bet · GH01BoU15 · 1994-03-24 00:00:00 — Det statliga räntebidragetberäknas utifrån en subventionsränta som baseras påmarknadsräntorna för bostadsobligationer med en återståendelöptid av . Utlåningsräntan bestäms däremot avlåneinstituten efter ett påslag för olika former av omkostnader.Skillnaden mellan dessa räntenivåer har ökat under de senasteåren. uppgick ränteskillnaden till ca 0,25procentenheter. har ränteskillnadenuppgått till . I diagram 5 nedan redovisasränteskillnadens utveckling under den senaste femårsperioden.Diagram 5: Skillnaden melllan utlåningsräntaoch subventionsräntanKälla: och Bostadspolitikens inrikning och utformning m.m.Sedan några år har inriktningen av bostadspolitiken lagts om.Ett nytt finansieringssystem har införts. Mycket av denlagstiftning som var nödvändig för en i många styckencentralistisk styrning av bostadspolitiken har förändrats elleravskaffats. Dessa förändringar har förbättrat möjligheterna förde boende och de olika aktörer som verkar på bostadsmarknadenatt i samverkan skapa förutsättningar för ett boende därbostadskonsumenternas önskemål är vägledande liksom derasmöjligheter att i högre grad påverka boendets utformning ochkostnader. Det bör redan inledningsvis anföras att denomorientering som ägt rum mot ett synsättsom betonar vikten av att bostadspolitiken bör grundas på deboendes vilja och önskemål rimligen inte kan förväntas ske utanvissa övergångsvisa problem. Det bör också påpekas att denbostadspolitik som i sina huvuddrag skapades under och efterandra världskriget inledningsvis var framgångsrik och i mycketen förutsättning för att under tidigare decennier höjastandarden i boendet.Den bostadspolitik som förs bygger vidare i hög grad påuppfattningen att bostadspolitiken och bostadsfinansieringen ären del av den ekonomiska politiken och att det därmed intelängre vare sig är önskvärt eller motiverat att hävda enbostadspolitik där aktörerna på bostadsmarknaden är mer ellermindre oberoende av den ekonomiska politik som faktiskt förs.Utskottet, som i det följande bemöter den kritik som i vissamotioner förs fram mot den förda politiken, behandlarinledningsvis motioner i vilka begärs att en utredning tillsättsom bostadspolitiken.Förslag om en utredning om bostadspolitiken förs fram i niomotioner, samtliga utom en väckta av företrädare föroppositionspartierna. Motiven för förslagen är mer eller mindreallmänt hållna. I vissa av dem lämnas tämligen preciseradeförslag till riktlinjer för hur ett utredningsarbete börbedrivas medan i andra förslag förs fram utan att några meraomfattande motiveringar ges. I några av motionerna betonasvikten av att skapa en långsiktigt hållbar bostadspolitik somkan vinna en bred politisk förankring.I motion Bo218 (s) hemställs att föreslår regeringenatt en parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att lämnaförslag till en ny social och solidarisk bostadspolitik. Underrubriker såsom t.ex. Bostadsförsörjningen -- ensamhällsangelägenhet, Behov av metodskifte, Kommunernas ansvaroch Nya tag -- behov av ökad samstämmighet för motionärerna framde idéer och tankar som, enligt deras mening, bör ligga tillgrund för en bostadspolitik med en annan inriktning än dagens.De anser bl.a. att rätten till en god bostad är grundläggande iett samhälle som präglas av rättvisa, solidaritet och likamöjligheter i livet. Dagens bostadspolitik anses ha ökatklyftorna mellan medborgarna, något som tagit sig uttryck i attett ökat antal familjer har svårt att klara sinaboendekostnader. Antalet vräkningar har ökat.Bostadsrättsföreningar går i konkurs. Trots 50 000 tommalägenheter har många svårt att hitta en bostad. Allt flerautestängs från den reguljära bostadsmarknaden. Kommunernasansvar för bostadspolitiken har försvagats. En ökadboendesegregation har blivit följden. Motionärerna anser att deförändringar av bostadspolitiken som enligt dem behövs måstebygga på idéerna om en social bostadspolitik som syftar till engod bostad till rimlig kostnad. Det är viktigt att degrundläggande förutsättningarna som finansieringsvillkoren geruttryck för ligger fast över . Ettbostadsfinansieringssystem måste vara fördelningspolitisktträffsäkert, motverka att byggkostnaderna drivs upp, medverkatill ett jämnare resursutnyttjande, vara kostnadsmässigtneutralt mellan olika upplåtelseformer och mellan olikaårgångar.