ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GH02Fi602 · 1994-01-25 00:00:00 — Regeringen bör närmare utreda förutsättningarna för enuppdelning av statsbudgeten i en kapital- och en driftsbilagaför att utöka det politiska handlingsutrymmet att kunnaavreglera och förenkla bl.a. på bostadspolitikens område.Till skillnad från budgetuppbyggnaden i såväl landsting,kommuner som företag är statsbudgeten inte uppdelad i enkapitalbudget och en driftbudget. Långsiktigakapitalinvesteringar blandas med direkta driftskostnader.Utöver att det gör budgeten svåröverskådlig innebär detonödiga låsningar i det politiska handlingsutrymmet.Minskat handlingsutrymmeDen nuvarande budgetuppbyggnaden motverkarmöjligheterna att t.ex. lägga bostadssubventionerna i formav räntebidrag utanför statsbudgeten och avskaffafastighetsskatten. I statens transfereringar som bär upp våravälfärdssystem är det ofta en fråga om att omfördelakostnader över tiden. Så är det t.ex. med pensionssystemet,där en inbetalning sker ochsom sedan betalas tillbaka vid pensionsålderns inträde. Idetta fall används ett poäng- och fondsystem som hjälp förkostnadsomfördelning över tiden.I utbildningssystemet kostar samhällets insatser förindividens utveckling mycket i ett tidigt skede som sedanbetalas tillbaka på skattsedeln under en aktiv löneperiod. Idetta exempel regleras den skillnad i kostnad över tidensom varje individ utgör för statskassan direkt över denlöpande statsbudgeten.Självfinansierad bofondBostadssektorn är också en del av välfärdssystemet. Föratt det skall vara möjligt för hushåll med låga inkomster attbo också i dyrare nyproducerade hus sker enomfördelning av kostnader över tiden i varje hus. Nya hussubventioneras med räntebidrag, medan staten tar in enfastighetsskatt när husen blir äldre och kapitalkostnadernainte längre är så höga. Genom att denna kostnadsfördelningöver tiden direkt regleras över statsbudgeten tvingasriksdag och regering ofta till ändringar som innebärproblem både för den enskilde boende och förstatsfinanserna.En uppdelning i statsbudgeten i en kapital- och endriftbudget öppnar möjligheten att ''öronmärka''uttaxerade medel. Därmed skulle ett system med ensjälvfinansierad bofond inom eller utom statsbudgetenkunna prövas. Bofondens räntebidragsmedel skulle dåkunna finansieras av en boavgift på äldre hus som därmedersätter fastighetsskatten. Därmed skulle också det rimligakravet lättare kunna uppfyllas att bostadssektorn i stort settbär sina egna kostnader.En uppdelning av statsbudgeten som här förordas skulleockså förenkla redovisningen och uppfattningen omlångsiktiga investeringar och de direktfinansieradedriftsutgifterna även om inte det långsiktigainvesteringsutrymmet förändras. Investeringensangelägenhet utifrån ett avkastningskrav blir också lättareatt utläsa och bedöma.Regeringen bör därför i det fortsatta arbetet med debudgettekniska frågorna beakta vad som ovan anförts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en uppdelning av statsbudgeteni en kapitalbudget och en driftbudget för att utöka detpolitiska handlingsutrymmet att avreglera och förenklabl.a. på bostadspolitikens område.
