bet · GH01JuU13 · 1994-04-19 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag omlagstiftningsåtgärder mot rasistisk och liknande brottslighetjämte ett antal motioner. Utskottet tillstyrker regeringensförslag och avstyrker samtliga motioner.Till betänkandet har fogats tre reservationer från (nyd). I proposition 1993/94:101 () har regeringenföreslagit att anta av Lagrådet granskade förslag till1. lag om ändring i brottsbalken2. lag mot etnisk diskriminering3. lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången iarbetstvister4. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).Propositionen har hänvisats till arbetsmarknadsutskottet, sombeslutat överlämna propositionen såvitt avser förslaget om lagom ändring i till justitieutskottet.I detta betänkande behandlar justitieutskottet propositionen iöverlämnad del jämte dels ett antal motionsyrkanden som väcktsmed anledning av propositionen och som överlämnats avarbetsmarknadsutskottet, dels ett motionsyrkande som väckts medanledning av regeringens skrivelse 1992/93:157 om invandrar- ochflyktingpolitiken och som överlämnats avsocialförsäkringsutskottet samt dels ett antal motioner somväckts under den allmänna motionstiden åren 1993 och 1994.Arbetsmarknadsutskottet har behandlat propositionen i övrigt ibetänkandet 1993/94:AU9.Förslaget till lag om ändring i har fogats tillbetänkandet, se bilaga. Motioner väckta med anledning av propositionen1993/94:A34 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att rasistiska inslag i brottslighet börutgöra en straffskärpningsgrund,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av kriminalisering av organiseradrasism,1993/94:A35 av och (nyd) variyrkas1. att beslutar anta EDU:s förslag till ändring i 2kap. 14 § andra stycket regeringsformen, förslag till 16 kap. 7§ , förslag till 7 kap. 4 § punkt 16tryckfrihetsförordningen och förslag till ändring i 1 § lagen(1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om motiven för straffskärpningsregeln,3. att , om yrkande 2 inte bifalls, avslår förslagettill straffskärpningsregel.1993/94:A36 av m.fl. (s) vari yrkas1. att hos regeringen begär en utredning av fråganom straffrättslig reglering av allvarlig etnisk diskriminering,3. att beslutar att i enlighet med DO:s förslag ochmotionen införa en brottsbalksbestämmelse, som betecknas"organiserad etnisk förföljelse",4. att beslutar införa tillägg tillbrottsbalksbestämmelserna hets mot folkgrupp och olagadiskriminering för fall där brotten är grova, allt i enlighetmed vad som angetts i motionen.Motioner väckta under allmänna motionstiden 19931992/93:Ju607 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen framkommit om lagstiftning mot rasistiskaorganisationer.1992/93:Ju615 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av skärpning av de gällandelagarna mot diskriminering.1992/93:Ju617 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att rasistiska motiv skall räknas som enförsvårande omständighet vid brottslig verksamhet.1992/93:Ju618 av m.fl. (v) vari yrkas7. att hos regeringen begär förslag om lagstiftningmot organiserad rasism,8. att hos regeringen begär förslag om införande ibrottsbalken av rasistiska motiv som särskildstraffskärpningsgrund,1992/93:Ju619 av () vari yrkas4. att hos regeringen begär att lagförslag motorganiserad rasism framläggs på grundval av förre JKHans Starks utredning och i enlighet med vad som anförts imotionen i detta ämne,1992/93:Ju620 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att hos regeringen begär att ett förslag till lagmot rasistiska organisationer presenteras för i så godtid att lagen kan träda i kraft ,1992/93:Ju833 av m.fl. (fp, s, m, c, kds) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av lagen om hets mot folkgrupp,Motion väckt med anledning av skrivelse 1992/93:1571992/93:Sf22 av och (nyd) variyrkas17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förväntar