bet · GH01AU11 · 1994-03-03 00:00:00 — Utskottet vill betona att tyngdpunkten pååtgärderna av konjunkturskäl bör ligga , vilket också poängteras imotion A269 av m.fl. (nyd).I motion A204 av m.fl. (s) sägs att medel till utbildning ärbra men inte tillräckligt. Om uppsägningarna i kommuner och landsting skallstoppas fordras, enligt motionärerna, uppenbarligen att arbetsgivare fåranvända arbetsmarknadsmedel även till lönekostnader. Även i övrigasocialdemokratiska motioner förs motsvarande resonemang.Finansutskottet har ovan förordat att de arbetsmarknadspolitiska medlenanvänds för ytterligare satsningar på utbildning och kompetenshöjning inom denkommunala sektorn. Däremot bör dessa medel inte användas för reguljär kommunalverksamhet på det sätt som förordas i de aktuella motionerna. Utskottetvidhåller därmed sin i yttrande 1993/94:FiU2y intagna ståndpunkt. Yttrandetavgavs bl.a. med anledning av motionskrav av liknande slag frånsocialdemokratiskt håll hösten 1993.Med hänvisning till det anförda avstyrker finansutskottet bifall tillmotionerna A204 (s), A215 (s) yrkande 3, A250 (v) yrkande 6, A252 (s), A254 (s)yrkande 8, A258 (s), A269 (nyd) yrkande 1, och So249 (s) yrkande 12.Stockholm den 1 mars 1994På finansutskottets vägnarPer-Ola ErikssonI beslutet har deltagit: (), (), BengtWittbom (m), (), (), (),(), (nyd), (), RolandLarsson (c), (), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet.Avvikande meningar1. Uppsägningarna i kommuner och landstingGöran , , , , , och (alla s) anser attfinansutskottets yttrande bort ha följande lydelse:Kommunerna och landstingen har en mycket ansträngd ekonomi som lett tillbetydande personalminskningar . Det är i och för sigönskvärt med en förändring på nivå som leder till en ökadproduktivitet. Men det är först när de friställda kan få en ny anställning somdet sker en samhällssekonomisk vinst. Kommuner och landsting skär nu såledesned i sin verksamhet för att det saknas pengar. Många utbildade och erfarnapersoner går därför ut i arbetslöshet och kostar samhället pengar i form ava-kasseersättning, arbetsmarknadspolitiska åtgärder, socialbidrag m.m. Detta ärett slöseri med mänskliga och ekonomiska resurser.En statsfinansiell kalkyl som gjorts av AMS visar att nettobesparingarna avatt säga upp personal i kommuner och landsting i rådande arbetsmarknadsläge ärsmå eller inga alls. Motsvarande studier har gjorts av och av . Kalkylerna leder till slutsatsen att det är mycket billigt församhället att sätta människor i arbete i den kommunala välfärdsproduktionen istället för att dra ned på antalet sysselsatta och därmed öka påarbetslösheten. Räknar vi dessutom in värdet på de tjänster som skulle hakunnat produceras samt minskade kostnader för ekonomisk och social utslagningär en minskad rundgång mellan staten och kommunsektorn helt säkertsamhällsekonomiskt lönsam.Enligt regeringens egna beräkningar riskerar 37 000 personer att mistasina anställningar i kommuner och landsting. Betydande verksamhetsminskningarhar redan gjorts . Sammantaget kommer de kommunaltanställda sannolikt att bli uppemot 100 000 färre . Vi hartidigare lagt förslag som skulle förhindra att de uppsagda går ut i öppenarbetslöshet. Vi återkommer med samma förslag för nästa budgetår.Vi Socialdemokrater föreslår därför att AMS får i uppdrag att förhandla medkommuner och landsting om att förlänga uppsägningstiden till i första hand den31 för varslad personal. Målet bör vara att ingen skall gå ut iöppen arbetslöshet. AMS bör få särskilda medel för att stimulera kommuner ochlandsting att fatta sådana beslut. Medlen skall få användas såväl tillutbildningsinsatser som till lönekostnader. bör 2,7 miljarderkronor anslås för ändamålet. Stödet för en enskild person skall inte fåöverstiga av lönen.Med hänvisning till det anförda tillstyrker finansutskottet bifall tillmotionerna A204 (s), A254 (s) yrkande 8, A258 (s) samt So249 (s) yrkande 12.2. Stöd till kommunerna för aktiva insatser i vårdenIan (nyd) anser att finansutskottets yttrande bort ha följandelydelse:Enligt Ny demokratis uppfattning är de pågående strukturförändringarna inomden kommunala sektorn helt nödvändiga mot bakgrund av det rådandestatsfinansiella läget. Den kommunala konsumtionsvolymen och antaletsysselsatta i kommunerna och landstingen måste därför minska utöver vadsom redan skett.I den nuvarande extrema arbetslöshetssituationen krävs dock vissaextraordinära åtgärder. Vi föreslår därför ett särskilt stöd för aktivainsatser i vården. Arbetsmarknadsmyndigheterna sluter nu avtal med kommuner ochlandsting om utbildning och kompetenshöjande insatser. Men det räcker inte.Vårt förslag går ut på att öronmärkta pengar därutöver skall gå till sjuk- ochäldrevården. På det sättet skulle möjligheterna väsentligt öka försjuksköterskor, undersköterskor och vårdbiträden att gå kvar i vården.Ytterligare av resterande medel för innevarande budgetårbör användas. Det skulle räcka till att ge 15 000 personer en meningsfullsysselsättning i vården. Det är dock viktigt att åtgärderna tidsbegränsas tillhögst 12 månader. Det bör ankomma på arbetsmarknadsutskottet att närmareöverväga utformningen av det tillfälliga stödet till sjuk- och äldrevården.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från , eftersom partietinte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Johan () anför:Vänsterpartiet anser -- vilket framgår av vår motion A250 -- attnedskärningarna inom kommunsektorn måste upphöra och uppsägningarna stoppas. Vivill i stället satsa på åtgärder som höjer kvalitet och kompetens. Vi yrkardärför bifall till motion A250 (v) yrkande 6 samt instämmer i den avvikandemening som avgetts av Socialdemokraternas företrädare i utskottet.Arbetsmarknadsutskottets utfrågningden om framtidens arbetsplatser inom den offentliga sektornBilaga 4Inbjudna (i den ordning de deltog), docent, nationalekonomiska institutionen, universitetStig Montin, fil. (Forum för forskning och utbildning om offentligverksamhet), , förbundsordförande, ,, , , ombudsman, , förbundsdirektör, , platsförmedlingsdirektör, , professor, , professor, (), (), (), (m),(), (), (), (), (), (), (),(nyd), (), (), JohnnyAhlqvist (s), (), (), (), TagePåhlsson (c), () och ().ProgramUtfrågningen börjar kl. 9.00 och slutar kl. 12.00Kaffepaus kl. 10.45-11.00Kaffet serveras utanför andrakammarsalenFramtidens arbetsplatser -- inom den offentliga sektornFrågor som ställs:Vilka arbeten kommer att finnas inom den sektorn?Vilken betydelse har lönebildningen och arbetsorganisationen för förnyelsenav den offentliga sektorn?Arbetsmarknadsutskottets ordförande hälsar välkommen.Inledningsanföranden av:Docent , nationalekonomiska institutionen, iUppsala ochFil. , Novemus (Forum för forskning och utbildning om offentligverksamhet), av:VD , LandstingsförbundetPlatsförmedlingsdirektör , AMSFörbundsordförande , ,, ArbetslivscentrumOmbudsman , Svenska KommunalarbetareförbundetFörbundsdirektör , Svenska KommunförbundetProfessor , för framtidsstudierFrågor från utskottets ledamöter:Inbjudna att närvara:Representanter för , ,, revisorer, , och från arbetsmarknadsutskottets utfrågning omframtidens arbetsplatser inom den offentliga sektornI en underbilaga till detta protokoll samlas de bilder som tillhörprotokollet.Ingela : Först skall jag be om ursäkt för att vi har fördröjtseminariet något. Jag fick veta av en av föredragandena att han för er berättatskälet. Jag sade till honom att jag verkligen hoppades att han inte gjort så.Formellt har vi fortsatt vårt sammanträde.Jag skall be att få hälsa er alla varmt välkomna hit. Ledamöterna,suppleanterna, föredragandena och annan personal i utskottet ser fram emot attfå lyssna och diskutera med er om den offentliga arbetsmarknadens möjligheter.Vi har haft ett liknande seminarium och en hearing.Vi sätter ett stort värde på att på det här viset kunna få diskutera denoffentliga arbetsmarknaden.Avsikten var att jag skulle säga något allmänt om