mot · GH02Fi603 · 1994-01-25 00:00:00 — Svenska hushåll sparar nu mer än på mycket länge.Det har bl a sin förklaring i skatteomläggningen,övergången från höginflationsekonomi tilllåginflationsekonomi, realränteutvecklingen och en allmänekonomisk försiktighet inför den osäkerhet som råder omden ekonomiska utvecklingen.Det ökade hushållssparandet är på både ont och gott.Utifrån ett privatekonomiskt perspektiv är det positivt attminska sina skulder och om möjligt skaffa sig ettreservkapital. Utifrån ett samhällsekonomiskt perspektiv ärbilden en annan. Just nu uppfattas det högahushållssparandet av många som ett problem som hållertillbaka den privata konsumtionen och därmed ocksåtillväxten i ekonomin.Oavsett hur man på kort sikt uppfattarhushållssparandets samhällsekonomiska effekter är det pålängre sikt sunt både för samhället och privatekonomin.Om de långsiktiga målen för ekonomin skall kunnauppnås måste hushållens sparande ligga på en högre nivå äntidigare.Framför allt är det viktigt att den yngre generationen lärsig förstå att den ''låneekonomi'' vi levt med alltför länge nuär över och att vi går mot en period då det åter är lönsamtatt spara.Tyvärr finns fortfarande alltför mycket kvar av det 80-talstänkande som förde oss in i den nuvarande ekonomiskakrisen. Drömmen om de ''snabba klippen'' lever ännu kvarhos många och underblåses ständigt genom avslöjanden avnya s k ''affärer'' där småspararnas pengar rullat ut balvisgenom bankernas bakdörrar.Förutsättningarna för att hos ungdomen skapatrovärdighet för det långsiktiga banksparandet är därförjust nu inte särskilt goda. Likväl är detta nödvändigt.Skatteomläggningen bidrog heller inte till att ökaungdomens intresse för banksparande. Föreskatteomläggningen redovisades banktillgångar förungdomar bland föräldrarnas tillgångar. Ipraktiken innebar det för det mesta att räntan påungdomarnas banktillgångar inte beskattades, i vart fall inteså att de själva såg det.När nu bankräntor beskattas genom direktavdrag på ränteinkomsten uppfattas det av mångaungdomar som mindre lönsamt att bankspara.Trots att hushållssparandet nu är så stort att det saknassamhällsekonomiska skäl att stimulera det ytterligare, finnsdet välgrundad anledning att som ett led i en långsiktigekonomisk strategi stimulera sparandet bland ungdomen.En sådan stimulans bör ske genom en skatterabatt pånytillkommet sparande på s k ungdomskonton.Skatterabatten bör vara begränsad upp till en viss nivå ochredovisas i bankens årsbesked på samma sätt som räntornaoch skatteavdraget.Regeringen bör pröva förutsättningarna för en sådanstimulans. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skatterabatt som stimulans förbanksparande på ungdomskonton.
mot · GH02Fi604 · 1994-01-25 00:00:00 — De senaste årens avslöjanden om de mycket förmånligaavtal som utbetalats till avskedade personer inom både denprivata och offentliga sektorn har upprört mångamänniskor. Det är många förmånliga avtal som gjorts upp islutna rum utan större insyn från allmänhetens sida.Det finns säkert ännu fler fallskärmsavtal som ännu intenått dagens ljus och blivit kända. Uppgifterna om dessahöga vederlag har lett till en uppseendeväckande debattinom befolkningen. Många menar att det är renasvågerpolitiken på hög nivå som tillämpats. I de allra flestafallen rör det sig om avgångsvederlag som är orimligt högaoch som närmast kan betecknas som både omoraliska ochorättvisa.Den offentliga sektorn har dragit sitt strå till stacken.Det verkar emellertid som om favörerna här i många fallsynes något mindre. Tyvärr finns det även inom exempelvisden statliga sektorn en rad uppmärksammade avtal somslutits med ledande personer som i vissa fall överskridergränsen för det acceptabla. Den statliga sektorn bör föregåmed gott exempel och utfärda bindande rekommendationerom en högsta tillåten gräns för träffade överenskommelseroch utbetalning av dessa avgångsvederlag ochfallskärmsavtalens framtida konstruktion. Träffade avtaloch förbindelser av allehanda slag bör offentliggöras ochinte gömmas undan med hänvisning till sekretessregler.I framtiden bör helt annorlunda regler tillämpas. Deavtal som träffas bör inte vara av rekommenderad art.Samtliga avtal bör inrymma en klausul om att ettsanktionsförfarande finns att tillgå i de fall där avtalsparteninte uppfyller de villkor de kommit överens om.Inom den statliga sektorn bör det varken hosmyndigheter eller aktiebolag ges utrymme att träffa avtalsom garanterar en inkomst genom ett fallskärmsavtal påmer än två årslöner. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avnuvarande regler och tillämpningen av dem i syfte attbegränsa fallskärmsavtalen till en någorlunda vettig nivå.