sig ett förslagtill lag mot rasistiska organisationer i enlighetmed vad som förordats i motionen,Motioner väckta under allmänna motionstiden 19941993/94:Ju604 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom införandet av en obligatorisk samhällstjänst som en del istraffsatsen för brott där det finns bakomliggande främlings-och invandrarfientliga motiv.1993/94:Ju613 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en undersökning av den riktadebrottsligheten mot homosexuella i Sverige.1993/94:Ju615 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om lagstiftning om hets mot homosexuella,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en kartläggning av våldet mothomosexuella.1993/94:Sf616 av m.fl. (v) vari yrkas7. att hos regeringen begär förslag om lagstiftningmot organiserad rasism. BakgrundRegeringen tillkallade en särskild utredare(numera ordföranden i ) med uppgiftatt bedöma vilka alternativ som finns för att -- med bibehållenrespekt för föreningsfriheten -- genom lagstiftning pålämpligaste och effektivaste sätt utöka skyddet motorganisationer som i sin verksamhet främjar och uppmuntrar tillrasdiskriminering, överväga möjligheterna till lagstiftning motdiskriminering i arbetslivet samt se över lagen (1986:442) motetnisk diskriminering (dir. 1990:37). Utredningen antog namnetUtredningen (A 1990:04) för åtgärder mot etnisk diskriminering(EDU, nedan kallad utredningen).Utredningen lade fram delbetänkandet (SOU1991:75) Organiserad rasism. I delbetänkandet behandlas frågorom åtgärder mot rasistiska organisationer m.m. Utredningensslutbetänkande (SOU 1992:96) Förbud mot etnisk diskriminering iarbetslivet avlämnades . Betänkandena harremissbehandlats.Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag till lagstiftningsåtgärdersom skall motverka dels brottslighet med rasistiska ellerliknande motiv, dels etnisk diskriminering i arbetslivet.I propositionen föreslås att det i (BrB) införsen särskild straffskärpningsgrund för sådana fall där ett motivför brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller enannan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller någonannan liknande omständighet.I propositionen behandlas vidare -- mot bakgrund bl.a. av dekrav som följer av om avskaffandet av allaformer av rasdiskriminering -- frågan om införande av ettuttryckligt förbud mot rasistiska organisationer eller mot bl.a.deltagande i sådana organisationers verksamhet. I propositionengörs bedömningen att den svenska lagstiftningen i sin nuvarandeform uppfyller konventionens krav. Inte heller i övrigt bedömsskäl föreligga att föreslå förbud av angivet slag.Slutligen föreslås i propositionen att särskilda regler införsom förbud mot etnisk diskriminering i arbetslivet.ÖvervägandenInledningSom framgått inledningsvis behandlar utskottet i dettabetänkande propositionen såvitt den avser åtgärder för attmotverka brottslighet med rasistiska och liknande motiv.Nuvarande ordningDen svenska lagstiftningen innehåller inte något direkt förbudmot att bilda eller delta i organisationer som ägnar sig åtrasistisk verksamhet. Det är heller inte möjligt att tvångsvisupplösa sådana organisationer. Däremot är dessa organisationersmöjligheter att verka starkt begränsade genom att i stort settvarje annan form av yttring av rasism och etnisk diskrimineringär förbjuden i lagstiftningen.De grundläggande bestämmelserna om skydd mot etniskdiskriminering finns i regeringsformen. I 1 kap. 2 § slås fastatt den offentliga makten skall utövas med respekt för allamänniskors lika värde och för den enskilda människans frihet ochvärdighet, liksom att etniska, språkliga och religiösaminoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett egetkultur- och samfundsliv bör främjas. I 2 kap. 15 § sägs att lageller annan föreskrift inte får innebära att någon medborgaremissgynnas därför att han med hänsyn till ras, hudfärg elleretniskt ursprung tillhör en minoritet. Vidare stadgas i 2 kap.20 § första stycket 7 att utlänning här i riket är likställd medsvensk medborgare i fråga om skydd mot missgynnande på grund avras, hudfärg eller etniskt ursprung.Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns ett flertalstraffstadganden i BrB som direkt eller indirekt tar sikte påhandlingar eller yttringar som är rasistiska ellerdiskriminerande på något annat sätt. Dessa bestämmelser ärtillämpliga även när brottsligheten ingår som ett led i enorganiserad verksamhet.Av central betydelse i den svenska lagstiftningen mot rasismoch annan diskriminering är bestämmelsen om hets motfolkgrupp (16 kap. 8 § BrB). Den brottsliga gärningen består iatt någon i ett uttalande eller annat meddelande som sprids,hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annansådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Straffetär fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter.Det är enligt bestämmelsen straffbart såväl att göra ettuttalande som att sprida vad man hört av någon annan.Bestämmelsen omfattar inte endast muntlig och skriftligframställning utan även t.ex. framställning i bild som inte kananses som skrift samt åtbörder. En motsvarande bestämmelse omhets mot folkgrupp finns i tryckfrihetsförordningen (7 kap. 4 §11). Gärningen är således straffbelagd även när den begås itryckt skrift. Genom en hänvisning i 5 kap. 1 §yttrandefrihetsgrundlagen omfattas även andra massmedier.Den 1 januari 1989 trädde den senaste ändringen avbestämmelsen om hets mot folkgrupp i kraft (se prop.1986/87:151, 1987/88:KU36, rskr. 290, SFS 1988:835). Syftet medändringen var att ytterligare försvåra eller förhindraverksamhet i rasistiska organisationer. Det är numeratillräckligt för straffbarhet att ett hot eller ett uttalande avaktuellt slag över huvud taget sprids. Det år således otillåtetatt annat än inom den helt privata sfären sprida yttranden somuttrycker hot eller missaktning mot en folkgrupp. Ocksåspridning inom en förening eller annan avgränsad grupp avpersoner är efter ändringen straffbelagd. Skärpningen var avseddatt försvåra för rasistiska organisationer att nå ut med sittbudskap.Den som i näringsverksamhet, vid anordnandet av allmänsammankomst eller offentlig tillställning diskriminerar någon pågrund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung ellertrosbekännelse kan dömas för olaga diskriminering (16 kap. 9§ BrB). Bestämmelsen är också tillämplig vid diskriminering avnågon annan på grund av att denne har homosexuell läggning.Den som smädar någon annan genom kränkande tillmäle ellerannat skymfligt beteende med anspelning på ras eller etnisktursprung kan dömas för förolämpning (5 kap. 3 § BrB). Ettsådant brott får normalt inte åtalas av någon annan änmålsäganden. Om målsäganden anger brottet till åtal och åtalanses påkallat ur allmän synpunkt får dock åklagare åtala förförolämpning mot någon med anspelning på hans ras, hudfärg,nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse. Detsammagäller förolämpning av någon med anspelning på att han harhomosexuell läggning (se prop. 1986/87:124, SoU31, rskr. 151).Högsta domstolen har bedömt det som förolämpning att kalla enperson av främmande etniskt ursprung för "svartskalle" ochansett den kränkte berättigad till skadestånd jämlikt 1 kap. 3 §skadeståndslagen (1972:207). Vid bestämmande av skadeståndetsstorlek har bl.a. beaktat att yttrandet stridermot en grundläggande samhällsvärdering om alla människors likavärde oavsett ras, hudfärg och etniskt ursprung (NJA 1989 s.374).