bet · GI01FiU1 · 1994-12-13 00:00:00 — 63 (mp)45. beträffande ändring av sjuk- och föräldraförsäkringen m.m.att avslår motionerna1994/95:Fi2 yrkandena 16 och 17 samt1994/95:Fi6 yrkande 5,res. 64 (c)res. 65 (kds)46. beträffande bostadstillägg till pensionäreratt med bifall tillproposition 1994/95:25 avsnitt 7 yrkande 9och med anledning av motion1994/95:Fi4 yrkande 14samt med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkande 5,1994/95:Fi2 yrkande 12 och1994/95:Fi6 yrkande 4godkänner vad regeringen förordar om förbättring av det särskildabostadstillägget till pensionärer samt som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om en analys av levnadsnivån för pensionärerna,res. 66 (m)res. 67 (c)res. 68 (kds)47. beträffande barnbidrag och flerbarnstilläggatt med avslag på motionerna1994/95:Fi2 yrkande 13,1994/95:Fi3 yrkande 10 och1994/95:Fi4 yrkande 10antar det i proposition 1994/95:25 avsnitt 7 yrkande 1 framlagda förslagettill lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag,res. 69 (c, kds)res. 70 (fp)48. beträffande bidragsförskottatt med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkande 7 och1994/95:Fi4 yrkande 12antar de i proposition 1994/95:25 avsnitt 7 yrkandena 4 och 5 framlagdaförslagen tilldels lag om ändring i lagen (1964:143) om bidragsförskott,dels lag om ändring i lagen (1984:1096) om särskilt bidrag till vissaadoptivbarn,res. 71 (m)res. 72 (v)49. beträffande preskriptionstiden för underhållsbidragatt med avslag på motion1994/95:Fi4 yrkande 11antar de i proposition 1994/95:25 avsnitt 7 yrkandena 2 och 3 framlagdaförslagen tilldels lag om ändring i ,dels lag om ändring i utsökningsbalken,med den ändringen i tillämpningsbestämmelserna till nämnda lagar att denursprungliga förfallodagen bestäms till ,res. 73 (v)50. beträffande familjestödetatt avslår motion1994/95:Fi2 yrkande 9,res. 74 (c)51. beträffande avgiftsväxling mellan egenavgifter ocharbetsgivaravgifteratt med anledning avproposition 1994/95:25 avsnitt 7 yrkandena 7 och 8samt med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkandena 4 och 11,1994/95:Fi5 yrkandena 7--9,1994/95:Sf4 och1994/95:Sf6dels antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1994:000) om ändring i lagen (1981:691) omsocialavgifter,dels antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1994:000) om allmänna egenavgifter med de tilläggenatt 3 § och punkt 1 av övergångsbestämmelserna erhåller den i bilaga 2som Utskottets förslag betecknade lydelsen samt beslutar om sådanändring av ingressen till nämnda lag som föranleds härav,res. 75 (m, c, fp, kds)res. 76 (mp)52. beträffande framtida avgiftsuttagatt med bifall tillproposition 1994/95:25 avsnitt 7 yrkande 10och med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkandena 6 och 12,1994/95:Fi2 yrkande 11 och1994/95:Fi4 yrkande 16godkänner vad regeringen förordar om uttaget av allmänna egenavgifter åren1996--1998,res. 77 (m, c, kds)res. 78 (v)53. beträffande socialavgifter på vinstandelaratt avslår motionerna1994/95:Fi1 yrkande 13,1994/95:Fi2 yrkandena 15 och 18,1994/95:Fi3 yrkande 8,1993/94:Sf262 och1993/94:Sk353 yrkandena 11 och 12,res. 79 (m, c, fp, kds)54. beträffande särskilda löneskatter samt premieskatt förgrupplivförsäkringaratt med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkande 29,1994/95:Fi2 yrkandena 28, 30 och 31 samt1994/95:Fi5 yrkandena 10--12antar de i proposition 1994/95:25 avsnitt 8 yrkandena 11, 14 och 15framlagda förslagen tilldels lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissaförvärvsinkomster,dels lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt förgrupplivförsäkring, m.m.,dels lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt påpensionskostnader,res. 80 (m, c, fp, mp, kds)55. beträffande förtidspensionärer m.m.att avslår motionerna1994/95:Fi1 yrkandena 8--10,1994/95:Fi2 yrkande 10 och1994/95:Fi4 yrkande 15,res. 81 (m)res. 82 (c)Övriga besparingar inom statsförvaltningen56. beträffande besparingar inom