mot · GH02Fi605 · 1994-01-25 00:00:00 — finns knappast någon anställd i statsförvaltningen,eller i verken och bolagen, som saknar insikt om att det ärnödvändigt att förbättra och förändra statlig verksamheteller vikten av att utvecklas för att trygga sin framtid. Ettproblem är att många upplever en stor otrygghet i sinanställning och inte längre känner förtroende förarbetsgivaren. Det minskar engagemanget i arbetet, tillmen för den dagliga verksamheten och de förändringar somborde göras. De möjligheter att utveckla och förbättra inomarbetsplatsen som resultatorientering och flerårigabudgetramar innebär tas därför inte till vara ordentligt. Dåblir inte heller verksamheten och förbättringsarbetet såeffektivt, som vi önskar.Skatteförvaltningen är ett belysande exempel. 1 500 anställda skall avvecklas p.g.a.verksamhetsförändringar. Det sker ryckvis och ingen vetvem som står näst på tur. Parallellt skall nya anställas, somefter utbildning blir skattehandläggare. P.g.a.osäkerheten i organisationen visar det sig vara svårt både attrekrytera nya och behålla redan utbildadeskattehandläggare. Mycken tid ägnas åt att avvecklapersonal, när det i stället, med lite framförhållning, bordeha varit möjligt att utbilda så många som möjligt för de nyaarbetsuppgifterna. Genom att slippa omfattandeuppsägningar och allt som följer därav skulle man få tid attägna sig åt verksamheten.I dagens arbetsmarknadsläge är det heller inteförsvarligt att staten gör människor arbetslösa, särskilt intenär de nya jobben finns i just den egna verksamheten.I budgetpropositionen säger regeringen att det är viktigtatt myndighetscheferna engagerar och entusiasmerar sinamedarbetare, eftersom verksamhetens effektivitet ochförnyelse är beroende av detta. Regeringen måste snarastgöra dett krav tydligt för dem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avveckling och utveckling istatlig verksamhet.
mot · GH02Fi606 · 1994-01-25 00:00:00 — Redovisning av statens upplåningskostnader Regeringens viktigaste uppgift med budgeten måste varaatt förelägga ett sådant material att ekonomisktriktiga och i sak välgrundade beslut kan fattas av det organsom har att fatta besluten -- riksdagen.Tyvärr måste jag peka på några exempel i prop.1993/94:100 där de välgrundade krav som slagits fast ovanej uppfylls.Enligt budgetpropositionen beräknasbudgetunderskottet uppgå till . Tilldetta skall, enligt regeringens beräkningar, läggasytterligare för kostnader som liggerutanför budgeten. Sammantaget blir alltsåupplåningsbehovet . Det finnsbedömare som anser att detta är en underskattning medomkring . Detta uppkommer genom attupplåningsbehovet redovisas inklusive uppgäld. Avbudgetpropositionen går det ej att utläsa hur det rättaförhållandet är. Jag har inte heller på annat sätt kunnat fåauktoritativa svar på hur det förhåller sig.Om ovanstående beräkningar är riktiga bör det innebäraatt statsskuldräntorna enbart genom detta blir 1 till 1,5miljarder kronor högre. Till detta skall dessutom läggas denförändrade beräkningsmodell som regeringen nu använder,som innebär att räntorna /94 tas upp medenligt uppgift ca för lågt belopp för attnästkommande budgetår ökas med motsvarande summa.Jag menar att här nämnda förhållanden är heltoacceptabla, därför att de gör det omöjligt förfinansutskottet att bereda och för att fatta beslutpå ekonomiskt riktiga och korrekta grunder. Regeringenmåste för och därmed allmänheten redovisa derätta förhållandena hur obekväma de än är. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att största möjliga öppenhet,korrekthet och genomlysning måste vara riktmärken förmaterial som föreläggs .