Även i s-motionerna Bo202 yrkandena 1, 5 och 6, Bo204 yrkande1, Bo211 yrkande 1, Bo214 och Bo242 yrkande 2 förs fram förslagom en parlamentarisk utredning av bostadspolitiken med ihuvudsak samma inriktning som den som ovan redovisats som motivför förslaget i motion Bo218 (s).I motion Bo231 (v) yrkande 6 föreslås att bör fattabeslut som ger en långsiktig social bostadspolitik.I motion Bo240 (fp) anförs bl.a. att den socialabostadspolitiken måste fortsätta och att de allmännyttigabostadsföretagen bör utvecklas så att de verkar på samma villkorsom övriga bostadsföretag.Bland de motioner som också bör behandlas i detta avsnitt ärNy demokratis partimotion Bo250 yrkandena 2 och 12. Motionärernaanför att bostadspolitiken rör alla medborgare. Dennaomständighet innebär att boendet och dess förutsättningar bör hahög prioritet i den politiska debatten. En förändring som skaparförutsättning för en långsiktig politik är enligt motionärernanödvändig. Subventioner och bidrag bör minska med attskatterna på boendet sänks i en takt som är ekonomisktgenomförbar. Bostadspolitiken måste präglas av långsiktighet.Den borde lyftas över block- och partipolitik och präglas av denlångsiktighet som ger medborgarna den planeringshorisont de harrätt att kräva. Genom teknikens stora landvinningar kommer synenpå boendet att förändras väsentligt. Motionärerna förordar ettriksdagens tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om att ge medborgarna långsiktiga och varaktiga reglerför sitt boende (yrkande 2) samt om en radikal förändring avframtidens boende m.m. (yrkande 12).Med anledning av förslagen i motionerna om en utredning ombostadspolitiken m.m. vill utskottet anföra följande.Utskottet har ovan sammanfattningsvis beskrivit de motiv somligger bakom den omorientering av bostadspolitiken som ägt rumde . Trots att ett nytt bostadsfinansieringssystemtillskapats och att förändringar gjorts i den lagstiftning somtill stor del varit en förutsättning för den bostadspolitik somtidigare förts vill utskottet hävda att de grundläggandebostadspolitiska målen i allt väsentligt ligger fast och attdessa mål omfattas av en stor majoritet i . Vidbehandling av motionsyrkanden (bet. 1991/92:BoU16 s. 21)och 1993 (bet. 1992/93:BoU11 s. 6--7), i vilka aktualiseradesden bostadspolitiska målsättningen, anförde utskottet:Sedan efterkrigstiden har det grundläggande bostadspolitiskamålet formulerats som att alla människor skall ha tillgång sund, rymlig, välplanerad och ändamålsenligt utrustad bostadtill ett rimligt pris. Som grund för de bostadspolitiskasträvandena har detta mål fortsatt giltighet. Med utgångspunkt ide boendes önskemål och den bostadsefterfrågan som finnsgäller frågan därför närmast hur det allmänt formulerade måletskall utvecklas och konkretiseras. Detta måste ske bl.a. pågrundval av de boendes egna prioriteringar. För att skapaförutsättningar härför måste bostadspolitiken utformas så attalla upplåtelseformer, bostadstyper och fastighetsägarebehandlas lika. De hittillsvarande regleringarna bör ersättasmed ett system där det är de boendes önskemål och behov som ärstyrande för bostadsefterfrågan och därmed också förbostadsmarknaden. Härigenom kan en balanserad bygg- ochbostadsmarknad i hela vårt land skapas.Utskottet kan inte finna att den nu i korthet redovisademålsättningen innebär ett avsteg från vad som väglettsamhällets bostadspolitiska insatser. Inte heller kan utskottetfinna att denna politik på något avgörande sätt skulle stå istrid med vad som i de nu aktuella motionerna framförts.Vad nu redovisats om det grundläggande bostadspolitiska måletfinner