Även bestämmelserna om uppvigling kan vara tillämpliga motrasism (16 kap. 5 § BrB resp. 7 kap. 4 § 10tryckfrihetsförordningen och 5 kap. 1 §yttrandefrihetsgrundlagen). I angivna bestämmelser stadgasstraff för den som muntligen inför menighet eller folksamling, iskrift som sprids eller i något annat meddelande tillallmänheten uppmanar eller eljest söker förleda till brottsliggärning. Uppmaning som inte riktar sig till allmänheten utantill viss eller vissa personer kan enligt regler i 23 kap. BrBföranleda ansvar för anstiftan till brott eller, i vissa fall,för stämpling till brott.Det finns i BrB även andra straffbestämelser som, utan attspeciellt avse beteenden av rasistisk eller liknande karaktär,kan tillämpas för att skydda enskilda mot sådana övergrepp ochkränkningar. Som exempel på sådana straffbestämmelser kan nämnasmisshandel (3 kap. 5 § BrB), olaga tvång (4 kap. 4 §BrB), olaga hot (4 kap. 5 § BrB), hemfridsbrott (4 kap.6 § BrB), ofredande (4 kap. 7 §), skadegörelse (12kap. 1 § BrB), mordbrand (13 kap. 1 § BrB) ochtjänstefel (20 kap. 1 § BrB).Den 1 juli 1993 infördes skärpta straff för en rad brott (seprop. 1992/93:141, JuU16, rskr. Här kan nämnas attstraffmaximum för ofredande (4 kap. 7 § BrB) höjdes från sexmånaders till fängelse. I propositionen framfördes (s.32) att de allt synligare rasistiska tendenserna hos vissagrupper måste uppmärksammas, att staten med kraft måste visa attbrott med rasistiska motiv inte kan tillåtas samt att ettlångvarigt trakasserande med rasistiska motiv kan ha ett högtstraffvärde även om gärningarna i sig inte kan hänföras underannat straffbud än ofredande. I fråga om olaga vapeninnehavinfördes en särskild straffskala för brott som är grovt ochstraffmaximum höjdes från två till fängelse. Ipropositionen framhölls (s. 52) att utvecklingen ocksåinternationellt med politiska gruppperingar med allt öppnarefrämlingsfientlighet och rasism på sina program inger farhågor.FN-konventionen om avskaffande av alla former avrasdiskrimineringSverige tillträdde om avskaffandet avalla former av rasdiskriminering. Konventionen syftar tillfaktisk jämlikhet mellan människor utan åtskillnad på grund avras, hudfärg eller nationellt eller etniskt ursprung.Konventionsstaterna har åtagit sig att förbjuda och med allalämpliga medel, däribland den lagstiftning som omständigheternapåkallar, göra slut på rasdiskriminering från personers,gruppers eller organisationers sida (artikel 2 1 d). Staternaskall, i syfte att avskaffa rasdiskrimineringen och medvederbörligt beaktande av de principer som omfattas av denallmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och av derättigheter som uttryckligen anges i artikel 5, bl.a.olagligförklara och förbjuda organisationer och organiserad ochannan propaganda som främjar och uppmanar tillrasdiskriminering, samt förklara deltagande i dylikaorganisationer eller dylik verksamhet som en brottslig handling,straffbar enligt lag (artikel 4 b). I artikel 5 nämns bl.a.rätten till åsikts- och yttrandefrihet samt till församlings-och föreningsfrihet i fredligt syfte.Den fullständiga konventionstexten finns tillgänglig bl.a. sombilaga till betänkandet (SOU 1989:14) Mångfald mot enfald,lagstiftning och rättsfrågor.Utskottet återkommer senare i detta betänkande till frågan omtolkningen av bestämmelserna i av en ny straffskärpningsbestämmelse i BrBI propositionen föreslås att en särskild straffskärpningsgrundinförs som en ny punkt 7 i 29 kap. 2 § BrB för sådana fall därett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgruppeller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annanliknande omständighet.I motionerna 1992/93:Ju617 (fp) och 1992/93:Ju618 (v) begärsatt en särskild straffskärpningsbestämmelse införs ibrottsbalken för fall där det funnits rasistiska motiv för ettbrott.I propositionen (s. 21) konstaterar regeringen att det interåder någon tvekan om att brott med rasistiska och liknandemotiv har ett särskilt högt straffvärde och att det redan i möjlighet att beakta sådana omständigheter vidstraffvärdebedömningen. Enligt BrB:s straffmätningsregler skallnämligen vid bedömningen av ett brotts straffvärde särskiltbeaktas den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit,vad