bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Dessaär enligt uppgift från Statsrådsberedningen (PM , bilaga A 2.3)organisatoriskt knutna till resp. samordningskansli och arbetar understatssekreterarens ledning.De fyra sakkunnigas arbetsuppgifter är enligt Statsrådsberedningens PM att tafram olika bakgrundsfakta och argument samt göra sammanställningar omregeringens politik på de olika sakområdena.Skälet till förordnandet av de fyra politiskt sakkunniga var enligtpromemorian att regeringspartiernas samordningskansli behövde avlastas från detmera långsiktigt inriktade politiska analysarbete som är en nödvändig bas förStatsrådsberedningens samordnande funktioner.De fyra politiskt sakkunniga bevakade den socialdemokratiska partikongresseni och rapporterade fortlöpande om kongressen tillregeringskansliet. Tre av dem uppträdde som journalister, representerande olikapolitiska tidskrifter. De hade fått ackreditering till följd av framställanhärom från resp. tidskrifts chefredaktör. Den fjärde politiskt sakkunnigeuppgav sig också representera en tidning.De fyra politiskt sakkunniga har enligt uppgift från regeringskanslietsförvaltningskontor inte varit tjänstlediga från sintjänst eller haft semester. Enligt verifikationer som utskottet inhämtat frånförvaltningskontoret har stått för kostnader för resa ochhotell m.m. under vistelsen i . Traktamentsersättning har också utgåtttill resenärerna.Med anledning av det här anförda får utskottet uttala följande.Utskottet anser att de politiskt sakkunniga spelar en viktig roll iregeringsarbetet. Varje statsråd bör ha en stor frihet att tillsätta politisktsakkunniga och bestämma deras arbetsuppgifter. Enligt utskottets mening är detprincipiellt viktigt att arbetsuppgifterna har ett direkt samband medstatsrådens och regeringens politiska arbete, vilket inte utesluter attresultatet av de politiskt sakkunnigas arbete kan komma till praktiskanvändning inom t.ex. partiorganisationerna.I den praxis som utbildats när det gäller de politiskt sakkunnigas närvarovid oppositionspartiernas kongresser eller motsvarande kan finnas inslag som ärägnade att skapa osäkerhet om på vems uppdrag de politiskt sakkunniga i vissafall arbetar. Därför är det enligt utskottets mening angeläget att detta klarasut av regeringen.I övrigt föranleder granskningen i denna del inte något uttalande frånutskottet.4. KommittéväsendetAntalet kommittéer uppgick till 128. tillsattes100 kommittéer, och arbetet avslutades i 118 kommittéer. varmotsvarande siffror 83 resp. 68. Dessa uppgifter, som avser kommittéertillsatta efter beslut av regeringen, finns redovisade i regeringens skrivelse1993/94:103 Kommittéberättelse 1994. I kommittéberättelsen redovisas även ettantal mindre eller verksamma utredningar, som betalas fråndepartementens anslag Utredningar m.m. Där redovisas också vissautredningsorgan (råd, delegationer, arbetsgrupper m.m.) som är tillsatta efterregeringsbeslut eller beslut i departementsprotokoll och som finansieras övernågot annat anslag än Utredningar m.m. I bilaga 4 till kommittéberättelsen 1994redovisas 132 sådana utredningsorgan mot 124 i föregående års berättelse.Andelen kvinnor i kommittéerna var , vilket är högreän föregående år. Av ordförandena var 224 män och 43 kvinnor (16,), vilketär mer än föregående år. Av ledamöterna var 465 män och 261kvinnor (), vilket är högre än föregående år.Fördelningen bland sekretariatspersonalen var 299 män och 170 kvinnor (36,),vilket är fler kvinnor än föregående år.I tidigare betänkanden har utskottet framhållit att strävandena att ökakvinnors deltagande i bl.a. kommitté- och utredningsarbetet måste öka. Enligtden handlingsplan för jämställdhetsarbetet som redovisats i proposition1987/88:105 om jämställdhetspolitiken inför 90-talet och som ställtsig bakom skulle andelen kvinnor i bl.a. statliga kommittéer uppgå tillminst och till minst 40 %.Utskottet vill liksom vid tidigare granskningstillfällen (1992/93:KU30 s. 11)understryka vikten av att