mot · GH02Fö204 · 1994-01-25 00:00:00 — I propositionen föreslås ett förändrat anslagssystem förfördelning av statsbidrag till de frivilligaförsvarsorganisationerna.Anslaget var tidigare del av förutvarande anslagen F 7inom den militära delen av totalförsvaret och H 5 inom dencivila delen.I propositionen föreslås nu dels att hela anslaget förs ini den civila ramen, dels att myndigheterna Försvarsmakten,och Arbetsmarknadsstyrelsendisponerar och fördelar medlen till de frivilligaförsvarsorganisationerna.Den föreslagna ordningen kommer att innebära attFörsvarsmakten disponerar medel inom den civila ramen,vilket kan skapa svårigheter avseende såväl ansvars- somavvägningsfrågor. , ,har att avväga resurser inom den civila ramen. Det måstedärför vara principiellt felaktigt att också geFörsvarsmakten denna roll.Det anslag som Försvarsmakten skall disponera för dettaändamål bör därför skiljas ut och föras till den militäraramen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stödet till frivilligaförsvarsorganisationer.
mot · GH02Fö301 · 1994-01-25 00:00:00 — Anstånd i samband med värnpliktstjänstgöring Inte alltför sällan gör värnpliktiga ansökan om anståndför studier på universitet och högskola. Enligt deföreskrifter som finns har vederbörande rätt till anstånd. Imånga fall inkommer dessa ansökningar sent.Detta vållar problem för värnpliktskontoren som harsvårigheter att fylla vakanserna. Ytterst drabbaskrigsorganisationen, eftersom förbanden inte erhållervärnpliktiga.Vid värnpliktskontoren finns inga resurser för att fyllavakanser i ett sent läge. Man upplever det frustrerande attinte kunna fylla de behov förbanden har med de mestkvalificerade. Det gäller de befälsuttagna som utgör enviktig del i den befälskader som, om det blir ofred, skallvara ledare i strid.Önskvärt vore om man på universitet och högskolorinförde garantiplatser för dessa värnpliktiga somkommit in på universitet eller högskola. Då kunde deberörda värnpliktiga först genomgå sin militärtjänstgöringoch därefter uppta sina studier. Alternativt bör man finnanågon annan lösning vad gäller anståndsförfarandet,så att inte krigsorganisationen blir lidande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjlighet till anstånd förvärnpliktiga som antagits till utbildning vid universitet ellerhögskola.
mot · GH02Fö302 · 1994-01-25 00:00:00 — Stölder ur militära vapenförråd Antalet rån mot banker, postkontor, värdetransporteroch butiker ökar snabbt i . Vid många av dessaanvänds vapen som uppenbarligen kommer från militäravapenförråd. Det rör sig om automatvapen med storeldkraft, handgranater och sprängämnen.Även om militära vapen inte är de vanligaste vid rån såär de utan jämförelse de farligaste med sin förödandeeldhastighet och enorma genomslagskraft. om K-pistar, AK 4:or och AK 5:or. Bara månad 1993 har dessa vapen kommit tillanvändning vid två råntillfällen, det ena i i ochdet andra i utanför Sala.I det förra fallet ledde rånet till en sexårig pojkestragiska och för tidiga död. I det senare fallet kunde manefter en dramatisk polisjakt gripa rånarna tillsammans meden mindre vapenarsenal på en AK 4:a, en K-pist, en pistol,ett hagelgevär och två handgranater.Det är alldeles uppenbart att det är alldelesför lätt att komma över vapen i militära förråd. Det hängernaturligtvis samman med att hela vårt mobiliseringssystembygger på tanken att våra stridskrafter i händelse av krigeller krigsfara skall kunna mobilisera så skyddat som detöverhuvudtaget är möjligt.Detta kräver i sin tur ett stort antal utspriddamobiliseringsförråd, ofta på mycket ensliga platser i djupaskogar. Det säger sig självt, att sådana förråd blir svåra attbevaka och följaktligen lätta att ostört ta sig in i förillasinnade personer.Därför måste bevakningen bli bättre ocheffektivare. Det kan ske genom att militären själv (medhjälp av värnpliktiga t.ex.) förstärker bevakningen ellergenom att privata bevakningsbolag anlitas.Också förvaringen av vapen och ammunitionmåste göras säkrare. Förråden måste helt enkelt göras merastöldsäkra. En annan tänkbar åtgärd är att vapnen förvarasisärtagna med delarna placerade på olika platser.En del av dessa åtgärder kan komma att kosta pengar.De bör dock kunna finansieras inom befintliga ekonomiskaramar för försvaret. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bättre bevakning och säkrareförvaring av militära vapen.
