bet · GH01SfU24 · 1994-05-31 00:00:00 — Enligt utskottetsuppfattning kan förbättrade villkor för medföljande tillUD-tjänstemän även innebära ökade förutsättningar för attförbättra jämställdhetssituationen inom utrikesförvaltningen.Utskottet har i flera tidigare betänkanden (/94:UU14)framhållit som angeläget att takten i departementetsjämställdhetsarbete ökas, bl.a. mot bakgrund av den vikt Sverigefäster vid kvinnors representation, särskilt på högre poster, ibl.a. FN-sekretariaten.Utskottet delar därför motionärens oro över de negativaeffekter för medföljande till UD-tjänstemän som inryms iförslaget om nytt pensionssystem ("Reformerat pensionssystem",SOU 1994:20). Förslaget är föremål förremissbehandling. I likhet med merparten av annan, nyare svensklagstiftning utgår förslaget från en jämställd situation mellani yrkesverksamma makar. Förslaget bygger pålivsinkomstprincipen, dvs. att inkomsten under helaförvärvslivet skall utgöra grund för pensionens storlek. Ilivsinkomsten skall inräknas sjukpenning, föräldrapenning,arbetslöshetsersättning och andra sociala ersättningar som intekommer medföljande UD-makar till del under utlandsvistelse. Somnoterats ovan är hemvändande medföljande inte heller berättigadetill KAS eller a-kassa, då de inte kan uppfylla kraven på femrespektive fyra månaders arbete under senaste 12-månadersperiod.Förslaget innebär också slopandet av den s.k. 15-årsregeln,vilket skulle få negativa konsekvenser för bl.a. UD-makar. Dessaär, som anges i motionen (Sf 202 (fp)), i regel högutbildade menhar ofta en ojämn inkomstprofil på grund av periodernautomlands. Förslagets s.k. garantipension, vilken kräver 40 årsbosättning i och bara skall kunna utbetalas till iSverige eller inom EES-området bosatta personer, skulle därtilläven kunna utesluta pensionsutbetalning till sådana medföljandesom är av utländsk (annan än EES) härkomst och vilka, exempelvissom en följd av att maken avlider, skulle välja att flyttatillbaka till sitt hemland. En växande andel av medföljandeUD-makar är av utländsk härkomst.Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet att enöversyn av UD-makarnas villkor inom socialförsäkringssystemet ärmotiverad.Utskottet anser därför att motion Sf202 (fp) bör tillstyrkas.Stockholm den 21 april 1994På utrikesutskottets vägnarPierre SchoriI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), (nyd), (), (),(), (), () ochIngbritt Irhammar (c).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Offentlig utfrågning i socialförsäkringsutskottet omförslaget till nytt pensionssystemBilaga 5Tisdagen den 19 april 1994Till utfrågningen har inbjudits företrädare för ett flertalmyndigheter och organisationer, vilka framgår av bilaga. Iutfrågningen har deltagit ledamöter och suppleanter isocialförsäkringsutskottet, se bilaga.Nedan följer en utskrift av vad som förekommit vidutfrågningenOrdföranden: mina damer och herrar till dennaoffentliga utskottsutfrågning om det nya pensionssystemet. Jaghälsar utskottets ledamöter välkomna. De är naturligt noghuvudpersonerna. Men jag säger också välkommen till alla er frånolika organisationer och alla de experter som har gjort detmöjligt för oss att få en allsidig belysning av ett nyttpensionssystem.Ett pensionssystem är en komplicerad fråga. Det har å enasidan kommit klagomål från flera håll på en ganska kortremisstid. Å andra sidan vet vi att detta är en fråga som harutretts , kanske nära nog . står vi inför ettbeslut i frågan.För att främst utskottets ledamöter skall få så gottbeslutsunderlag som möjligt, men också för att den intresseradeallmänheten skall kunna få god information, har vi valt att göradenna utfrågning offentlig. Därtill har vi fått god hjälp avTV 2, som kommer att sända hela utskottsutfrågningen mellan kl.9.00 och kl. 15.00.Jag skall ange några praktiska saker. Utfrågningen pågårmellan kl. 9.00 och . Vi har lunch tillkl. Vi har också kommit överens om en kaffepaus till . Det är viktigt att vi försöker hålla dessatider.Jag vill be er