utskottet inte anledning att revidera. En genomgång avmotionerna, i den mån det i dessa förs en mera ingåendediskussion om bostadspolitikens mål och medel, ger vid handenatt det nu liksom tidigare finns en stor grad avöverensstämmelse mellan motionärerna och utskottet när detgäller synen på bostadspolitiken. En utredning om denbostadspolitiska målsättningen kan vid en sådan uppfattning inteanses meningsfull.Vad därefter gäller de medel som kan anses erforderliga ochlämpliga för att vidmakthålla denna politik råder uppenbarligendelade meningar mellan utskottet och motionärerna. Utskottet harsedan hösten 1991 ställt sig bakom de regeringsförslag sombehandlats i om en avreglering av det bostadspolitiskastyrsystemet. Att med bibehållande av de bostadspolitiska målenförenkla det system som kan behövas för att förverkliga målen ärenligt utskottets mening positivt. Befogad invändning kan interesas mot uppfattningen att den enskilde skall ges störremöjlighet att ta ett ökat ansvar för sitt boende. Att en sådanuppfattning kan föranleda en omprövning av de bostadspolitiskamedlen i avsikt att ersätta den tidigare styrningen med enpolitik där de boendes preferenser ges större tyngd kan, somanförts ovan, inte anses förvånande. Tvärtom får det ansesmotiverat att upphäva den lagstiftning och de regler i övrigtsom inte kan anses erforderliga för att ge genomslag åt enbostadspolitik som alltså mera än tidigare utgår från de boendesönskemål.Vad gäller frågan om en omprövning av det infördabostadsfinansieringssystemet vill utskottet erinra om att det,redan när beslutet om statens stöd för bostadsfinansieringenfattades i förutsattes att en avstämning avfinansieringssystemet skulle göras . har sig bekant kommer så också att ske. Det är, somockså betonas i några motioner och som utskottet framhållittidigare, viktigt att bostadspolitiken förs med fasthet ochkonsekvens och att klara regler ges för de boende och för demsom i skilda sammanhang har att genomföra denna politik.Utskottet finner med hänvisning till det nu anförda inteanledning föreligga att föreslå att göra ett uttalandeom tillsättande av en parlamentarisk utredning ombostadspolitiken. Inte heller finner utskottet anledningföreslå att göra de tillkännagivanden till regeringenom en omorientering av bostadspolitiken som förs fram i vissamotioner.Motionerna Bo202 (s) yrkandena 1, 5 och 6, Bo204 (s) yrkande1, Bo211 (s) yrkande 1, Bo214 (s), Bo218 (s), Bo231 (v) yrkande6, Bo240 (fp) och Bo242 (s) yrkande 2 avstyrks således.Två motionsyrkanden återstår att behandla i detta avsnitt. Detgäller yrkandena 2 och 12 i Ny demokratis partimotion Bo250.Motionärerna föreslår, som framgått ovan, att som sinmening bör ge regeringen till känna vad i motionen anförts delsom att bostadspolitiken bör utformas så att medborgarna geslångsiktiga och varaktiga regler för sitt boende, dels om att enutredning bör tillsättas med uppgift att utreda densamhällsförändring som beror av en radikal förändring avframtidens boende.Vad gäller frågan om behovet av långsiktiga och varaktigaregler för boendet finns -- som framgått ovan -- en bredsamstämmighet. Syftet med detta förslag, yrkande 2, får ansestillgodosett utan någon åtgärd. Vad gäller yrkande 12om en utredning av samhällsförändringen mot bakgrund avförändringar av framtidens boende är detta frågor som det iförsta hand får anses ankomma bl.a. på berörda forskningsorganatt överväga och aktualisera. I den mån frågorna är av denkonkreta karaktären att det finns anledning anta att behovföreligger av sådana överväganden som motionärerna efterlyserförutsätter utskottet att regeringen tar ansvar för atterforderliga utredningsinsatser genomförs. Med det anfördaavstyrker utskottet Ny demokratis partimotion Bo250 yrkandena 2och 12 om en utredning om samhällsförändringen m.m.Reduktionen av räntebidragenHösten 1992 träffade regeringspartierna och Socialdemokraternaen överenskommelse om den ekonomiska politiken. Som en del avdenna ingick