kvinnorepresentationen i kommittéerna ökar. Utskottetnoterar att kvinnorepresentationen ökat både generellt och för varjedelkategori , även om ökningen för vissa grupper är marginell.Kvinnorepresentationen bland ledamöter () och sekretariatspersonal (36,)synes ligga väl i linje med målet , . Det kvinnliga inslaget blandsakkunniga (29,) och framför allt ordförande (16,) är dock synnerligenotillfredsställande. Utskottet utgår från att regeringen ägnar denna frågafortsatt uppmärksamhet.Granskningen föranleder inte något uttalande i övrigt från utskottets sida.5. Remisser till LagrådetGällande rättFör att avge yttrande över lagförslag skall enligt 8 kap. 18 §regeringsformen finnas ett lagråd, vari ingår domare i ochRegeringsrätten. I en särskild lag (1979:368) om Lagrådet finns bestämmelser omLagrådets sammansättning och arbetsformer. Lagrådet kan bestå av högst fyraavdelningar. Regeringen bestämmer med hänsyn till arbetsbördan i Lagrådet omdet skall bestå av mer än en avdelning. Normalt skall varje lagrådsavdelningbestå av tre ledamöter.Beslut att inhämta yttrande från Lagrådet kan fattas av regeringen eller ettriksdagsutskott.Enligt 8 kap. 18 § andra stycket regeringsformen bör yttrande av Lagrådetinhämtas innan fattar beslut om grundlag om tryckfriheten, eller om motsvarande frihet att yttra sig iljudradio, television m.m., lag om begränsning av rätten att ta del av allmänna handlingar, lag som avses i 2 kap. 3 § andra stycket (integritetsskydd vidADB-registrering), 12 § första stycket, 17--19 §§ eller 20 § andra stycketregeringsformen eller lag som ändrar eller upphäver sådan lag (de grundläggandefri- och rättigheterna), lag om beskattning, lag som avses i 8 kap. 2 eller 3 § regeringsformen (lag om svensktmedborgarskap och civilrättslig lag eller offentligrättslig lag som gälleråligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personligaeller ekonomiska förhållanden), lag som avses i 11 kap. regeringsformen (rättskipning och förvaltning),om lagen är viktig för enskilda eller från allmän synpunkt.Det angivna gäller dock inte om Lagrådets hörande skulle sakna betydelse pågrund av frågans beskaffenhet eller skulle fördröja lagstiftningsfrågansbehandling så att avsevärt men skulle uppkomma.Föreslår regeringen att stifta lag i något av de ämnen som nyssberörts och har Lagrådets yttrande inte inhämtats skall regeringensamtidigt för redovisa skälen härtill.Att Lagrådet inte har hörts över ett lagförslag utgör aldrig hinder motlagens tillämpning.I 8 kap. 18 § regeringsformen regleras även inriktningen avlagrådsgranskningen. Lagrådet skall undersöka hur ett lagförslag förhåller sigtill grundlagarna och rättsordningen i övrigt, hur förslagets föreskrifterförhåller sig till varandra samt hur förslaget förhåller sig tillrättssäkerhetens krav. Lagrådet skall vidare granska såväl om förslaget är såutformat att lagen kan antas tillgodose angivna syften som vilka problem somkan uppstå vid tillämpningen.Konstitutionsutskottet har uttalat (bet. 1978/79:KU39 s. 15) att detnuvarande systemet för lagrådsgranskning kan karaktäriseras som ett mellantingmellan ett obligatoriskt system och ett system med helt fakultativ granskning.Härigenom kunde enligt utskottets mening helt undvikas risken för att ettuteblivet hörande av Lagrådet över ett förslag till en lag leder till att lageni efterhand genom lagprövning kan åsidosättas i rättstillämpningen. Utskottetunderströk att det alltid i sista hand ankommer på att avgöra omLagrådet skall höras över ett lagförslag eller inte. Enligt utskottet bordesystemet leda till att Lagrådet, inom ramen för sin kapacitet, får granska allade lagförslag som behöver dess granskning men inga andra. Systemet innebärenligt vad utskottet bedömde inte någon risk för att Lagrådet eller de högstadömande organen över huvud skall få politisk inflytande.InledningUtskottet har på sedvanligt sätt granskat regeringens remittering avlagförslag till Lagrådet och därmed sammanhängande frågor. har utskottetäven