alla att ni trycker in den svarta knappen i erpulpet och talar så nära mikrofonen som möjligt. Då hörs det brai ljudupptagningen. Utfrågningen videobandas också.Utskottets ledamöter ställer frågor. Jag uppmanar ledamöternaatt ställa så korta och koncisa frågor som möjligt. Men jag berockså er som skall ge oss svar att svara så kort och koncist sommöjligt så att så många frågor och svar som möjligt hinns medunder dagen.Presidiet består av vice ordföranden ochföredraganden i utskottet . Själv heter jag GullanLindblad, och jag är ordförande. Vi skall hjälpas åt så att såmånga som möjligt skall få komma till tals och så att frågornablir belysta på ett så bra sätt som möjligt.Vi har valt att inleda med några damer och herrar somverkligen kan ekonomi. En frågeställning är följande: Är detnödvändigt att ändra pensionssystemet? Vi roar oss förnärvarande med att läsa igenom olika remissinstansers åsikter.Några har uttryckt att det är bra som det är. Varför skall vibyta? Vi har också hört i debatten att än den ena än den andragruppen förlorar. Allt detta vill vi ha belyst. Vi vill ocksåställa frågorna: Har vi något val? Varför byter vi system?Vi har valt att som inledare kalla tre personer som verkligenkan ekonomi. De skall var och en få ange vad de tycker ärviktigt. Först är det filosofie doktor . Därefter ärdet professor och professor . Jaghälsar er särskilt hjärtligt välkomna. Vi har lovat er, tillskillnad från de andra, att ni skall få hålla var sittinledningsanförande på ca 15 minuter.Agneta får börja. Eftersom hon har ett annat engagemangunder dagen, föreslår jag att vi ställer ett par frågor tillhenne nu efter hennes anförande. Om det finns ytterligare frågorfår vi vänta med dem till efter lunch. Jag vet att en delledamöter har frågor särskilt till hoppas att vi skall få en mycket intressant dag och att viskall få ett gott informationsutbyte. Återigen: Hjärtligtvälkomna.Agneta : Jag tackar för inbjudan. Jag är glad ochstolt över att få vara här och redovisa bl.a. minaforskningsresultat och därav följande synpunkter påpensionssystemet.Har vi något val? Måste vi verkligen byta system?Pensionssystem är långsiktiga åtaganden. Det är besvärligt attbörja ändra i dem. Det är besvärligt för dem som är gamla. Dehar små anpassningsmöjligheter. Det är besvärligt för dem som ärnära pensionsåldern. De har också relativt begränsadeanpassningsmöjligheter. Visst är det besvärligt. Det är fråga omstora saker. Pensionerna utgör i runda tal avbruttonationalprodukten -- vårt totala produktionsresultat. Detär inte någon småpotatis vi diskuterar här.Svaret på frågan om vi har något val är enligt mitt förmenandenej. Vi måste byta system. Problemen i dagens system ärsynnerligen allvarliga. De är dessutom kända sedan mycket långtid tillbaka. Föregångaren till dagens pensionsarbetsgrupp,Pensionsberedningen, lämnade ett digert betänkande där delistade ett stort antal problem. Efter varje problem framgickdet -- låt mig travestera det litet -- att de föreslog ingenändring. Det är detta som föranleder att jag hoppas att vii allra högsta grad föreslår en ändring.Allvaret i dagens system kan man illustrera på ett antal olikasätt. Det är långsiktigt ohållbart. Detta beror på bl.a. hur manhar valt att räkna upp pensioner, pensionsrätter och utgåendepensioner genom att indexera med inflation i stället för medtillväxt -- vilket är det som ger stabilitet i ettfördelningssystem. Detta gör att systemet är extremttillväxtkänsligt. Fördelningen mellan yrkesverksamma ochpensionärer bestäms inte av det som vi uppfattar som en rimligeller acceptabel fördelning utan den bestäms av tillväxttakten.Avgifterna måste höjas mycket kraftigt vid låg tillväxt, dvs.vi förväntar oss att våra barn och barnbarn skall betalaavgifter på av lönen vid låg tillväxt. Vid högtillväxt urholkas systemet så att det upphör att fungera enligtinkomstbortfallsprincipen.Förslaget med en ändrad indexering som Pensionsarbetsgruppenhar lagt fram undanröjer problemen. Såvitt jag kan se är det