mot · GH02N300 · 1994-01-25 00:00:00 — InledningI flera motioner till vårriksdag anfördes exempelpå diskriminering av den kooperativa företagsformen. Bl apekade motionärerna på sådana förhållanden som attsmåföretagarlån endast kan beviljas till aktiebolag, attkreditverksamhet endast får bedrivas i aktiebolag samt attden statliga bankgarantin inte omfattar sparformer sombedrivs inom konsumentkooperation. Man kunde vidarepeka på den brist på förståelse som mött kravet frånlandshypotekets ägare att få fortsätta att bedrivaverksamheten i den ekonomiska föreningens form. Listankunde ha gjorts längre.Det finns ingen analys eller motivering till dennanegativa behandling av ekonomiska föreningar. Detta ärförståeligt eftersom det inte går att logiskt eller med stöd averfarenheter motivera en sådan särbehandling.I en av motionerna påpekades att ''inom EG råder enomfattande medvetenhet om den kooperativaföretagsformens betydelse och framtidsutsikter.Neutraliteten mellan olika företagsformer är en givenutgångspunkt i EG:s olika regler. ''Tyvärr måste vi konstatera att så inte är fallet i vårt land.Detta är så mycket mer förvånande som vi annars gärnabekänner oss till marknadsekonomin och behovet av enmångfald av aktörer på marknaden till konsumenternasfromma.BakgrundEn förklaring till bristen på förståelse för kooperationenkan vara att denna sektor är relativt okänd i vida kretsar,även om den motsvarar ca 15--av BNP.Det totala antalet registrerade ekonomiska föreningar ivårt land uppgår till ca 15 000. Antalsmässigt dominerarbostadsrättsföreningarna som uppgår till ca 10 000.Övriga föreningar finns i olika branscher såsomtillverkning, parti- och detaljhandel, transporter(åkericentraler) samt hälso- och sjukvård m m. På senaretid har även kooperativa driftsformer blivit aktuella inomäldrevård och barnomsorg. Föreningsmodellen visar sigalltså vara en mycket flexibel och användbar företagsform.Storleken på företagen varierar, alltifrånproducentkooperativa föreningar som Arla med 11 000medlemmar och drygt 5 000 anställda till barnstuge- ellerdaghemskooperativ med en handfull medlemmar.De allmänt mest kända företagsformerna inom dettaområde är konsumentkooperationen med ca 70 000anställda och lantbrukskooperationen med ca 40 000anställda. Motsvarande företeelser finns även på detinternationella planet. I de flesta västeuropeiska länder hart ex konsumenterna organiserat sig i konsumtionsföreningaroch bönderna i föreningar som äger betydande delar avlivsmedelsindustrin.Mindre känt är kanske att vi i numera successivtökar andelen kooperativa företag av rensmåföretagskaraktär, med såväl tjänste- somvaruproducerande verksamhet. Även detta är eninternationell företeelse, och i flera länder inom EG-området drivs en stor del av småföretagen i kooperativform.I vårt samhälle är aktiebolag den dominerandeföretagsformen. Det är också den naturligasteassociationsformen för de svenska storföretagen. Ettsamhälle kan dock inte enbart bygga på kapitalassociation,d v s aktiebolag, som form för samverkan. Det behövs enmångfald av samverkansmodeller för att olika behov skakunna tillgodoses. Den ekonomiska föreningen måste hasin givna plats i den repertoar av företagsformer som stårtill buds för den som vill starta näringsverksamhet.Särskilt om konkurrenslagenSom nämnts har den kooperativa företagsformen i formav ekonomisk förening i ett flertal fall utsatts fördiskriminerande lagstiftning i vårt land.Den nya konkurrenslagen -- eller snarare tolkningen avden -- utgör ett klart angrepp på föreningsmodellen. Rentallmänt är lagen så utformad att den kan komma i kollisionmed föreningslagen. Detta har tidigare påtalats frånkooperationens sida, då såväl KF, LRF som KOOPI haruttryckt allvarliga farhågor inför lagens tillkomst.Verksamhet som är tillåten enligt föreningslagen och somtidigare uppmuntrats av staten (t ex för att förverkligakonsument-, bostads- och jordbrukspolitiken) strider motden nya lagen.Konkurrenslagen har över gjortkonsumentnyttigt samarbete till förbjudna karteller. Nuplaneras förvisso en särlag för lantbruketsprimärföreningar, som skall möjliggöra