar och medicinering. Definansiella svårigheter som följer kommer att tvinga framregleringar. Offentliga sjukvårdsförsäkringar begränsas tillatt bli basförsäkringar, vilket ger växande utrymme förprivata lösningar. Systemet blir orättvist.På en privat försäkringsmarknad är de som mest behövervård minst attraktiva som försäkringstagare. Deadministrativa kostnaderna blir stora. Internationellerfarenhet visar dessutom att försäkringssystem är svåra attreformera sedan de väl etablerats.Sjukvårdshuvudmannen måste ha möjlighet att planeraoch prioriteraEn kostnadseffektiv och rättvist fördelad sjukvårdinnebär nej till fri etablering för läkare och annanvårdpersonal. Fri etablering gör det svårare att garanteravårdkvaliteten, svårare att prioritera, svårare att utvecklavården och att fatta nödvändiga strukturbeslut. Den nyalagen om fri etableringsrätt för specialistläkare m.fl. måstedärför upphävas.Husläkarlagen är en kostsam och krånglig lösning på ettproblem som knappast finnsFlertalet landsting ger redan den enskilde rätt att väljavilken läkare de vill gå till. En komplettering av hälso- ochsjukvårdslagen med allas rätt att själva välja läkare,uppfyller målen med husläkarlagen. De delar av lagen somhandlar om ersättningsprinciper, listning och läkarnas friaetableringsrätt, leder till ökade kostnader, krångel ochbyråkrati. De minskar valfriheten genom att tvinga allamänniskor att vara knutna till en enda läkare.Husläkarsystemet slår sönder primärvården.Landstingen är skyldiga att finansiera och administrerasystemet men kan inte längre garantera servicen och fördelaläkarresurserna dit där behoven finns. Det förebyggandearbetet kommer i andra hand.Vårdcentralernas områdesansvar och lagarbete brytsupp som en följd av husläkarsystemet. Vårdlagen splittraspå många små läkarmottagningar. Distriktssköterskor,undersköterskor och andra personalgrupper som i dagsvarar för huvuddelen av det förebyggande arbetet, blirfärre och ges en mindre självständig roll. På många håll skernedläggningar av mödravårds- och barnavårdscentraler.Uppsplittringen av primärvården ger sämreförutsättningar för samarbete mellan sjukhusen ochprimärvården. Kunskapsutvecklingen kommer att hämmasoch patientsäkerheten försämras. För den enskilde minskasvalfriheten.Varje landsting måste ges rätt att organiseraprimärvården efter lokala förutsättningar utan centralapåbud. Det finns inga skäl att lagstiftningsvägencentralstyra landstingens primärvård. Det angelägna är den enskildes rätt till kontinuiteti sin läkarkontakt, inte läkarens rätt att etablera sig somhusläkare. Den patient som vill ha en fast läkarkontakt skallfå det.Privata entreprenörer som privata ''husläkare'',kooperativ och andra driftformer kan vara värdefullakomplement till offentliga vårdgivare. Detta bör lösasgenom avtal mellan landsting och vårdgivare, inte med engenerell etableringsfrihet eller licensiering.Effektivitet är ett sätt att skapa resurserSvensk sjukvård står inför stora utmaningar. De mycketgamla blir allt fler. Den medicinska forskningen skaparoavbrutet nya möjligheter att behandla sjukdomar. De nyaresurser som krävs måste sjukvården i huvudsak finna i denegna organisationen. Detta ställer krav på effektiviseringar.Bara i en demokratiskt styrd sjukvård går det attkombinera krav på kostnadseffektivitet med krav pårättvisa, valfrihet och kvalitet. Prioriteringar ochstrukturbeslut skall avgöras genom demokratiskt fattadebeslut, inte genom konkurrens och kamp omvårdkonsumenterna.De folkvalda politikerna ansvarar för att helasjukvården fungerar, också den som bedrivs av privataentreprenörer. skall sträva efter att gebästa möjliga vård, rättvist fördelad efter behov. Detväsentliga är de attityder som präglar sjukvården. Högkostnadseffektivitet är ett sätt att skapa resurser, aldrig ettmål i sig. Jakten på kostnader får aldrig gå ut över vårdenskvalitet.Decentralisering och centraliseringDet finns ingen enkel organisationsmodell somgaranterar en bra och kostnadseffektiv sjukvård. Behovenav hälso- och sjukvård varierar kraftigt mellan olika