engod lösning att använda den indexeringsmetod som föreslås i dag.Nästa riktigt stora problem i dagens system är den bristandekopplingen mellan förmåner och avgifter. Reglerna iATP-systemet, dvs. golvet--taket, 15--30-årsregeln, innebär attdet finns ett litet samband mellan vad en individ betalar intill systemet och vad hon kan förväntas få ut. Det innebär samhällsekonomiska kostnader i form avsnedvridningseffekter. Dessutom leder det till vad jag kallarför perversa omfördelningseffekter. Med perversaomfördelningseffekter menar jag att de inte följer vad vitraditionellt förväntar oss av omfördelningspolitiken i Sverige.Inom ATP-systemet omfördelas inkomster frånlåginkomsttagargrupper till höginkomsttagargrupper. Det är vissabeteenden som gynnas.I det nya förslaget ingår det ett delförslag om enlivslöneprincip med en koppling mellan förmån och avgifter. Jagmenar att det är en mycket god princip. Vi slipper de storaskattekilarna. Vi blir av med de perversaomfördelningseffekterna. Pensionssystemet förhåller sig neutralttill individernas val av hur de vill organisera sina liv,framför allt vad gäller valet mellan marknadsarbete ochicke-marknadsarbete.Det finns ett antal undantag från livslöneprincipen.Naturligtvis kommer vissa människor att "drabbas" av enlivslöneprincip. Ser vi historiskt bakåt i tiden ser vi attvissa har haft ett sådant liv eller beteende att de skulle hafått en lägre pension med dagens föreslagna system. Men vi skallinte glömma bort att i viss utsträckning kan det nuvarandesystemet ha lett fram till det beteendet. Varje system och varjeregeluppsättning påverkar våra beteenden. Det är möjligt attnuvarande system har låst fast individerna i ett beteende somger lägre inkomst och lägre pension. Det är inte otroligt attdet är så.Man är inne på en farlig väg när undantag införs. Man skallvara medveten om att när man börjar införa undantag frånlivslöneprincipen och den starka kopplingen mellan förmån ochavgifter, säger man att det är någon annan som skall betala enviss individs pension. Det må vara hänt, bara man är tydlig ochexplicit.Skall det finnas undantag från livslöneprincipen för t.ex.studier, skall det explicit framgå att lågutbildade skallsubventionera högutbildades pensioner. Det må vara hänt, men detskall framgå explicit.Jag lämnar omfördelningsskälen till att vilja ha undantag förstudier därhän. Men låt mig påpeka att det finns ensamhällsekonomisk effekt av undantag för studier som kanske ärallvarligare än omfördelningseffekterna. Viktiga signaler tillframför allt ungdomar om vilka utbildningsinvesteringar som ärlönsamma går förlorade. De förstörs genom att subventionerinförs riktade mot vissa aktiviteter.Budskapet till ungdomarna är: Visserligen får du ingen lön somgör att denna utbildningsinvestering lönar sig, men du kommer såsmåningom att få en pension som är högre än vad din livsinkomstmotiverar.Jag menar att det är felaktigt att försöka locka folk att görafelaktiga investeringar. Det må vara utbildningsinvesteringareller andra investeringar.I dag och säkert kommer mäns ochkvinnors beteenden att skilja sig åt. Män och kvinnor arbetarfaktiskt ungefär lika mycket.Jag har valt att använda siffroröver mäns och kvinnors arbete. Ni ser att antalet arbetadetimmar för män och kvinnor är ungefär lika många . Vikan vidare se på vad detta arbete läggs. Ni ser att män till enmycket stor del utför marknadsarbete, dvs. avlönat arbete, ochkvinnor lägger ned en mindre del av sin tid på yrkesarbete ochmer på hemarbete. En del av detta hemarbete är naturligtvis vårdav barn.De flesta av oss vet att det krävs stora arbetsinsatser attdra upp ett par barn till vuxen ålder. Skall dettasubventioneras i pensionssystemet eller inte? Personligen är jagnågot tveksam. Men metoden att ge undantag för pensionsrätt förbarnår är, såvitt jag kan se, så litet snedvridande som möjligt,dvs. metoden förhåller sig relativt neutral till folks beteende.Kvinnors beteende leder naturligtvis till lägre pension. Omdet kommer att fortsätta att vara så skall vi låta vara osagt.