den tilltalade insett eller borde ha insett om detta samt deavsikter eller motiv som han haft (29 kap. 1 § andra stycketBrB). Motivet är således en faktor som skall beaktasvid bedömningen av brottets allvar.Den angivna bestämmelsen har enligt regeringen i dettasammanhang den nackdelen att den är allmänt hållen och avsermycket varierande förhållanden av såväl skärpande som mildrandekaraktär. Kritik har också enligt regeringen av och till riktatsmot åklagare och domstolar för att rasistiska och liknande motivinte uppmärksammats i erforderlig utsträckning vid bedömningenav olika brott. Det torde således, anför regeringen, förekommaatt exempelvis ett misshandels- eller skadegörelsebrott haftmotiv av rasistisk eller liknande karaktär, utan att dettauppmärksammats särskilt under utredningen eller i domstolen. Detfinns enligt regeringen mot den angivna bakgrunden anledning atttydligare än i dagens lagstiftning markera att kränkningar avrasistiskt eller liknande slag är omständigheter som bör ägnassärskild uppmärksamhet vid straffvärdebedömningen. En sådanregel bör också medverka till att sådana omständigheter bliruppmärksammade och att bevisning härom säkras redan påförundersökningsstadiet.Utskottet ställer sig i princip positivt till förslaget ipropositionen om att genom en ändring i BrB införa en särskildstraffskärpningsbestämmelse för rasistisk och liknandebrottslighet. Motionerna 1992/93:Ju617 och 1992/93:Ju618 fårhärigenom anses vara tillgodosedda och avstyrks. Till vissafrågor om den närmare utformningen m.m. av bestämmelsenåterkommer utskottet i det följande.I motion 1993/94:A34 (v) förordas att den föreslagnastraffskärpningsbestämmelsen skall omfatta också brott medrasistiska inslag.I betänkandet Organiserad rasism föreslås (s. 130 f) att intebara rasistiska motiv utan även rasistiska inslag i brottslighetskall utgöra en särskild straffskärpningsgrund. En sådanstraffskärpningsgrund skulle bli tillämplig på fall därrasistiska motiv kan misstänkas föreligga men bara ettrasistiskt moment kan bevisas. Som ett exempel på sådanbrottslighet nämns i betänkandet stölder där det huvudsakligamotivet att begå brott kan ha varit att komma över pengar mendär ett konsekvent val av brottsoffer av visst etniskt ursprungkan ha inneburit rasism. Som ett annat exempel anges ettmisshandelsbrott som kan ha sin upprinnelse i en i och för siginte rasistiskt färgad konflikt men där våldsanvändningen kan haåtföljts av rasistiska tillmälen.Regeringen ställer sig i propositionen (s. 23) tveksam tillden av utredningen föreslagna lösningen. Det finns, anförs det,en uppenbar risk att bestämmelsen, om varje inslag av rasismskall utpekas som en direkt straffvärdehöjande faktor, bliralltför allmänt hållen och tappar i precision. Dessutom påpekasatt mer allvarliga inslag av rasism och liknande kränkningar iett handlande i sig ofta utgör ett särskilt brott, exempelvishets mot folkgrupp eller förolämpning. Det betonas också attäven om förfarandet inte konstituerar ett sådant särskilt brott,inslag av berört slag givetvis, med tillämpning av de allmännastraffvärdereglerna i , kan påverka straffvärdet avett förfarande. Regeringen lägger mot bakgrund av det anfördainte fram något lagförslag i denna del.Utskottet instämmer i regeringens bedömning och avstyrkerbifall till nu berört yrkande i motion 1993/94:A34.I motion 1993/94:A35 (nyd) begärs ett klargörande om att denföreslagna särskilda straffskärpningsbestämmelsen skall varatillämplig också i fall då invandrare har rasistiska motiv föratt begå brott mot svenskar. Om detta inte görs klart yrkasavslag på förslaget i propositionen i denna del.I propositionen (s. 22) behandlas problemet med s.k. omvändrasism. Där anförs att den föreslagnastraffskärpningsbestämmelsen kan vara tillämplig inte bara närexempelvis svenskar ger sig på invandrare utan också i denmotsatta situationen, alltså när personer