områdeatt avslår motion1994/95:Fi9,res. 83 (m, kds)57. beträffande besparingar inom område, m.m.att avslår motionerna1994/95:Fi2 yrkande 19,1994/95:Fi3 yrkande 11,1994/95:Fi4 yrkandena 7 och 8 i denna del,1994/95:Fi5 yrkandena 30 och 31 samt1994/95:Fi14,res. 84 (c, fp, v, mp, kds)58. beträffande besparingar inom Försvarsdepartementets områdeatt avslår motionerna1994/95:Fi4 yrkande 6,1994/95:Fi5 yrkande 32 och1994/95:Fi8,res. 85 (m)res. 86 (v)res. 87 (mp)59. beträffande besparingar inom områdeatt avslår motionerna1994/95:Fi2 yrkande 47,1994/95:Fi5 yrkande 37 och1994/95:Fi7,res. 88 (c, mp, kds)60. beträffande räntebidrag och fastighetsskattatt med bifall till proposition1994/95:25 avsnitt 8 yrkandena 8 och 30samt med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkandena 30 och 31,1994/95:Fi2 yrkandena 26 och 45 samt1994/95:Fi5 yrkandena 19 och 20dels antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1984:1052) om statlig fastighetsskatt,dels godkänner vad regeringen förordar om slopad extra höjning 1995och 1996 av den garanterade räntan för räntebidrag enligt äldre regler,res. 89 (m, c, kds)res. 90 (fp)res. 91 (mp)61. beträffande fastighetstaxeringaratt avslår motion1994/95:Fi5 yrkandena 21 och 22,res. 92 (mp)Inriktningen och omfattningen av besparingar ochinkomstförstärkningar62. beträffande inriktningen och omfattningen av besparingar ochinkomstförstärkningaratt med bifall tillproposition 1994/95:25 yrkande 2och med avslag på motionerna1994/95:Fi1 yrkande 2,1994/95:Fi2 yrkandena 8, 44 och 55,1994/95:Fi3 yrkande 17,1994/95:Fi5 yrkandena 3--5 och1994/95:Fi6 yrkande 3godkänner inriktningen och omfattningen av de besparingar ochinkomstförstärkningar som regeringen förordar i avsnitt 5,res. 93 (m)res. 94 (c)res. 95 (fp)res. 96 (mp)res. 97 (kds)Övriga frågor63. beträffande konvergensprogramatt avslår motion1994/95:Fi1 yrkande 46,res. 98 (m)64. beträffande återbetalningsprogram för banksektornatt avslår motion1994/95:Fi2 yrkande 54.res. 99 (c)Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast en bordläggning.Stockholm den 13 december 1994På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit:Jan (),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),() ochThomas (). Riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1)(), (), (), LennartHedquist (m), (), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken oppositionspartiernas förslag till riktlinjer för denekonomiska politiken börjar med "Vid en jämförelse" och slutar med "Fi6 (kds)yrkandena 1 och 2" bort ha följande lydelse:Det ekonomiska läget hösten 1994De aktuella bedömningarna av den ekonomiska utvecklingen i för denärmast kommande åren pekar mot en klar förbättring av den ekonomiskasituationen. I det tidigare avsnittet i betänkandet om den ekonomiskautvecklingen i fram t.o.m. redovisas propositionens prognos.Avdenna redovisning framgår att regeringen för förutser attinvesteringsökningen blir kraftig, att den privata konsumtionen upphör attminska som den offentliga konsumtionen åter börjar öka.Den ökade investeringsaktiviteten är en följd av dels den allt snabbarekonjunkturförbättringen, dels det genom den förra regeringens åtgärderförbättrade klimatet för företagande och investeringar.Den snabbt växande industriproduktionen har sålunda framkallat ett kraftigtomslag i näringslivets investeringar, där ökningstakten på årsbasis kan väntasligga kring både 1994 och 1995. Totalt sett hålls emellertidbruttoinvesteringarna tillbaka av det fortsatta fallet i bostadsbyggandet. Attde investeringsstimulanser som föreslås skulle ge de positiva effekter påsysselsättningen som anges i propositionen är ytterst tveksamt.Som ett led i besparingsarbetet lyckades den förra regeringen hålla en realtoförändrad offentlig konsumtion. Den nye finansministern förutser nu ettomslag, förmodligen främst som en följd av ökade statliga insatser för attstimulera byggmarknaden. Det kan dessutom ifrågasättas om inte planeradekommunalskattehöjningar