Är det rättvist eller orättvist att man får en lägre pension?För att kunna diskutera rättvisa måste man jämföra vad som harbetalats in och vad som kommer ut i form av pension.Ann-Charlotte har för Pensionsarbetsgruppens räkninggjort vissa beräkningar. Dessa beräkningar är utförda påhistoriska data. De är utförda på intjänade pensionsrättighetermellan 1960 och 1990. Det gäller för personer födda mellan 1944och 1950.Siffrorna på denna overhead är sorterade efter inkomstnivå.Överst har vi högre tjänstemän, män och kvinnor. Längst nedfinns okvalificerade arbetare som vi förväntar oss ha de lägstalönerna. Slutsatsen av denna tablå är följande. Det nuvarandesystemet har inte varit specifikt gynnsamt för kvinnor. Det harvarit ett skäl till att påstå att det inte går att ta bort15--30-årsregeln, dvs. det skulle missgynna kvinnor. Vi kannaturligtvis inte med någon säkerhet uttala oss om vad somkommer att hända framöver. Men av dessa beräkningar får vi draslutsatsen att så har icke varit fallet hitintills. Hitintillshar högre tjänstemannakvinnor varit extremt gynnade, ochokvalificerade kvinnor i arbetaryrken har varit extremtmissgynnade. Där hittar vi extremgrupperna: kvalificeradekvinnor -- okvalificerade kvinnor.Min förtjusning i att dessa effekter kommer att försvinnahandlar naturligtvis om att jag personligen tycker att det ärsvårt att tänka mig att en kvinna i ett låglöneyrke skall bidratill min pension. Det är för mig en absurd omfördelningspolitik.Den delade pensionsrätten mellan makar skulle kunna ersätta des.k. Jag är glad åt att den delade pensionsrättenmellan makar äntligen har kommit med i ett förslag. Pensionenkan ses som en uppskjuten lön. Denna lön sparas. Allt annatsparande, all annan förmögenhet, delas mellan makar -- såvitt deinte avtalat om något annat. För mig är det då märkligt att denstörsta enskilda förmögenheten i de svenska hushållensförmögenhetsbild, nämligen de offentliga pensionerna, inte kandelas.I en familj kan man ha valt en fördelning av arbetet som göratt kvinnan har lägre lön än mannen med motiveringen att det ären familjeinkomst. Makarna kommer upp . Denhögavlönade mannen hittar en ung, vacker kvinna i stället förden 50--60-åriga hustrun. Då står naturligtvis hustrun där utanlön för den möda som hon har lagt ned under ett långt äktenskap.Det finns ett antal enskildheter i systemet som jag är mindreförtjust i. Det gäller avgifter över taket. Det gäller övergångsreglerna. De leder till enkraftig underfinansiering. Jag hoppas att jag kan återkomma tilldessa punkter efter lunch.Jag avslutar med att säga att jag i princip menar att dettaföreslagna system tar bort de stora besvären i det nuvarandesystemet. Det tar bort problemen med kommande generationer somannars skulle ha fått oerhörda avgiftshöjningar, och det tarbort perversa omfördelningseffekter i det nuvarande systemet ochdet tar bort skattekilar. Det finns vissa knepigheter kvar. Jaghoppas att de kan bearbetas och att det fattas ettpositivt beslut i frågan under våren.Maud Björnemalm: var positiv till deladpensionsrätt. Jag har en övergipande fråga. Är inte deladeATP-poäng en halvmesyr? Borde man inte också införa delningsrättnär det gäller avtalspensioner och andra förmåner, om enrättvisa med delade pensionspoäng skall uppnås?Agneta : Det var en svår fråga. Jag tycker att det ärvackert att förslaget har kommit så långt. Det är möjligt attdetta är nästa sak man skall tänka på.Ytterligare en sak som jag är nöjd med är att systemet intekommer att urholkas. Om man hade avstått från indexering avtaket, hade avtalspensionerna fått en oerhört större vikt.Avtalspensionerna innehåller omfördelningseffekter som är ännustörre och konstigare än ATP-systemet.Men detta var inte svar på din fråga. Huruvida man skall gåvidare med fråga om delad pensionsrätt har jag inte tänkt på.Lars : Jag tänkte inleda med några kommentarertill problemen med det nuvarande systemet.Det finns fyra svårigheter. Det första