att bostadssubventionerna skulle reduceras med 3miljarder kronor netto från , dvs. sedanhänsyn tagits till en trolig ökning av bostadsbidragen. Påförslag av finansutskottet (bet. 1992/93:FiU30 s. 150--153)beslöt att besparingen avbostadssubventionerna skulle ske med netto1994, med netto 1995 och med netto 1996. har därefter (bet. 1993/94:BoU3) beslutat hur de s.k. extra upptrappningarnaav den garanterade räntan skall fördelas på olika årgångar avbostäder så att besparingen kan genomföras. beslutinnebär genomsnittligt ökade boendekostnader med /m2för 1994 med /m2 och med /m2 för1996.Frågan om indragningen av räntebidragen har tagits upp imotionerna Bo202 (s) yrkande 2, Bo231 (v) yrkande 1 och Bo232(s) yrkande 1. I de båda s-motionerna tas upp frågan om, och iså fall hur, den nu redovisade besparingen på räntebidragen börgöras medan i v-motionen föreslås ett tillkännagivande tillregeringen om att alla ytterligare sänkningar av räntebidragenskall stoppas. I motion Bo232 (s) föreslås ett riksdagenstillkännagivande om att de beslutade besparingarna och1996 skjuts upp tills fastighetsmarknaden stabiliserats. När detär lämpligt att genomföra besparingen skall den fördelas påsamtliga upplåtelseformer och på hela bostadsbeståndet och intebara på den del av beståndet som omfattas avräntebidragssystemet. I motion Bo231 (v) föreslås att riksdagensbeslut om neddragning av räntesubventionerna för skallåterställas och inte genomföras i vad avser åren 1995 och 1996.Utskottet finner inte anledning föreslå att ändrasitt beslut om en reduktion avräntebidragen. Motionerna Bo202 (s) yrkande 2, Bo231 (v)yrkande 1 och Bo232 (s) yrkande 1 avstyrks således.Bostadskreditgivning och bosparandeVåren 1993 föreslog bostadsutskottet i ett yttrande (yttr.1992/93:BoU9y) till finansutskottet att en utredning borde görasom problemen på bostadskreditmarknaden m.m. Den av riksdagenbegärda utredningen lämnade sitt betänkande Stabilisering avbostadskreditmarknaden (SOU 1993:104) . Enproposition med förslag till åtgärder för att stabiliserabostadskreditmarknaden behandlades av (bet. 1993/94:BoU6). De regeringsförslag som dågodkände gick bl.a. ut på att alla krav slopades på visslånefinansiering för rätt till räntebidrag enligt äldre regler.Detta innebär att ägare av bostadshus som byggts eller byggts omunder senare år får möjlighet att omförhandla villkoren på gamlalån eller byta ut dem mot andra utan att räntebidraget därmedupphör. Vidare infördes en möjlighet att ta upp s.k.omfördelningslån för hus som --1992 byggtseller byggts om med stöd av då gällande regler. Lånen lämnas somett led i en ekonomisk rekonstruktion för att undvika enobeståndssituation. En statlig avgiftsbelagd kreditgaranti är enförutsättning för att sådana lån skall medges. I sammanhangetbör även erinras om den möjlighet som finns att, beträffandebostadsprojekt som påbörjas eller 1995, generellt över helalandet lämna kreditgaranti av garantiunderlaget. Ävenpågående projekt som vid ändringens ikraftträdande den 1 januari1994 inte fått statlig finansiering omfattas av ändringen.Frågan om bostadskreditgivningen tas upp i fyramotionsyrkanden, nämligen i motionerna Bo202 (s) yrkande 4,Bo232 (s) yrkande 12, Bo246 (c) och Ny demokratis partimotionBo250 yrkande 3.I motion Bo202 (s) kritiseras bl.a. de förutsättningar sommåste uppfyllas för att det skall bli möjligt att erhållaomfördelningslån. Vad motionärerna åsyftar är förhållandet atten förutsättning för lånet är att en obeståndssituation därmedskall kunna undvikas. Detta, menar motionärerna, gör det intemöjligt att ge omfördelningslån till ägare av sådana hyreshusoch bostadsrättsföreningar som verkligen är i riskzonen.I motion Bo232 (s) anförs att de förslag som regeringenförelade i avsikt att stabiliserabostadskreditmarknaden och som redovisats ovan inte är tillfyllest. Regeringen anses inte ha klarat av det uppdragriksdagen gav. Ytterligare åtgärder krävs för att görakreditinstituten intresserade av