gjort en genomgång av i vilken utsträckning regeringen beaktat Lagrådetssynpunkter och förslag.Granskningen avser . Det totala antalet propositioner med lagförslagsom lades fram var 166. Motsvarande antal var åren 1986--1992 117, 117, 122,110, 113, 155 resp. 173.Antalet propositioner som innehåller lagförslag vilka enligtregeringen ansetts tillhöra Lagrådets granskningsområde uppgick till 144,jämfört med 1992, 1991 och 1990.Lagförslag i 88 propositioner granskades av Lagrådet. I bilaga A 3.1finns en förteckning över dessa propositioner. I denna bilaga anges också omLagrådet lämnat förslagen utan erinran eller om Lagrådet haft synpunkter ochförslag till ändringar. Vidare framgår om regeringen beaktat Lagrådetssynpunkter och förslag. I bilaga A 3.2 redogörs närmare dels för någrapropositioner där regeringen valt att inte följa Lagrådets synpunkter, dels förnågra propositioner som kan vara av intresse ur konstitutionell synpunkt.I bilaga A 3.3 redovisas de 80 propositioner i vilka ingår lagförslag sominte remitterats till Lagrådet och i vilka finns motivering enligt 8 kap. 18 §regeringsformen till varför Lagrådets yttrande inte har inhämtats. Vissa av demförekommer också i bilaga 1, eftersom de även innehåller lagförslag som harremitterats till Lagrådet.Under 1993 har Lagrådet arbetat med två avdelningar den 1januari--, med tre avdelningar --den16 mars, med två avdelningar --, med treavdelningar --, med fyraavdelningar --, med treavdelningar --och med tvåavdelningar från och till årets utgång.Propositionernas redovisning av lagrådsyttrandenaPropositionerna har i allmänhet ställts upp på ett sådant sätt att det lättgått att utläsa i vad mån lagförslagen har granskats av Lagrådet. Detta är ienlighet med Statsrådsberedningens rekommendationer (PM 1990:4) att Lagrådetssynpunkter tydligt skall framgå av propositionerna. Om inte inledningsavsnittetär helt kort bör enligt rekommendationerna . Underde avsnitt där Lagrådets synpunkter behandlas måste dessa markeras typografiskttydligt. Förslagsvis kan enligt rekommendationerna Lagrådets synpunkterbehandlas i ett eget stycke och ordet Lagrådet kursiveras. I det avsnitt avpropositionen som brukar rubriceras Upprättade lagförslag bör enligtStatsrådsberedningen anges vilka lagförlag som granskats av Lagrådet.Av de 88 propositioner som upptagits i bilaga 1 redovisades remitteringentill Lagrådet i 69 under särskild rubrik. I övriga propositioner somförtecknats i bilaga 1 finns i några ordet Lagrådet kursiverat på ett sådantsätt att det utan större svårigheter går att utläsa om lagförslag granskats avLagrådet. I tio av dessa propositioner finns emellertid inte någon särskildmarkering av ordet Lagrådet. Det är propositionerna 1992/93:137, 1992/93:167,1992/93:185, 1992/93:186, 1992/93:189, 1992/93:193, 1992/93:197, 1992/93:206,1992/93:230, 1992/93:257. I dessa propositioner finns dock, med fyra undantag,uppgiften om lagrådsgranskning inarbetad i ett förhållandevis kortinledningsavsnitt. De fyra propositioner där uppgiften om lagrådsgranskningenfinns i ett långt inledningsavsnitt och där ordet Lagrådet inte harkursiverats, är propositionerna 1992/93:185, 1992/93:193, 1992/93:206 och1992/93:257.Till samtliga propositioner, utom åtta, har lagrådsremissens lagförslagfogats som bilaga. Undantagen är propositionerna 1992/93:125, 1992/93:167,1992/93:188, 1992/93:197, 1992/93:206, 1992/93:215, 1993/94:85 och 1993/94:101(delvis). I de flesta av dessa propositioner anges att de remitterade förslagenöverensstämmer med propositionens förslag eller att endast redaktionellaändringar har gjorts efter Lagrådets yttrande. I en av propositionerna,1992/93:167, anges att de lagförslag som läggs fram överensstämmer, med enlagteknisk jämkning, med de lagförslag som remitterades till Lagrådet. Ipropositionen 1992/93:188 anges att upprättat lagförslag har granskats avLagrådet. I propositionen 1992/93:206, anges dels att vissa redaktionellaändringar har gjorts, dels att vissa följdändringar har