kommer att ge upphov till en ej förutseddvolymökning inom denna sektor.Med tanke på de pålagor som hushållen kommer att drabbas av på grund av deåtgärder som föreslås i propositionen är det knappast troligt att den privatakonsumtionen kan undgå att minska. Det går därför inte att utesluta atttillväxten kommer att ligga under de som anges i propositionen.Förutsättningarna för den ekonomiska politikenÄven om fortfarande brottas med kvarstående strukturproblem iekonomin, är förutsättningarna för att komma till rätta med dem och läggagrunden för en god, balanserad tillväxt mycket gynnsamma. Kontrasten är stormot läget , då den förra socialdemokratiska regeringen försattSveriges ekonomi i fritt fall.Under mandatperioden 1991--1994 bromsades ekonomins fall och en återhämtninginleddes. Återhämtningen försvårades av återkommande internationell ränte- ochvalutaturbulens. Den var särskilt allvarlig sommaren och , och denmedförde att tvingades överge den fasta växelkursen och övergå tillrörlig växelkurs.Fyrpartiregeringen hade som mål att föra in i det europeiskasamarbetet genom förhandlingar om medlemskap i den Europeiska unionen; attbryta den ekonomiska stagnationen och återupprätta som tillväxt- ochföretagarnation; att förbättra välfärden och den sociala omsorgen, bl.a. genomen valfrihetsrevolution i välfärdspolitiken; och att forma en miljömässigtlångsiktig och hållbar utveckling.På alla dessa områden nåddes betydande framsteg. Ett medlemsavtal med EU blevklart, tillväxten började öka, medborgarnas valfrihet stärktes och ettkretsloppstänkande infördes. Det var särskilt de mindre och medelstoraföretagens villkor som stod i fokus för den ekonomiska politiken. Skadligaskatter sänktes eller avskaffades, avregleringar genomfördes inom en radområden, inte minst arbetsmarknaden, riskkapitalförsörjningen ochinnovationsstödet förbättrades och socialförsäkringssystemen förändradesför att skapa bättre incitament. En rad andra strukturella reformergenomfördesför att öka ekonomins utvecklingskraft. Finanskrisen kunde genom en serieåtgärder övervinnas än vad någon vågat hoppas.Ett flerårigt saneringsprogram antogs för de offentliga finanserna med måletatt stabilisera den offentliga skulden . De offentliga finansernaförstärktes med i minskade utgifter och 28miljarder kronor i ökade skatteinkomster/avgifter. De beslutadeförstärkningarna av de offentliga finanserna motsvarade en långsiktig effektpådrygt av BNP. Tillsammans med återstående delar av saneringsprogammetuppgick effekterna till eller av BNP.Utskottet kan nu konstatera att resultatet av politiken innebar att läget iekonomin inte bara stabiliserades utan att en god grund lades för en starkuppgång. Den ekonomiska utvecklingen bottnade vid mitten av ochdärefter har uppgången successivt skjutit fart. Export, produktion,investeringar och sysselsättning har ökat. Underskottet i de offentligafinanserna har börjat minska.Men är för att rätta till de djupgående strukturfel somblev följden av 1980-talets felaktiga inriktning av den ekonomiska politiken.Det stora problemet är att arbetslösheten är mycket stor, även omden befinner sig på nedgång. Likaså kvarstår det offentligaupplåningsbehovet som ett betydande problem, även om utvecklingen även här gåråt rätt håll.Regeringens förslag till inriktning av den ekonomiska politikenInledningsvis vill utskottet här framhålla att propositionens disposition äroklar, vilket bl.a. medför att den är svårläst. Motiveringarna för ochkonsekvenserna av föreslagna åtgärder är ofta ofullständigt belysta.Propositionen har uppenbarligen tillkommit under stark tidspress och utandjupare analyser. Den saknar sifferuppgifter om utvecklingen av statenslånebehov och statsskulden.Räntestegringen och kronförsvagningen ledde till att även dendåvarande oppositionen insåg att statsskulden måste stabiliseras. Manaccepterade den tidigare regeringens mål att detta måste ske senast år 1998.Kravet på en inom rimlig tid genomförd sanering av offentliga