önskemålen. Men jag skallavstå från det för att vi skall kunna hantera timmarna på bästa möjliga sätt.Jag skall börja med att lämna över ordet till den förstainledningstalaren. Det är från nationalekonomiska institutionenvid . Därutöver hälsas också från Högskolani välkommen.Vi har inbjudit -- vilket framgår av programmet -- ett antal kommentatoreratt komma med synpunkter. Därutöver räknar vi med att det skall komma frågorfrån arbetsmarknadsutskottets ledamöter och suppleanter.Ni är än en gång varmt välkomna, och ordet går till : Det är en utmaning att prata om framtiden. Det är en ännustörre utmaning att prata om framtiden . Jag har gjort det enkeltför mig. Jag tänkte att med breda penseldrag titta tillbaka i tiden ochplocka fram några utvecklingslinjer vad gäller den offentliga sysselsättningen.Jag skall stanna vid tre stycken väsentliga förändringar.Med ledning av det som ändrar sig kraftigt över tiden och det som är konstantkan vi få en viss uppfattning om sannolikheten av att saker och ting rör sig iframtiden. Jag kommer att visa 12 bilder, och alla kommer att beröra perioden1963--1992.Bild 1Den första bilden är en sammanfattning av befolkning, arbetskraft,sysselsatta och personer i arbete i . Även om den senaste krisen syns ifiguren, måste man ändå ha perspektivet klart för sig. Det finns kraftiga,stabila, trendmässiga tillväxttakter i alla serierna. I en del av seriernafinns dessutom vissa fluktuationer.Bild 2Låt oss se på sysselsättningen uppdelad i en offentlig och en privat del. Detfinns lika många sysselsatta i privat sektor som för 30 år sedan.Ingenting har hänt. Det finns vissa fluktuationer i serien. Men i alltväsentligt är det en nivå på antalet sysselsatta i privat sektor.Det är precis samma sak med antalet sysselsatta i staten. Det är samma siffrai dag som för 30 år sedan.Den enda sektorn det har hänt något i är kommunerna. Det är en kraftigförändring i kommunerna. Jag ber er observera att sysselsättningstillväxten ikommunerna var högst . Tillväxttakten blir lägre och lägre,har egentligen inte inneburit någon större sysselsättningstillväxtalls i kommunerna.Bild 3Låt oss dela upp samma figur på män och kvinnor och se om vi kan lära ossnågot mer. Då kan vi konstatera att män är tråkiga även i detta avseende. Detär lika många män som jobbar i samtliga sektorer som det var 1963. Det ärlika många män i privat sektor, det är lika många män i staten. Det är en visssvag ökning av antalet män i kommunerna. De var så få när vi började, så dethar ingen större betydelse. Det är ungefär lika många egenföretagare.Den här bilden ger ett oerhört stabilt intryck. Då kan vi gissa att det intelär ändra sig så mycket . Det har varit stora strukturellaförändringar , men ändå är det precis samma antal sysselsattamän.Bild 4Låt oss då se på kvinnorna. Det är precis samma stabilitet för kvinnornaförutom i ett enda avseende. Det gäller kvinnorna i kommunerna. När vi pratarom stora strukturella förändringar i sysselsättningen i gäller detkvinnorna i kommunerna. Vi kan stanna där. Det är den enda stora och avgörandeförändringen.Bild 5Vidare har jag två figurer som visar antalet arbetade timmar per sysselsatt.I det första fallet har jag delat upp efter sektor. Den heldragna kurvan visargenomsnittet totalt i . Staten träffar nära genomsnittet när det gällerantalet arbetade timmar. Det är egentligen bara kommunerna som ligger någotlägre.Men jag ber er observera att skillnaden mellan kommunerna och genomsnittetinte heller har ändrat sig. Den allmänna utvecklingen slår igenom även ikommunerna vad gäller timmar per sysselsatt. Notera också att den kraftiga ochsnabba nedgången i antalet arbetade timmar per sysselsatt bröts . Vihar upplevt ett 1980-tal med en svag ökning av antalet arbetade timmar.Låt oss nu dela upp detta på män och kvinnor och se om det är någon skillnadi utvecklingen.Bild 6Det är precis samma utveckling för män som för kvinnor. Det finns enskillnad, men den är över tiden. Den har