att delta ibostadsfinansieringen, bl.a. måste bankerna vara beredda tillnormalt risktagande i nya projekt. Räntebidragsindragningen,kravet på ökad egeninsats samt de stora s.k. räntemarginalernaär faktorer som, enligt motionärerna, bidragit till problemen påbostadsmarknaden. I motion Bo246 (c) anförs att åtgärder börvidtas så att bostadsbyggnadsprojekt till vilka det finnshyresgäster kan erhålla godtagbar finansiering.För cirka fyra månader sedan behandlade utskottet ochriksdagen regeringsförslaget om åtgärder för att stabiliserabostadskreditmarknaden. Även om det då i motioner riktades visskritik av förslagens enskildheter fördes i motionerna inte framnågon grundläggande kritik av förslagen på det sätt som görsi motion Bo232 (s) yrkande 12. De regler som diskuteras harvarit i kraft endast . Det finns enligt utskottetsmening ännu inte tillräckligt underlag för påståendet attåtgärderna inte är till fyllest. En eventuell omprövning avreglerna måste rimligen anstå tills erfarenheter av dem vunnits.Motionärerna anför bl.a. att bankerna måste vara beredda tillnormalt risktagande; en fråga som också tas upp i motion Bo246(c).Utskottet delar motionärernas oro för de stora svårigheter sommarknaden för bostadskrediter haft att möta . Attdenna marknad hårt drabbats av den djupa fastighetskris som i såhög grad påverkat stora delar av samhället ärovedersägligt. Denna omständighet tillsammans med de ökandekapitaltäckningskrav som ställs på banker ochbostadsinstitut har bidragit till att göra kreditgivningen änmera begränsad. Ytterligare en faktor som påverkarbostadsinstitutens bedömningar kan vara det stora antal tommalägenheter som finns, ca 55 000 . Det är i ochför sig förståeligt att instituten kan vara tveksamma till attmedverka i en finansiering om tvivel finns om lägenheterna kanhyras ut eller -- när det gäller bostadsrättslägenheter --säljas. Utskottet vill emellertid erinra om att vissa positivadrag också finns som torde bidra till att svårigheterna påbostadskreditmarknaden bör kunna lätta. Sålunda harbyggkostnaderna sjunkit och räntenivån minskat under de senasteåren.De åtgärder som vidtagits för att stabiliserabostadskreditmarknaden bör tillsammans med den i vissa fall numindre problematiska situationen på denna marknad kunna bidratill att kreditgivningen till bostäder förbättras. Så allmänthållna förslag om bostadskreditmarknaden som förs fram imotionerna Bo232 (s) yrkande 12 och Bo246 (c) bör enligtutskottets mening inte grunda en begäran tillregeringen. Inte heller har utskottet underlag för bedömning avden kritik mot ordningen med omfördelningslån som förs fram imotion Bo202 (s) yrkande 4. Motionerna avstyrks.Sättet att fastställa subventionsräntan tas upp i Nydemokratis partimotion Bo250 yrkande 3. Motionärerna anser medhänvisning till de kraftiga ökningarna av bankernasräntemarginaler att reglerna för att bestämma subventionsräntanmåste ses över och ändras.Utskottet delar motionärernas uppfattning om att mycket skullestå att vinna om ränteskillnaden, dvs. skillnaden mellanmarknadsräntan för fastighetslån och subventionsräntan,minskade. En starkt bidragande orsak till de högamarginalkostnaderna beror just på den ränteskillnad som tagitsut . Som framgår av diagram 5 i denstatistiska framställningen ovan har ränteskillnaden ökatmärkbart --1993. Fram till halvårsskiftet1991 låg den på . Detta betyder att månadskostnaden för ennybyggd trerumslägenhet enbart av detta skäl blivit ca 800 krhögre. uppgår ränteskillnaden i genomsnitttill drygt 1,5 procentenheter.Enligt vad utskottet erfarit följer regeringen utvecklingenmed stor uppmärksamhet. Regeringen avser också att ta uppöverläggningar med bostadslåneinstituten. Utskottet utgår frånatt regeringen även fortsättningsvis tar de initiativ som bidrartill att minska räntemarginalerna. Resultatet avöverläggningarna bör i lämpligt sammanhang redovisas förriksdagen.Syftet med förslaget i Ny demokratis partimotion Bo250 yrkande4 om subventionsräntan