är att det är känsligtför ekonomiska och demografiska förändringar. Det andra är attdet är skattefinansierat. Det tredje är att det är systematisktsnedfördelande, och det fjärde är att det sker godtyckligaomfördelningar i meningen att samma livsinkomst ger olikapension. Stor inkomst kan ge låg pension osv. Det finns litetkoppling mellan inkomst och pension. Vill man se pensionen somen uppskjuten lön, är omfördelningarna inte specielltattraktiva.Jag tänkte nu diskutera tänkbara reformer.Det är viktigt att slå fast att vi måste beakta att vi redanhar ett fördelningssystem. Det går inte att komma ifrån depensionslöften som ligger i systemet -- i varje fall inte heltoch hållet. Det betyder att det måste finnas ettsystem där pensioner i stort sett finansieras med sammaårs avgifter.Enkelt uttryckt kan detta göras på två sätt.Det första sättet är att helt enkelt bestämma hur storapensionsåtaganden som finns. Man ser efter hur stora lönesummorsom det finns att beskatta, och man räknar ut vilken skatt sombehövs. Det är det s.k. förmånsbestämda systemet. Det kan blibåde dyrt och billigt för de förvärvsarbetande. Det beror påtillväxten, och det kan bli kraftiga spänningar mellanförvärvsarbetande och pensionärer.Det andra sättet är att börja med att se hur mycket vi har rådmed. Vilken skattesats kan vi klara? Sedan ser man hur mycketpengar som flyter in när lönesumman är känd. Därefter räknar manut vilket pensionsutrymme som finns tillgängligt och vilkenpension folk kan få.Kostnaden är fix, men utfallet kan bli mer eller mindreförmånligt beroende på tillväxten. Poängen med den modellen äratt levnadsstandarden för de förvärsarbetande och pensionärernautvecklas parallellt. Det är den senare modellen somPensionsarbetsgruppen presenterat som sitt förslag.Det systemet är avgiftsbestämt. En avgift bestäms påmakroplanet för att dimensionera systemet i dess helhet. Tilldetta kommer att man vill ha ett avgiftsfinansierat system. Detgamla systemet är skattefinansierat. Det finns inget direktsamband mellan den pension man får och den avgift man harbetalat in. Det skall nu finnas ett samband. skall det hållasreda på exakt hur mycket i avgift var och en har betalat in, ochpensionen beräknas i förhållande till vad som har inbetalts. Detbetyder att skattekilen i dagens system blir väsentligt mindre.Nu skall det vara ett fristående system. Det gamla systemet ärväldigt inflätat i statsbudgeten och därigenom föremål förprövning . Vidare skall det ske en viss fondering.Detta var de fyra grundpelarna i systemet. Sedan finns detmera sekundära ting, som att systemet skall utformas som enkombination av grundskydd och standardskydd. Standardskyddetskall spegla livsinkomsten. Det skall medges ett flexibeltuttag, dvs. en pension under livet som kan disponeras underolika lång tid.Agneta nämnde delad pensionsrätt, som alltså är entilläggsregel.Den tredje nivån i hur det hela skall dimensioneras är attdagens förmånsnivåer skall gälla. Detta var i korthetutgångspunkterna för förslaget.Tänkbara alternativ. Ett alternativ är att inte göra något ochbehålla dagens system. Då kan endera av två saker inträffa. Detena är att ATP spränger alla ramar och därför inte kan infria delöften som finns. Då gäller det att snabbt skaffa sig ettstandardskydd med hjälp av privata försäkringar. Det andra äratt det blir en tillväxt och att taket blir mer och mereffektivt i den meningen att fler och fler hamnar över taket. Dåbehövs det också privata försäkringar för att få ettstandardskydd. Hur tillväxten än blir är privata försäkringardet näraliggande alternativet till dagens system -- om intenågot görs.En annan variant är att aktivt försöka privatisera systemetgenom att försöka lösa ut de rättigheter som finns medförpliktelser av annat slag än pensionsrätt. Det finns en modellsom har diskuterats en del. Den innebär att dagens pensionsrättlöses in med statliga indexobligationer som folk kan använda föratt köpa privata försäkringar. I det fallet blir det fråga omfondering, eftersom