gjorts efterlagrådsgranskningen. I propositionen 1993/94:101 anges att två lagrådsyttrandenhar inhämtats. Det först remitterade lagförslaget har inte fogats som bilaga,men har uppgetts vara likalydande med propositionens förslag. De senareremitterade lagförslagen har fogats som bilaga till propositionen.I 32 av de 80 propositioner över vilka Lagrådets yttrande inte inhämtatsfinns ett avsnitt med en rubrik om Lagrådets hörande. Under denna rubrik angesskälen till varför Lagrådets yttrande inte inhämtats. I övriga propositionerredogörs för skälen under rubriken lagförslag eller iinledningsavsnittet. I fem propositioner har skälen angetts under regeringensöverväganden.Lagrådsgranskningens omfattningInledningInledningsvis har redovisats området för Lagrådets granskning. Viss närmareledning för tillämpningen av bestämmelserna ges i Rättighetsskyddsutredningensbetänkande (SOU 1978:34) och propositionen 1978/79:195. I propositionen anges(s. 65) att åtskilliga av de i 11 kap. regeringsformen avsedda lagarna kan hastor principiell betydelse för stora grupper av enskilda. Så är fallet medbl.a. lag om överlämnande av myndighetsutövning till enskilt organ.I propositionen diskuteras även frågan om tillämpningen avundantagsbestämmelserna. Vad gäller regeln om att remittering kan underlåtas omLagrådets hörande skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet sägsatt den får sin innebörd främst genom regeln om inriktningen av Lagrådetsgranskning. Därmed förstås att Lagrådet skall undersöka hur ett lagförslagförhåller sig till grundlagarna och rättsordningen i övrigt, hur förslagetsföreskrifter förhåller sig till varandra och till rättssäkerhetens krav, omförslaget är utformat så att det kan anses tillgodose sina syften samt vilkaproblem som kan uppstå vid tillämpningen.Innebörden av den andra undantagsregeln -- att Lagrådets yttrande intebehöver inhämtas, om dess hörande skulle fördröja lagstiftningsfrågansbehandling så att avsevärt men skulle uppkomma -- sägs i propositionen i vissmån komma att variera med omständigheterna. Är Lagrådets arbetsprogramansträngt, kan det vara nödvändigt att för den skull avstå från remiss dit. Detkan dock ibland vara möjligt för en lagrådsavdelning att avbryta ett meraomfattande granskningsarbete och låta ett mindre men brådskande lagförslag fåföreträde. I andra fall kan det finnas en möjlighet att inrätta enlagrådsavdelning för granskning av ett visst förslag eller en samling avförslag som det annars skulle vara svårt att bereda plats för. Givetvis kan detockså finnas förslag som är så brådskande att yttrande av Lagrådet inte kanavvaktas ens om en avdelning i och för sig skulle kunna ta upp ärendet tillbehandling utan dröjsmål.Tillämpningen av undantagsreglernaKonstitutionsutskottet har vid ett flertal tillfällen tagit upp frågan omtillämpningen av undantagsreglerna.Vid utskottets granskning /92 (bet. 1991/92:KU30 s. 16)betonade utskottet att, beträffande lagförslag som faller inom det område dåLagrådet i princip bör höras, endast de skäl kan åberopas för att avstå fråndetta som anges i 8 kap. 18 § andra stycket regeringsformen. Utskottet deladeockså den mening som kommit till uttryck i propositionshandboken och som hadestöd i vad anfört (SOU 1978:34 s. 140). Regeringenmåste således motivera sitt ställningstagande att en föreskrift som i principbör remitteras till Lagrådet inte har hänvisats dit. Det är emellertid intetillräckligt att bara återge den lagtext som åberopas för att inte höraLagrådet. Anser regeringen att den föreslagna föreskriften inte är viktig förenskilda eller från allmän synpunkt bör detta klargöras och grunderna föruppfattningen redovisas. Om regeringen menar att Lagrådets hörande skulle saknabetydelse på grund av frågans beskaffenhet, skall regeringen motivera dennabedömning om den inte framstår som självklar. På motsvarande sätt skallregeringen, om den anser förslaget vara så brådskande att en remiss tillLagrådet därför skulle vara till avsevärt men, alltid