delarav landet och mellan olika befolkningsgrupper.En bra personalpolitik är viktig för ett effektivtresursutnyttjande. Sjukvårdspersonalen har i regel ettmycket stort engagemang för patienterna. Det är viktigt attta vara på detta engagemang och förstärka motivationen.Det kan t.ex. ske genom ökad decentralisering av ansvaroch befogenheter, bra arbetsmiljö, fasta och tydligamålformuleringar samt utbildning ochutvecklingsmöjligheter, inte minst för arbetsledare.Decentralisering förutsätter centralisering. Deförtroendevalda måste ta ett tydligare ansvar för resultat,vårdutveckling och för strukturfrågor. Dialogen mellanförtroendevalda och anställda måste fördjupas.I den traditionella anslagsmodellen finns ett tydligtformellt demokratiskt ansvar, men också risk att deförtroendevalda i realiteten kommer att företrädavårdproducenterna. De beställar--utförar-organisationersom genomförts på olika håll har givit värdefullaerfarenheter vad gäller långtgående delegering, men harockså skapat frågetecken vad gäller ansvar och effektivitet.Det är mycket angeläget att försöken med beställar--utförarsystem utvärderas.Gör om chefsöverläkarreformen!Motivet bakom den så kallade chefsöverläkarreformenvar att koppla läkarens medicinska ansvar till det ansvar förekonomi och personal som skall finnas vid varje enhet.Utfallet av reformen har stött på kritik och vi vill därförompröva reformen, så att anpassningar kan göras till delokala förutsättningar som råder i landstingen. Reglernabör ses över för att möjliggöra för andra personalgrupperän läkare att ha chefsfunktioner.De regler som finns om patientansvarig läkare bördäremot finnas kvar. Det bör övervägas om reglerna skallkompletteras med regler om patientansvarig barnmorskavid förlossningar och patientansvarig sjuksköterska i andrafall.Visioner om framtidens sjukvårdDen hälso- och sjukvårdspolitik som beskrivs i den härmotionen har till syfte att åstadkomma en bra utveckling avhälso- och sjukvården. I detta avsnitt görs ett försök attbeskriva hur den utvecklingen påverkar framtiden.Friskare befolkning -- bättre hälso- och sjukvårdSamhället har satsat på förebyggande, rehabiliterandeoch hälsofrämjande insatser. Det har lett till att människorhåller sig friskare, att sjukdomar upptäcks tidigare och kanstävjas bättre. Behovet av sjukhusvård har minskat som enföljd av detta.Satsningen på forskning och utveckling kring de storafolksjukdomarna har gett resultat. Det finns nu botemedelför flera av dem och bättre behandlingsmetoder för mångaandra. Människor som var långtidssjukskrivna ellerförtidspensionerade kan nu leva ett aktivt liv.Enkel och lättillgänglig sjukvårdFör dig som patient är kontakten med sjukvårdenmycket enkel, trygg och lättbegriplig. Nästan allamänniskor har en vårdcentral eller allmänläkarmottagningmed generösa öppettider inom gångavstånd eller på närabussavstånd.Om du vill ha en fast läkarkontakt, väljer du själv vemsom skall vara din läkare. Annars kan du gå till vilkenvårdcentral eller läkarmottagning som helst, beroende påvad som för tillfället passar dig bäst. Överallt är avgiften lågoch kvaliteten pålitligt hög. Du har garanterad tillgång tillakuttider och jourverksamhet hos en närliggandevårdcentral.I områden med stort befolkningsunderlag finns detmånga olika alternativ att välja på; stora ''starka''vårdcentraler med många specialistläkare, med röntgen ochandra faciliteter, små läkarstationer, mödravårds- ochbarnavårdscentraler, ambulerande distriktsläkare,distriktssköterskor som bara gör hembesök, m.m. I glestbefolkade områden blir variationsrikedomen mindre, menorganisationen flexibel och anpassad till behoven i detenskilda området.En del av vårdcentralerna och läkarmottagningarnadrivs av privata entreprenörer eller kooperativ, men allaingår i den gemensamt finansierade, planerade ochkvalitetssäkrade vården.Många sjukhusvarianterSom patient skall du inte behöva känna till så mycket omsjukhusen. I de allra flesta fall klarar vårdcentralen att botadina krämpor utan sjukhusets specialistkompetens.Behöver du specialistsjukvård, skall läkaren,distriktssköterskan osv. kunna hjälpa dig att komma till detsjukhus som passar dig bäst. Du skall dock ha tillgång till allinformation om sjukhusen och ha rätt att välja själv var duvill bli behandlad. Men även om du inte själv orkar väljaskall du veta att du är säker på att få trygg, säker ochhögkvalitativ vård och omvårdnad.