privata försäkringar måste fonderas. Riskenär att man tvingas att dels skaffa sig den försäkringen, delsbetala räntan på indexobligationerna . Detblir en hård belastning på en generation.Om detta lyckas kan det bli en viss flexibilitet. Men man blirberoende av inte den svenska kapitalmarknaden -- det rör sig omtusentals miljarder -- utan hela världens kapitalmarknad. Det ärinte särskilt attraktivt.Jag vill påstå att dessa alternativ inte är bättre än de somPensionsarbetsgruppen har fört fram. Pensionsarbetsgruppen harvalt en helt rimlig modell. Det gäller fundamentet,utgångspunkterna, som jag har nämnt.Man kan dock ha invändningar mot vissa detaljer när det gälleröverbyggnaden på fundamentet.Först och främst är det inte konsekvent avgiftsbestämt. Enavvikelse är ju grundskyddet, som utgår oberoende av vilkaförutsättningar som finns. Det är regeln genom ett antalbasbelopp och är därmed skattefinansierat. Det finns också andraskattefinansierade förmåner, som t.ex. ersättningar förvärnplikt, studier och barnår. Det gör att det blir tvåprinciper i systemet.Jag uppfattar avgiftsfinansieringen som en av de viktigastekomponenterna. Man kommer till rätta med den stora skattekilen.Jag kan inte tänka mig någon annan åtgärd som kan ge lika storminskning av skattekilen i . Det rör sig om 15--20procentenheter i vanliga inkomstlägen. Över taket blir effektenungefär hälften så stor, men det är fortfarande en rejälsänkning av skattekilen.Om man skall gå strikt fram skall avgiftsfinansieringen varabaserad enbart på utbetald lön. Men man kan gå längre. Basen föravgifterna kan vara större om den är starkt korrelerad medlönen. Det går att ha sociala avgifter som är proportionella motlönen. Det kan vara lön och sociala avgifter, dvs.arbetskraftskostnaden, som bas och pensionsgrundande inkomst.Detta kan modifieras. Vi kan se på vad avgifterna användstill, dvs. sjukpenning, ersättningar av olika slag. Vi låter deutbetalningarna ingå i den pensionsgrundande inkomsten. Det bliren medveten omfördelning från personer som har små utfall avsådana ersättningar, de är litet sjuka, till personer som fårstora ersättningar, de är mycket sjuka eller arbetslösa. Detblir en omfördelning mellan personer med tur och de som harotur. Det kan vara en poäng.Jag kan se att man har tänkt i den riktningen iPensionsarbetsgruppen. Men man har dessutom lagt till en delannat och alltså lämnat det strikta sambandet mellan förmåneroch avgifter.Man har lämnat det strikta sambandet genom att inte räkna inersättningen utan i stället den bakomliggande inkomsten, som ivissa fall -- t.ex. förtidspensioner -- beräknas mera fritt frånden faktiska inkomsten. Återigen barnåren, studier ochvärnplikt.På det sättet har den pensionsgrundande inkomsten plussats påmed 15--i förhållande till lönesumman. Jag efterlyser ibetänkandet en redovisning av exakt hur mycket som ärskattefinansierat och hur mycket som är avgiftsfinansierat. Detär litet oklart, och det är svårt att få ut något avbetänkandet.Min personliga uppfattning är att man borde försöka attytterligare höja avgiftsinslaget genom att dämpa förmånerna sominte grundas på förvärvsarbete. En sådan förmån är förståsgrundskyddet. Man får diskutera vilken roll detta skall ha.Skall det vara ett överlevnadsskydd i ett i övrigtavgiftsfinansierat system eller skall det vara någon alternativprincip -- skall man ha rätt till pension oavsett hur mycket manhar arbetat?I och med dessa ändringar i överbyggnaden blir det ensammanblandning av pensionssystemet, statsbudgeten ochsocialförsäkringar i övrigt. Det blir inte den klarauppdelningen som var tänkt i utgångspunkten.Vidare var det fördelningspolitiken. Man får slå fast att denutjämning som sker i systemet sker på två sätt. Det ena sättetär att alla har samma delningstal. Det sker ingen uppdelningmellan män och kvinnor, olika yrkesgrupper, efter hur mycket manhar arbetat osv. Alla har samma delningstal. Det är på gott ochont. Det kan gynna höginkomsttagare och låginkomsttagare.