mot · GH02So458 · 1994-01-25 00:00:00 — Ersättning för psykologisk utredning och behandling Genom senare års s.k. Dagmar-avtal skapades vissabättre förutsättningar för enskilda att erhålla psykoterapioch psykoanalys genom att landstingen fått resurser att ibegränsad utsträckning teckna avtal om behandling hosprivata vårdgivare. Genom detta tog den långdragna fråganom ersättning för psykologbehandling och psykoterapi ettsteg framåt.Socialstyrelsen valde, utifrån sin uppgift att godkännaträffade avtal om psykoterapi, i sina rekommendationer tillLandstingsförbundet att med de resurser som stod till budsför 1990 prioritera behandling hos specialistkompetentpsykoterapeut.I sin information till landstingen inkluderadeLandstingsförbundet psykoanalytiker somvårdgivarkategori.Genom inriktningen på psykoterapi och psykoanalys påspecialistnivå möjliggjorde man för enskilda att i vissutsträckning kunna få denna både tidsmässigt ochekonomiskt resurskrävande behandling.Staten och sjukvårdshuvudmännen har enats omersättningen för 1994.Den relativt kraftiga höjning av medlen för psykoterapisom årets ''''-uppgörelse innebär visar med alltydlighet att kraftinsatser måste till för att svara mot destora behov som ännu är långt ifrån tillgodosedda.Fortfarande kan man se att i väldigt få fall -- trots köertill såväl offentliga som privata vårdgivare -- huvudmännenfört upp behov av psykologisk behandling i de vårdgarantiersom nu upprättas.Förutom de rent humanitära perspektiv ochrättviseperspektiv som kan läggas på att människor medpsykiska problem, av primär eller sekundär art, ej hartillgång till adekvata utrednings- och behandlingsresurserkan även ett ekonomiskt perspektiv urskiljas.De psykiska problemen åsamkar samhället mycket storakostnader både direkt och indirekt. En hel del av dessakostnader skulle kunna reduceras om adekvat behandlingsattes in på ett tidigt stadium.Här kan särskilt nämnas de betydande kostnader somåsamkas samhället på grund av att personer ej rehabiliterasför återgång till arbetslivet. Det är otillfredsställande attresurser från de särskilt avsatta medlen för tidigaarbetsrehabiliterande insatser, liksom medlen för kortandetav vårdköer -- vilket tidigare nämnts -- i sådan ringaomfattning används för psykologisk utredning ochbehandling.Detta trots att forskningsresultat i allt större omfattningpekar på de psykologiska faktorernas inverkan i dessa fall,för såväl motivation som uppkomst av ohälsa. behovetatt arbeta med de psykologiska faktorer som kan såvälmotverka som bidra till motivation för rehabilitering liksomde rent ohälsoframkallande faktorerna.Psykologisk behandling inbegriper mycket mer änpsykoterapi. Detta innebär att många typer av behandlinggenom nuvarande inskränkning i tillämpningen avDagmaravtalet endast i undantagsfall kommer ifråga, vilketinnebär att flera mindre kostnadskrävandebehandlingsalternativ ej tillämpas.Före en psykologisk behandling görs en kvalificeradpsykodiagnostisk bedömning för att kartläggaintellektuella, emotionella, personlighetsmässiga, socialaoch beteendemässiga störningar och tillgångar och derasrelation till klientens nuvarande och tidigare livssituation.Till den kvalificerade psykodiagnostiken hör att kunnavälja behandlingsalternativ -- men också att kunna avrådafrån en behandling som är inadekvat i sammanhanget.Genom att träffa rätt val av behandlingsmetod bidrar denlegitimerade psykologen till att den enskilde får rättbehandling som det blir samhällsekonomiskteffektivt.I legitimerade psykologers kompetens ingår att bedrivapsykologisk behandling. Sådan inkluderar olika metoder,t.ex. rådgivning, krisintervention, funktionsträning,desensibilisering, stödbehandling, par- ochfamiljebehandling, relationsbearbetning, gruppbehandling,självförtroendeträning samt psykoterapi på ickespecialistnivå. Vidare ingår att vid somatiska ochpsykosomatiska besvär samt vid stark smärtupplevelsebidra med psykologiska behandlingsinsatser. Inomområdena hälsopsykologi och neuropsykologi harpsykologiska behandlingsmetoder utvecklats.Allt fler personer överlever svåra trafikolyckor men medstora funktionsnedsättningar, vilket orsakar problem attleva ett fullvärdigt liv. Utifrån funktionsanalys och medhjälp av t.ex. kognitiv träning kan stora insatser göras avlegitimerade psykologer för rehabilitering av skallskadorsom uppkommit i detta sammanhang eller på annat sätt,t.ex. Motsvarande rehabiliteringsinsatserär tillämpliga på många av de fall av förslitningsskador,arbetsrelaterade stressymtom och psykisk ohälsa somskapas inom arbetslivet och som riskerar att leda till tidigutslagning från arbetslivet liksom övrigt socialt liv.Det är givetvis nödvändigt att satsa på behandling påspecialistnivå, såsom psykoterapi och psykoanalys, meninte tillfyllest att stanna vid denna nivå. Det är därför avstörsta vikt att även psykologisk behandling hos legitimeradpsykolog ersätts via på samma sätt somgäller för behandling av somatiska sjukdomar, utförda avlegitimerade läkare, liksom att psykologer används i allthögre grad när det gäller fördelningen av medlen för tidigoch samordnad rehabilitering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frågan om ersättning genomdet allmänna försäkringssystemet och de särskilda medlenför tidig och samordnad rehabilitering, för utredning ochbehandling utförd av legitimerad psykolog och avlegitimerad psykoterapeut, får sin snara lösning bl.a. inomramen för HSU 2000.