Även akutsjukvården kommer att förändras. Detkommer endast att finnas ett fåtal stora akutsjukhus ilandet, vilka klarar hela den högspecialiserade vården medhögsta kvalitet. De kompletteras med ett antal geografisktväl spridda sjukhus med akutmottagning dygnet runt.Drabbas du av sjukdomar eller skador som de härsjukhusen inte själva har kompetens att klara, skickas dusnabbt med ambulanshelikopter eller -flyg till dehögspecialiserade sjukhusen.Samtidigt som det sker en koncentration avhögspecialiserad sjukvård, kommer planerade operationer,geriatrik, medicin osv. av mindre komplicerat slag attspridas ut närmare människorna, till exempel till enförstärkt vårdcentral.Gränsen mellan primärvård och akutsjukvård kommersannolikt att luckras upp genom att det tillkommer mångamellanalternativ. Hela vårdkedjan kommer att vara flexibeloch kunna anpassas till förändrade vårdbehov. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om gemensam finansiering ochdemokratisk styrning av hälso- och sjukvården,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättvis fördelning efter behov avresurserna till hälso- och sjukvården,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utformning av hälso- ochsjukvården så att den ger individen/patienten såväl trygghetoch säkerhet som valfrihet och inflytande över sin situation,4. att hos regeringen begär en samladbeskrivning och utvärdering av den svenska hälso- ochsjukvården i ett nationellt och internationellt perspektiv,5. att hos regeringen begär attFolkhälsoinstitutet ges i uppdrag att tillsammans medlandsting, kommuner och organisationer initierakartläggningar av hälsorisker och offensiver mot ohälsa,6. att hos regeringen begär att allapropositioner som kan ha effekter på folkhälsan skallinnehålla en konsekvensbeskrivning med avseende påhälsoeffekterna,7. att hos regeringen begär en redovisning avhur WHO:s mål på folkhälsans område haruppfyllts samt förslag till nationella folkhälsomål för detkommande decenniet,8. att hos regeringen begär en redovisning avmöjligheten att föra in patienträttigheter i hälso- ochsjukvårdslagen i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om högst tre månaders väntetid påoperation eller annan behandling efter läkarbedömning,10. att beslutar att återgesjukvårdshuvudmännen möjlighet att garantera en rättvisvård efter behov, genom att upphäva lagen om husläkareoch lagen om fri etablering för specialistläkare m.fl.,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om effektiv resurshushållning inomhälso- och sjukvården,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioritering av forskning kringomvårdnad, förebyggande vård, rehabilitering ochfolksjukdomar,13. att hos regeringen begär att Socialstyrelsenges i uppdrag att utveckla system för kvalitetssäkring ochjämförande studier över landet samt metoder för medicinskrevision av läkarna, med särskilt syfte att identifiera läkaremed hög förskrivning av psykofarmaka, mångaförtidspensioneringar och sjukskrivningar,14. att hos regeringen begär en översyn avreglerna i 14 § hälso- och sjukvårdslagen som föreskriver attmed det medicinska ansvaret skall följa ansvar för ekonomioch verksamhet,15. att hos regeringen begär förslag omlagstiftning på alternativmedicinområdet,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvalitetssäkring och utvärderingav behandlingsmetoder,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samarbete mellanförsäkringskassor, sjukvårdshuvudmän och SBU,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bristerna när det gällersituationen för de psykiskt störda,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sambandet mellan ojämlikhet isamhället och ohälsa.