mot · GH02Fö304 · 1994-01-25 00:00:00 — Försvaret har ett minskat behov av att alla ungdomargenomgår värnpliktsutbildning, och därför placeras en storandel i en utbildningsreserv, vilket innebär att denna gruppinte deltar i någon utbildning utan finns att tillgå vid ettkrisläge. I värnpliktslagen 1 kap. 4 § finns angivet på vilkagrunder befrielse från utbildning kan ske.En stor grupp, 11 897 personer, d.v.s. (1992) prövades avVärnpliktsverket och erhöll helt befrielse frånvärnpliktstjänstgöring av bland annat medicinska ochpsykologiska skäl. Under var det 159 personersom vid grundutbildningen var värnpliktsvägrare och 392personer som avvek under pågående utbildning.Det är ett fåtal personer med stark övertygelse, religiösaeller ideologiska skäl som vägrar värnplikt, och dessaäventyrar inte den totala utbildningen.Därför är det tveksamt om påföljden fängelse ska finnaskvar som sanktion för värnpliktsvägrare då ett mycket stortantal ungdomar står utanför värnpliktsutbildningen av fleraskäl och genom försvarets utbildningsreserv. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utmönstring av påföljdenfängelse vid vägran att delta i värnpliktsutbildning.
mot · GH02Fö305 · 1994-01-25 00:00:00 — Diskussionerna om det svenska reguljära försvarets nivåi framtiden pågår för fullt bland debattörer och andra. hävdar att efter dagar och Sovjetunionensupplösning kan försvaret bantas rejält. Andra menar att detär alldeles för tidigt att dra den slutsatsen.Demokratiprocessens utveckling och samhällsutvecklingeni övrigt i och andra s.k. öststater de närmaste årenkommer att vara avgörande för vilket försvar kanbehöva i framtiden.Det är emellertid sannolikt att den civila och den övrigafrivilliga delen av totalförsvaret kommer att fåen ökad betydelse för bevakning och försvar av bl.a.samhällsviktiga anläggningar och av lokalsamhället. Ensärskild vikt kommer naturligtvis dessa frivilligaförsvarsdelar att få om det reguljära försvaret bantasytterligare framöver.En viktig del i det frivilliga försvaret är hemvärnet, somgenom sin lokala förankring har en viktig och mycket godkännedom om förhållandena i just lokalsamhället. Det ärdärför angeläget att en god rekryteringsbas för hemvärnetsäkerställs för framtiden.En resurs som skulle kunna rekryteras i störreutsträckning än tidigare till hemvärnsförbanden äryrkesofficerare och de värnpliktiga officerare som utgår urden reguljära försvarsorganisationen. Dessa utgör en viktigresurs eftersom flera befäl med god utbildning kommer attbehövas i framtiden.En annan outnyttjad resurskategori utgör devärnpliktiga som i allt större antal inte ges grundutbildningi försvaret. Många av dessa som hamnar i den s.k.utbildningsreserven skulle säkert vara villiga att ingå ihemvärnet. Detta omöjliggörs emellertid på grund av att desaknar den militära grundutbildningen. Om de som vill ingåi ett hemvärnsförband ges en kortare skyddsvaktsutbildningså skulle de med fördel kunna krigsplacera i etthemvärnsförband och där ges i första handskyddsvaktsuppdrag och därmed frigöra bättre utbildadpersonal för andra uppgifter.Givetvis är det viktigt vid en utvidgad rekryteringsbas attpersonkontrollen är god så att inte olämpliga personerkommer in i totalförsvaret. Sekretessbestämmelserna idessa sammanhang är en hämmande faktor för dettaoch bör därför ses över. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utökade möjligheter tillrekrytering av hemvärnsmän.