ange vad det är som görförslaget så brådskande och vari det befarade menet skulle bestå.Om en lag inte anses viktig för enskilda eller från allmän synpunkt kanregeringen redan på grund härav avstå från att höra Lagrådet. Detta haråberopats i propositionen 1993/94:23 tillträde till konventionen omförlikning och skiljedom inom Europeiska säkerhetskonferensen (ESK) m.m. Enligtregeringen berörde den föreslagna lagändringen en ytterligt begränsadpersonkrets, och i själva verket kom den knappast att tillämpas alls i Sverige.Regeringen gjorde därför bedömningen att lagförslaget inte var viktigt förenskilda eller från allmän synpunkt.Frågans beskaffenhetI flertalet av de nu granskade propositionerna har regeringen som skäl föratt avstå från lagrådsremiss endast anfört att Lagrådets hörande skulle saknabetydelse på grund av frågans beskaffenhet i enlighet med lydelsen i 8 kap. 18§ regeringsformen. Exempel på något mer innehållsrika formuleringar kan varaföljande.Lagförslaget innehåller en bestämmelse som avser domstolarnasrättskipningsuppgifter och hör därför till Lagrådets granskningsområde. Medhänsyn till frågans begränsade räckvidd anser jag att Lagrådets hörande skullesakna betydelse. 1992/93:150 bil. 5)Lagförslagen 5, 6, 7 och 10 samt 11 vad avser föreningsrättsliga bestämmelsergäller ämnen som faller under Lagrådets granskningsområde. Förslagen innebär enanpassning till förslaget om höjd pensionsålder och är därigenom av sådanbeskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 1992/93:155)Föreskrifterna i kyrkolagen om behörighet till kyrkomusikertjänster hörformellt till Lagrådets granskningsområde. De föreslagna ändringarna gälleremellertid bara enkla anpassningar. Lagförslaget är därför av sådanbeskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.(Prop. 1992/93:169)Förslagen 2 och 3 gäller ämnen som faller inom Lagrådets granskningsområde.Dessa förslag har emellertid endast karaktär av följdändringar varför Lagrådetshörande skulle sakna betydelse. 1992/93:174)Lagförslagen är föranledda av det förhållandet att och Lichtensteininte har kunnat ratificera . Lagförslagen är av sådan redaktionelloch teknisk beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. (Prop.1992/93:225)När det gäller dubbelbeskattningsavtal mellan och andra länder haranförts i huvudsak följande.Såsom framgår av 2 § i den föreslagna lagen skall avtalets beskattningsreglertillämpas endast i den mån de medför inskränkning av den skattskyldighet iSverige som annars skulle föreligga. Jag anser på grund härav och på grund avförslagets beskaffenhet att Lagrådets hörande inte är nödvändigt (resp. skullesakna betydelse). 1993/94:74, 1993/94:72)I propositionen 1993/94:12 om ändring i dubbelbeskattningsavtal mellanSverige och har anförts följande.De bestämmelser som föreslagits bli införda i lagen (1987:103) omdubbelbeskattningsavtal mellan och är utformade på samma sättsom bestämmelserna i andra jämförbara lagar om dubbelbeskattningsavtal.Dubbelbeskattningsavtalens regler tillämpas endast i den mån de medförinskränkning av den skattskyldighet i som annars skulle föreligga. Jaganser på grund av det angivna att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.Vad gäller propositionerna med förslag till dubbelbeskattningsavtal mellanSverige och , , och (prop. 1992/93:177,1992/93:252, 1993/94:6 och 1993/94:7) anges att avtalen ersätter ett avtalmellan och . I dessa propositioner anses på grund avförslagens beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.I granskningsbetänkandet 1985/86:KU25 (s. 6 f.) noterades att stadgandet intelämnar utrymme för att avstå från lagrådsremiss enbart av det skälet att entilltänkt lagstiftning har motsvarighet i tidigare lagstiftning. Vid åretsgranskning har uppmärksammats tre liknande situationer, nämligenpropositionerna 1992/93:199, 1993/94:68 och 1993/94:120.I propositionen 1992/93:199 gavs förslag till lag om marknadsreglering påfiskets område och lag om ändring i lagen om