utgifter kom attomfattas av samtliga riksdagspartier.Den nu föreliggande propositionen är avsedd att omsätta budgetsaneringen ipraktisk handling. Enligt utskottets uppfattning är emellertid de s.k. skarpaförslagen främst inriktade mot skattehöjningar medan sparförslagen är för småoch oklara till sin innebörd och baktunga. Det paket som föreslås ipropositionen uppges leda till nettobesparingar på nära 21 miljarder kronorochinkomstförstärkningar på drygt 36 miljarder kronor.Enligt regeringen skall således saneringen av statsfinanserna till mer än tvåtredjedelar ske genom höjda skatter på företagande, sparande, arbete ochboende. Utskottet kan inte se annat än att denna inriktning av finanspolitikenfår effekter, som strider mot uttalade syften att förstärka tillväxten, ökainvesteringarna och antalet arbetstillfällen i den enskilda sektorn samt hållainflationen nere. Uppläggningen går på tvärs mot vad ekonomisk sakkunskapanvisar och mot vunna erfarenheter av utländska försök till statsfinansiellsanering, huvudsakligen baserade på skattehöjningar.En mycket allvarlig svaghet i regeringens förslag till budgetsanering är attåtgärderna i flera fall kommer att göra det svårare att driva företag --särskilt små företag -- i . Detta framgår tydligt av följandesammanställning av i propositionen föreslagna åtgärder.Dubbelbeskattningen återinförs. Det försvårar anskaffningen av riskkapital,särskilt i små företag.Rätten att kvitta en förlust i ett nystartat småföretag mot inkomst av tjänstslopas. Den kvittningsrätten är starkt motiverad för att stimulera anställdaatt våga språnget att starta eget.Arbetsrätten krånglas till. Nästan entydiga rapporter tyder på att de små menviktiga förändringar som genomfördes har varit positiva försmåföretagen. De något mer flexibla reglerna för provanställningar har säkertstimulerat den kraftiga sysselsättningsökningen inom industrin de senastemånaderna. De nya turordningsreglerna vid arbetsbrist har huvudsakligen haftpsykologisk betydelse, då de infördes i ett skede då varslen låg på en mycketlåg nivå, men i de företag som trots allt tvingats skära ner har de nyareglerna också varit praktiskt viktiga. Det förhållandet att de spärrar som detidigare reglerna innebar till en del avlägsnades kan också ha medfört en merpositiv inställning till nyanställnigar i mindre företag.Det fackliga vetot mot entreprenader återinförs. Tillsammans med signaler ikommunerna om mindre konkurrens kommer detta utan tvekan att försvåra förföretag som vill lägga anbud på verksamhet.Den allmänna och obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen avskaffas ochförsäkringen görs i stället formellt frivillig och kopplad till fackligakassor. Reglerna ändras så att ersättningsperioden i princip blir evig. Dettaär enligt utskottets mening ett allvarligt bakslag för den generellavälfärdspolitiken och riskerar dessutom att starkt försämra arbetsmarknadensfunktionsduglighet.Sociala avgifter på vinstandelar återinförs. Det innebär ett brott motuppfattningen att vinstandelar skall uppfattas som just andelar i vinsten ochen återgång till uppfattningen att de skall betraktas som en form av lön. Frånsåväl arbetsgivare som arbetstagare på företag som infört vinstandelssystembrukar hävdas att sådana system bidrar till motivation och höjd produktivitet.Utskottet anser därför att det är fel att försvåra inrättandet av sådanasystem. I just det läge ekonomin nu befinner sig -- med en stark vinstökning iexportindustrin -- förefaller det också rimligt att anta att förekomsten avsådana system skulle verka lugnande på avtalsrörelsen.Marginalskatten höjs.Utskottet återkommer senare i betänkandet till en mer utförlig behandling avhär nämnda åtgärder.Med hänvisning till vad som här anförts avstyrker utskottet yrkande 1(avsnitten 1--4) i propositionen om riktlinjer för den ekonomiska politiken.Utskottets förslag till riktlinjer för den ekonomiska politikenDen helt dominerande uppgiften vid utformningen av den ekonomiska