m.m. får med hänvisning till vad nuanförts anses tillgodosett utan någon åtgärd, varförmotionsyrkandet avstyrks.Förslag om ett premierat bosparande tas upp i motionerna Bo221(s) yrkande 2 och i Bo225 (m), i denna motion i motsvarande del.I den förstnämnda motionen anförs att alla oavsett boendeformskall kunna få del av bosparstimulansen.Regeringen har tillkallat en särskild utredaremed uppgift att lägga fram förslag om ett nytt statligtpremierat bosparande. Utredaren skall slutföra sitt uppdrag föreutgången av juni 1994.Utredarens förslag samt den kommande beredningen av det böravvaktas. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Bo221(s) yrkande 2 och Bo225 (m), denna motion i motsvarande del, omett bosparande.I motion Bo248 (c) föreslås ett tillkännagivande tillregeringen av vad i motionen anförts om att avgift skall kunnatas ut för de kostnader som uppstår då räntebidragstagare tilllångivare pantförskriver eller på annat sätt överför sin rätttill bidrag på denne.Som bakgrund till förslaget i motionen vill utskottet anföraföljande. Räntebidrag för bostadslån utbetalas i många falldirekt till långivaren. Detta kallas nettoavisering. Sedan 1993gäller att en avgift tas ut för att täcka statens kostnader försystemet med nettoavisering. De lån som omfattas av denavgiftsbelagda nettoaviseringen har beviljats enligt någon av deförordningar som tillämpades för lån enligt systemeller äldre. För bostadssubventioner enligt 1992 eller 1993 årssystem kan i vissa fall nettoavisering tillämpas. Någon avgiftför statens kostnader för nettoavisering enligt dessa system tasinte ut.I motion Bo248 (c) föreslås att avgift skall kunna tas ut ävenför de kostnader som staten har för nettoaviseringen avseendebostadssubventioner beslutade enligt 1992 och system.Utskottet delar motionärernas uppfattning. Det bör ankomma påregeringen att ansvara för att regler utarbetas så att det blirmöjligt att ta ut avgift för att täcka statens kostnader förnettoavisering även i de system som inte omfattas avnågon "nettoaviseringsavgift". Detta bör som sinmening ge regeringen till känna.Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningenUnder har flera förändringar gjorts i de lagarm.m. i vilka reglerats det statliga ansvaret förbostadsförsörjningen. Bostadsförsörjningslagen ochbostadsanvisningslagen har upphävts. Kravet på kommunerna attanordna bostadsförmedling har slopats liksom möjligheten förregeringen att förordna om bostadsförmedling. Enligtden stiftade lagen (1993:406) om kommunalt stöd tillboendet kan kommunen dock lämna enskilda hushåll ekonomiskt stödi syfte att minska deras kostnader för att anskaffa eller innehapermanentbostad. De nu redovisade förändringarna om detkommunala ansvaret för bostadsförsörjningen gäller . Åt en arbetsgrupp har uppdragits att följabostadsförsörjningen för sådana hushåll som kan ha svårigheteratt göra sig gällande på bostadsmarknaden. I arbetsgruppen ingårföreträdare bl.a. för Finans- och Socialdepartementen,, och Kommunförbundet.I två motioner aktualiseras frågan om kommunernas ansvar förbostadsförsörjningen. I motion Bo211 (s) yrkande 2 föreslås atten utredning tillsätts med uppdrag att utforma förslag till enny bostadsförsörjningslag som lägger fast kommunernas ansvar ochde allmännyttiga företagens centrala roll. Liknande förslag försfram i motion Bo406 (s). Enligt denna motion bör hosregeringen -- förutom frågan om kommunernas ansvar förbostadsförsörjningen -- också aktualisera frågor om kommunernasansvar för en sammanhållen bostadsförmedling och om kommunernasrätt att ta ut avgift för förmedling av bostäder.En del av det bostadspolitiska förändrings- ochförenklingsarbetet har inriktats på att avreglera den statligastyrningen av det kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen.Regeringens uppfattning utgår från att staten kan ha förtroendeför att kommunerna självmant vidtar de åtgärder som kan behövasför att invånarna skall få godtagbara bostäder.