uppgiftsskyldighet på jordbruketsområde. Regeringen anförde följande.Förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets område innehåller förutombemyndiganden även en bestämmelse om befogenhet för en producentorganisationatt besluta i ärenden som rör myndighetsutövning samt bestämmelser omföreläggande och förbud, tillträde till områden m.m. för tillsyn och om straffoch överklagande. Dessa bestämmelser ligger i och för sig inom Lagrådetsgranskningsområde. Bestämmelsen som innebär befogenhet för ett enskilt organatt fullgöra uppgifter som innebär myndighetsutövning har sin motsvarighet ilagen om prisreglering på fiskets område. Även bestämmelserna om straff ochöverklagande har överförts från prisregleringslagen till den nya lagen. Medhänsyn härtill får förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets område iden lagrådspliktiga delen, liksom förslaget till ändringar i lagen omuppgiftsskyldighet på jordbrukets område, anses vara av sådan beskaffenhet attLagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet bör därförinte inhämtas.I propositionen 1993/94:68 Lagändringar på djurhälsoområdetföreslogs ändringar i fem lagar. Lagrådets yttrande hade inhämtats över vissaav lagförslagen. I lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. föreslogs ettflertal ändringar, varav vissa ansågs höra till Lagrådets granskningsområde. Enföreslagen ny tillsynsbestämmelse angavs ha karaktär av standardbestämmelse somär vanligt förekommande i offentligrättlig lagstiftning, inte minst ilagstiftningen på jordbrukets område. Bestämmelsen hade enligt regeringenföljaktligen utformats i överensstämmelse med motsvarande bestämmelse i andralagar. Det saknades därför enligt regeringen anledning att förutsätta annat änatt bestämmelsen hade fått en lämplig utformning och var ändamålsenlig för sittsyfte. Med hänsyn till detta skulle enligt regeringen hörande överbestämmelsen sakna betydelse. Lagrådets hörande kunde inte heller ansesnödvändigt i fråga om de ändringar som föreslogs av bestämmelser som redanfanns i lagen, eftersom ändringarna var av enkel beskaffenhet. Här redogjordesi propositionen för de olika ändringarna, som bl.a. angavs vara följdändringar.Sammanfattningsvis gjorde regeringen den bedömningen att ändringarna var avsådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.Lagförslagen i propositionen 1993/94:120 Lagstiftning med anledning avSveriges tillträde till konvention mot kemiska vapen har,med ett undantag, granskats av Lagrådet. Efter ärendets behandling i Lagrådetuppmärksammades att lagen (1991:341) om förbud mot utförsel av vissa produktersom kan användas i massförstörelsesyfte, m.m. borde kompletteras med enbestämmelse som gör det möjligt att kontrollera de uppgifter som enligt lagenskall lämnas i deklaration. Bestämmelsen angavs ha utformats med motsvarandebestämmelser i lagen (1985:426) om kemiska produkter och lagen (1992:1300) omkrigsmateriel som förebilder. Den tekniska lösningen hade i dessa sammanhang,enligt regeringen, redan prövats av Lagrådet. Mot bakgrund härav kunde enligtregeringen frågan anses vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörandesaknade betydelse.I detta sammanhang bör även nämnas propositionen 1992/93:209 Vissa frågor omoffentlig upphandling, vari föreslogs att lagen (1992:1528) om offentligupphandling skulle kompletteras med regler om upphandling av arkitekt- ochingenjörstjänster i form av tävlingar. Regeringen anförde följande ipropositionen under rubriken hörande.Propositionen om offentlig upphandling föregicks av en lagrådsremiss.Lagrådet hade inte några invändningar vad gäller remissens sakinnehåll, mendäremot avseende hur lagtexten var utformad. Den av Lagrådet förordade metodeninnebar en väsentlig omredigering av den remitterade lagtexten i syfte bl.a.att bringa ordalydelsen i bättre samklang med de EG-direktiv som gäller förämnesområdet.De förslag till kompletteringar jag nu lägger fram har utformats enligt denav Lagrådet förordade metoden.