politikenunder resten av är att skapa balans och tillväxt i ekonomin. Detmåste ske genom en kraftig tillväxt av arbetstillfällen i det privatanäringslivet. Fram behövs ett tillskott på en halv miljonarbetstillfällen.Till en del kommer detta mål att kunna nås genom den normalakonjunkturuppgången. Men till stor del måste målet nås genom en expansiondärutöver. Det kräver ett trendbrott mot efterkrigstidens utveckling inäringslivet. har det nämligen inte skett någon nettoökningavarbetstillfällen i det privata näringslivet. Vad som krävs är bl.a. enexpansion av småföretagssektorn.De flesta bedömare -- det gäller såväl den gamla som den nya regeringen -- äröverens om att det önskade tillskottet måste komma framför allt i små och nyaföretag. Däremot råder delade meningar om hur det skall gå till.Enligt utskottets mening är det nödvändigt att de olika åtgärder som denförra regeringen genomförde för att skapa en miljö som stimulerade människoratt starta företag och som skulle ge små företag möjligheter att växa nu intetas tillbaka. Vad utskottet här syftar på är en rad reformer som genomfördes:skatteregler gjordes om, vissa strategiska skattesänkningar genomfördes,arbetsrätten reformerades, stödet till innovationsverksamhet ökades,finanspolitiken utformades för att skapa förutsättningar för sänkta räntorm.fl. åtgärder med här angiven inriktning.Utskottets uppfattning är att den sociala välfärden i kommunerna skallupprätthållas men att det är nödvändigt med effektiviseringsåtgärder. Mot denbakgrunden ställer sig utskottet positivt till den nydanande verksamhet somförekommer ute i kommunerna. Viktigt är också att ökade inslag av valfrihetochkonkurrens vidareutvecklas, vilket bör bidra både till att utvecklaverksamheterna och till ökad kostnadseffektivitet.Som utskottet ser det är ränteläget det mest akuta problemet i svenskekonomi. Trots att riksdagsvalet är över, folkomröstningen är vunnen förja-sidan och osäkerheten om den nya regeringens ekonomiska intentioner harskingrats, ligger räntorna kvar på en orimligt hög nivå. Även om dekortsiktigaskadeverkningarna på investeringar och sysselsättning varit mindre änmånga fruktat, tyder allt på att ett fortsatt högt ränteläge får mycketallvarliga konsekvenser -- det gäller för småföretagens investeringsvilja,hushållens benägenhet att öka sin efterfrågan, möjligheterna att ökabostadsbyggandet, saneringen av de offentliga finanserna, m.m.Det faktum att räntenivån ligger kvar på en hög nivå gör att finanspolitikenbör skärpas i förhållande till vad som redovisades i bedömningarna ivåras/somras. Även kraften i konjunkturuppgången talar för en något hårdareåtstramning. Av propositionen framgår att det även är regeringens uppfattning.Utskottets uppfattning är att det finns anledning att gå längre än regeringennär det gäller att i närtid minska upplåningsbehovet. Utskottet återkommersenare i betänkandet i avsnittet om budgetpolitiken till dessa frågor.En avgörande skillnad mellan den inriktning av finanspolitiken som utskottethär förordat och den inriktning som föreslås i propositionen är inte främstolikheter i ett bokföringsmässigt registrerat budgetsaldo utan i utformningenav de åtgärder som föreslås. Den politik som utskottet vill se genomfördgynnartill skilllnad mot förslagen i propositionen företagande, arbete och sparandeoch därmed tillkomsten av nya arbetstillfällen.Det avsnitt i propositionen som behandlar penningpolitiken är mycketsummariskt. Inom penningpolitiken är trovärdighet beträffande målet att hållanere inflationen av avgörande betydelse.Räntan på ett femårigt banklån ligger över aktuellinflationstakt. Risken är stor att det inte blir tillräcklig kraft ochuthållighet i företagens investeringsplaner och konsumenternas efterfrågan meden så hög realränta. Denna kan ses som måttet på den misstro som råder mot denekonomiska politikens möjligheter att hålla tillbaka inflationen och/ellerminska det offentliga upplåningsbehovet.Utskottet noterar med