fortsatt verksamhetinom primärföreningarna. Uttalanden frånkonkurrensverkets sida avslöjar emellertid en på förhandnegativ syn på kooperationen. Frågan är då omkooperationen kan räkna med en objektiv behandling av ettstatligt verk som anser att denna samverkan i sin helhet ärproblematisk ur konkurrenssynpunkt, attprimärföreningarna endast ska få ett tidsbegränsat tillståndatt existera, att stadgebestämmelser och kontrakt mellanmedlemmar och förening, som möjliggör en effektivverksamhet i föreningarna ska förbjudas och attsäljsamverkan mellan producenter endast ska få ske ibegränsad skala.Ett annat uppmärksammat avsnitt i konkurrenslagenvisar på en uppenbar diskriminering av federationer. Det ärexempelvis tillåtet att genom koncernbildning helteliminera konkurrens mellan de ingående enheterna medandäremot samverkan mellan ekonomiska föreningar i enfederation i samma skala drabbas av förbud. Eftersommedlemmarna i en federation har kvar en större ellermindre del av sin formella självständighet finns möjlighettill inbördes konkurrens, vilket gagnar konsumenten. Detär således större sannolikhet att en koncernbildning än enfederation eliminerar konkurrens. Den negativabehandlingen av federationer drabbar både konsument- ochproducentkooperationen.Det synsätt som präglar konkurrensverkets hantering avdessa frågor står i bjärt kontrast till uppfattningen i andraländer. I exempelvis , som anses ha världens hårdastekonkurrenslag, gör man särskilda undantag för lantbruket.Även EG:s lagstiftning, som i övrigt successivtanpassar sig till, tar särskild hänsyn till jordbruketssamverkan i ekonomiska föreningar. Dessutom ärkooperativa företag i allmänhet och deras federationertillförsäkrade lika villkor som andra företagsformer redangenom artikel 58:2 i Romfördraget.Det kan också nämnas att konkurrensreglerna i Norgeinte är fullt ut tillämpliga på jordbrukets område. Ettlagförslag i gör undantag för jordbruket. Danmarkhar en liberal lagstiftning som utgår frånmissbruksprincipen och inte särbehandlar lantbruket ochlantbrukskooperationen negativt. Den danska lagenbetraktas t o m som mildare än den tidigare i Sverigegällande lagen, som ju också byggde påmissbruksprincipen.Den kooperativa idén kommer i kläm även på andra sätt.Via lagstiftning görs ingrepp i föreningsmedlemmarnas rättatt själva besluta om vilka regler som ska gälla, t.ex. föradministration och förvaltning av föreningarnas medel inombostadskooperationen eller för leveranser av varor tilllantbrukets föreningar. En samsyn inom medlemskåren pådetta område är en av den ekonomiska föreningensförutsättningar. Våra lagar och förordningar är inte helleranpassade för småföretag i t ex tjänste- ochvaruproducerande verksamhet i kooperativ form. Blandannat fungerar inte det sociala skyddsnätet förmedlemmarna/företagarna i samband med sjukledigheteroch driftsnedläggelse med arbetslöshet. Detta ärotillfredsställande, då den kooperativa formen annars imånga fall är en mycket lämplig associationsvariant vidnyetablering av företag.KonsekvenserDet kan inte vara ett konsumentintresse att vi i Sverigeensidigt skall försvåra för ekonomiska föreningar när detgäller utveckling och skapande av effektivasamarbetsformer och konkurrenskraftiga företag. Om våraföreningsföretag framstår som små i ett Europaperspektiveller inte tillåts samarbeta har de mycket begränsademöjligheter att klara de stora investeringar som måste ske iproduktutveckling och marknadsföring. blirlätt offer för internationell konkurrens, produktion ochsysselsättning flyttar utomlands. Utbudet av varor blirensidigt och till konsumentens nackdel. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att den skyndsamtlåter utreda i vilka avseenden kooperativa eller liknandeföretagsformer missgynnas i befintliga lagar ochförordningar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lagen omkreditmarknadsbolag bör kompletteras så att den ävenomfattar kreditverksamhet bedriven av ekonomiskförening,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hänsyn till olika företagsformervid kommande arbete med lagstiftning ochtillämpningsföreskrifter.