mot · GH02Fö306 · 1994-01-25 00:00:00 — Utredning av värnpliktigas situation I takt med att antalet män som genomför singrundutbildning i försvaret sjunker så upplever de somfullgör sin utbildning en orättvisa i vissa ekonomiska ochsociala hänseenden gentemot dem som inte fullgörutbildningen. Det är viktigt för grundutbildningens statusoch de värnpliktigas trivsel att upplevda orättvisor igörligaste mån elimineras.Den som gör grundutbildningen förlorar tid för dencivila utbildningen och eventuell studieskuld skrivs uppäven för värnpliktstiden. En värnpliktig som antagits förnågon civil utbildning, men som måste uppge denna platsför grundutbildning i försvaret har ingen garanteradstudieplats att komma tillbaks till efter fullgjordgrundutbildning. Värnpliktig som efter grundutbildninghamnar i arbetslöshet har inte möjlighet att försörja siggenom arbetsmarknadsstöd. Fria kläder under permissiongäller inte för alla. Detta är några exempel på saker som devärnpliktiga upplever som otillfredsställande.Det är naturligtvis inte möjligt att i alla avseenden fulltut få bort upplevda nackdelar eller orättvisor i sambandmed grundutbildningen, men det är troligt att mera går attgöra för att det minskande antalet unga män som fullgör singrundutbildning i försvaret inte i onödan ska känna sigstyvmoderligt behandlade. En allsidig översyn avvärnpliktigas ekonomiska och sociala situation borde därförgenomföras genom att en utredning tillsätts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utredning av de värnpliktigasekonomiska, social och övriga betingelser.
mot · GH02Fö308 · 1994-01-25 00:00:00 — Den senaste tidens utveckling har visat attsäkerhetsfrågorna fått förnyad aktualitet. De områden därförnyad översyn av försvarssituationen är särskilt aktuellaär och Östersjöutloppen.Skånes försvar kräver -- med hänsyn till det öppnalandskapet -- ett starkt inslag av pansarfordon, i första handstridsvagnar.De är därför nödvändigt att försvar i tillräckligutsträckning förses med moderna stridsvagnar och attutbildningen för dessa sker i modern materiel. Oroande äratt Försvarsdepartementet inte planerar att tillföraRevingeförbandet modern stridsvagnsutrustning.Det är angeläget att de nyanskaffade stridsvagnarnafördelas så att utbildningen för försvar innefattarutbildning på modern materiel även i Revinge -- det av detvå skånska pansarförbanden som har de bästaövningsområdena och därmed även de bästaförutsättninarna för en effektiv utbildning på det områdesom är särskilt viktigt för försvar. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försvar.
mot · GH02Fö309 · 1994-01-25 00:00:00 — har de båda övningsskonerterna Falken ochGladan varit två mycket väl fungerande utbildningsplatserför svenska sjömän, blivande sjöbefäl ochgymnasieungdom. De byggdes för att ersätta skolfartygetJarramas, som är museifartyg i Karlskrona.Sommaren 1973 seglade jag själv med Gladan och kandärför av egen erfarenhet intyga vilken utvecklande ochberikande erfarenhet det är att få en sjöutbildning på dessafartyg. Den kamratanda, träning i samarbete ochansvarstagande som utbildningen innebär är svår att fånågon annanstans.Somrarna 1980, 1983, 1988 och 1992 stod Karlskronavärd för Cutty ' Race. De stora segelfartygenlockar mängder av publik, närmare en kvartsmiljon människor.I denna stora segeltävling, liksom i mängder av andra,som t.ex. , deltar Gladan och Falken ochrepresenterar på ett förtjänstfullt sätt.Efter att ha sett vilket fantastiskt stort PR-värdesegelfartygen har världen över har jag sett behovet av attSverige nu satsar på ett nytt, större segelfartyg, som kankomplettera och ersätta Gladan och Falken, så somJarramas gjorde 1947. I samverkan mellan industri ochflottan skulle vi kunna få en PR-maskin utan motstycke,billig i drift och en väl fungerandeutbildningsplats.Relationen till andra sjönationer, främstÖstersjöländerna, skulle stärkas, och turistvärdet skullevara än större. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bygga ett nytt och störreövningssegelfartyg, att finansieras inom anslaget för flottan,för att komplettera och ersätta övningsskonerternaGladan och Falken.