tillfredsställelse att regeringen nu uttryckligenansluter sig till uppställda inflationsmål på +/-1procentenhet enligt KPI. Det är dessutom välkommet att man gör upp medtidigarerådande föreställningar och förklarar att det inte råder någon motsättningmellan prisstabilitet och hög sysselsättning. Tvärtom -- sägs det -- ärprisstabilitet en förutsättning för en långsiktigt hög tillväxt och högsysselsättning.Penningpolitiken måste för att lyckas få stöd av ett effektivt och trovärdigtregeringsprogram för sanering av statsfinanserna. Det är då ofrånkomligt attutgiftsminskningar tenderar att sänka räntan och inflationstakten, medanmotsatsen gäller för skattehöjningar. Medlet att nå en rimlig realränta äralltså en stram finanspolitik som i huvudsak baseras på utgiftsminskningar.Utskottet konstaterar att det saneringsprogram regeringen lagt fram intesvararmot detta krav.Avslutningsvis vill utskottet vad gäller riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken understryka att en långsiktigt hållbar ekonomisk politik förutsätteratt de lösningar som väljs inte vältrar över problemen på kommandegenerationeri form av en stor miljöskuld. Det är därför nödvändigt att inriktningen av denekonomiska politiken utformas så att kostnader i form av miljöförstöring ochresursförbrukning blir synliga. vältras kostnaden över på stateneller på kommande generationer. Det ekonomiska systemet måste förändras så attdet speglar den ekologiska verkligheten.Vad utskottet här anfört om riktlinjerna för den ekonomiska politiken medanledning av motionerna Fi1 (m) yrkande 1, Fi2 (c) yrkandena 1, 4, 6 och 7,Fi3(fp) yrkandena 1 och 2 samt Fi6 (kds) yrkandena 1 och 2 bör av gesregeringen till känna.Som utskottet ser det lämnas i motionerna Fi4 (v) yrkande 1 och Fi5 (mp)yrkandena 1, 2 och 27 inte några väsentliga bidrag till hur riktlinjerna förden ekonomiska politiken bör utformas. Med hänvisning härtill avstyrks dessamotionsyrkanden.dels att utskottets hemställan under 1 bör ha följande lydelse:1. beträffande riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på proposition 1994/95:25 yrkande 1(avsnitten 1--4) och motionerna 1994/95:Fi4 yrkande 1 samt 1994/95:Fi5yrkandena 1, 2 och 27 samt med anledning av motionerna 1994/95:Fi1 yrkande 1,1994/95:Fi2 yrkandena 1, 4, 6 och 7, 1994/95:Fi3 yrkandena 1 och 2 och1994/95:Fi6 yrkandena 1 och 2 godkänner vad utskottet förordat och som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken oppositionspartiernas förslag till riktlinjer för denekonomiska politiken börjar med "I motion Fi4 (v) anförs" och slutar med"och hög sysselsättning" bort ha följande lydelse:Det är utskottets bestämda uppfattning att arbete åt alla måste vara detöverordnade målet för den ekonomiska politiken på både kort och lång sikt. Omdet nu i den pågående konjunkturuppgången inte går att åstadkomma en radikalökning av antalet förvärvsarbetande kommer på samma sätt somEU-länderna att ha fastnat i permanent massarbetslöshet. Om dettahänder klarar vi inte det andra som måste göras: ställa om ekonomin i en mermiljövänlig och jämställd riktning samt åstadkomma en rättvisare fördelning avinkomster och arbetstider.De offentliga finanserna kan inte, som framhålls i motion Fi4 (v), sanerasutan kraftigt minskad arbetslöshet. Men också det omvända gäller:Arbetslösheten kan inte minskas rejält utan att räntorna faller, och detkräverminskade offentliga underskott. Att industrin inte använder sinarekordvinster till att öka sina investeringar så mycket som skulle behövasberor dels på att finansiella placeringar lönar sig bättre, dels på oron förframtida finanskriser och räntechocker -- inte på höga skatter. Att det sparasså mycket i hushållen har samma grundorsak.Den ekonomiska situation som försatts i kräver omfattande åtgärderför att återställa den finansiella stabiliteten i den offentliga sektorn.Dettamåste ske utan onödig tidsutdräkt. Det är därvid ofrånkomligt att konflikter idet korta perspektivet kommer att uppträda.