med utländskt ursprungangriper någon eller några just för att de är svenskar. Också ifall då både gärningsmannen och brottsoffret är invandrare kanbestämmelsen enligt propositionen vara tillämplig.Utskottet konstaterar att den aktuella bestämmelsen kan varatillämplig också i de fall som tas upp i motion 1993/94:A35.Motionen i denna del får anses tillgodosedd och avstyrks.Utskottets ställningstagande till de olika frågor som tagitsupp i detta avsnitt av betänkandet innebär att utskottettillstyrker det i propositionen framlagda förslaget till lag omändring i . Utskottet avstyrker därmed yrkandet imotion 1993/94:A35 om avslag på propositionen i denna del.Samhällstjänst vid rasistisk brottslighetI motion 1993/94:Ju604 (c) föreslås att samhällstjänst skallvara en obligatorisk del av påföljden för rasistiska brott.I svensk rätt saknas bestämmelser som ålägger domstolarna attvälja en viss påföljd för ett visst slag av brottslighet. Istället har det överlåtits åt domstolarna att -- inomtillämpliga straffskalor -- välja lämplig påföljd med hänsyntill den gärning som har begåtts och den tilltalades personligaförhållanden.Enligt 1 § lagen (1989:928) om samhällstjänst får rätten, istället för att döma till fängelse, i vissa fall meddela dom påskyddstillsyn med föreskrift om samhällstjänst i lägst 40 ochhögst . En förutsättning för att samhällstjänst skallkunna utdömas är att den tilltalade förklarat sig villig attfölja en sådan föreskrift.Straffsystemkommittén har i uppdrag att lägga fram förslag omhur samhällstjänst bör infogas som ett permanent inslag ipåföljdssystemet. I det sammanhanget skall kommittén bl.a. taupp frågan om den dömdes samtycke även måste vara enförutsättning för att döma till samhällstjänst. Etthuvudbetänkande skall avlämnas före utgången av år 1994.Utskottet anser att det måste få ankomma på domstolarna attinom tillämpliga straffskalor välja lämpliga påföljder förbrott. Utskottet är således inte berett att förorda en regleringsom innebär att samhällstjänst alltid skall utdömas sompåföljd vid rasistisk brottslighet. Motion 1993/94:Ju604avstyrks.Förbud mot organiserad rasismI flera motioner begärs lagstiftning om förbud mot organiseradrasism. Önskemål härom förs fram i motionerna 1992/93:Ju607(kds), 1992/93:Ju618 (v), 1992/93:Ju619 (s), 1992/93:Ju620(nyd), 1992/93:Sf22 (nyd), 1993/94:Sf616 (v), 1993/94:A34 (v),1993/94:A35 (nyd) och 1993/94:A36 (s).I betänkandet Organiserad rasism lades fram ett förslag om attinföra straffbestämmelser för organiserad rasism och stöd åtorganiserad rasism. Regleringen föreslogs ske i en ny 7 § i 16kap. Utredningen föreslog också en utvidgning avbegränsningen i föreningsfriheten i 2 kap. 14 § andra stycket RFsamt ändringar i bl.a. TF.I propositionen (s. 14 f) ställs frågan om den svenskalagstiftningen uppfyller de krav som ställs i 1971 årsFN-konvention om avskaffandet av alla former avrasdiskriminering. Utredningen har uppfattningen att så ärfallet.Inledningsvis har översiktligt redogjorts för innehållet i dennämnda konventionen.I propositionen anför regeringen att enskilda ledamöter i har kritiserat och hävdat attvi, för att uppfylla konventionens krav, är skyldiga att införaett uttryckligt förbud mot rasistiska organisationer. Enligtregeringen har dock , liksom flera andra stater, hittillsansett att konventionen inte innebär en absolut plikt attlagstifta om ett sådant förbud, utan att varje stat har rätt attsjälv bestämma vilka metoder som skall användas för attuppfylla konventionens syfte. Trots att saknar ettuttryckligt organisationsförbud har enligt regeringen också vårinställning varit att vår lagstiftning uppfyller konventionenskrav. Skälet till detta ställningstagande är, anförs det, attvår lagstiftning medför att varje yttring av rasism ärförbjuden; lagstiftningen är därför tillräcklig för att ipraktiken tvinga organisationer som främjar rasdiskrimineringtill passivitet.