inte ändrat sig under desenaste 30 åren. Deltidsarbetets omfattning är densamma som då.Bild 7Låt oss då titta på löner. Här har jag tagit totala lönesummor i stat,kommuner och privat sektor. Sedan har jag dividerat med antalet arbetadetimmar. Det är det grövsta måttet man kan få på en genomsnittlig timlön. Sedanhar jag tagit timlönerna i offentlig sektor, staten och kommuner och divideratmed timlönerna i privat sektor. Det är inga större, dramatiska förändringar.Bilden visar dock på en svagt nedåtgående relativlön för den offentligasektorn.Det intressanta med figuren är följande: Staten har haft konstantsysselsättning. Kommunerna har expanderat sin sysselsättning oerhört kraftigt.Ändå har de precis samma förhållanden gentemot den privata sektorn. Det ger enindikation om att kommunerna inte har dragit till sig all denna nya arbetskraftgenom att bjuda upp lönerna.Bild 8Det här är en figur som gjorde mig förvånad, och som fick mig att fundera enhel del. Jag har räknat ut den genomsnittliga åldern för anställda i olikasektorer. I privat sektor var man 1963 gammal. Det är sammagenomsnittsålder . sjönk medelåldern litetgrand i privat sektor. Den har sedan stigit litet på slutet. Antagligen berordet på de verksamhetsminskningar som har genomförts inom denna sektor.Jag skall be er observera staten. Den statsanställde var 1964 ungefär likagammal som den anställde i privat sektor. är den statsanställde fyra åräldre i genomsnitt. Det är en oerhört kraftig förändring. Denna har pågått helatiden. Utan tvivel håller staten på att förgubbas.Låt oss titta på kommunerna. Under den kraftiga expansionen sjönkgenomsnittsåldern i kommunerna. började dennatrend att vända. Från har åldern i kommunerna stigit. Dekommunanställda har en genomsnittsålder som är nästan lika hög som istaten. Kommunerna håller på att förgummas.När man skall fundera över framtiden skall man tänka på tvåutvecklingslinjer. Om denna utveckling fortsätter kommer nog inte problemetvara att många anställda tar ut föräldraledighet osv., utan det är snarareledigheter som är förknippade med ålderskrämpor som kommer att bli aktuella.Om vi tror att lönerna stiger över tiden ju äldre man blir, kommer detta attinnebära att även om reallönenivån är i samhället finns enkostnadsexplosion inbyggd i takt med att de anställda blir äldre och äldre.Detta förutsatt att man tjänar mer ju äldre man blir.Bild 9Låt oss titta på antalet utbildningsår. Den statistik jag har haft tillgångtill har inte gjort det möjligt att dela upp mellan stat och kommuner. I denoffentliga sektorn hade de anställda i genomsnitt utbildning.Statistiken börjar . Antalet utbildningsår har stigit . Jag ber er observera att tillväxten i antalet utbildningsår i denoffentliga sektorn har varit oerhört svag -- för att inte säga obefintlig --under 1980-talet.I privat sektor var det genomsnittliga antalet utbildningsår nio i början av1970-talet. Genomsnittet har ökat med fram till . Det skerfortfarande en snabb och kraftig ökning. Gapet till den offentliga sektornhåller på att slutas snabbt. var det , nu är . Det ärfråga om stora och kraftiga förändringar. Vi kan se utvecklingslinjerna framföross , dvs. om kommer utbildningsnivåerna att vara lika i bäggesektorerna. Det som oroar är att utbildningsnivån inte ökar inom den offentligasektorn.Låt oss försöka indela den offentliga sysselsättningen i kommunerna i"branscher". Vilka "branscher" har ökat i omfattning hos kommunerna?Bild 10Bilden visar antalet sysselsatta. Den visar sjuk- och hälsovård samtundervisning. Notera att ökningstakten har varit svag när detgäller sjuk- och hälsovård. Det har varit en kraftig nedgång det senaste året.Inom utbildningen har antalet anställda varit under hela 80-talet.Jag har även tagit med en mycket stor framgångsbransch. Det var en branschsom inte fanns . Det gäller barnomsorg för förskolebarn.Branschen har gått från ingenting till att ha motsvarande en tredjedel avantalet anställda inom hälso- och sjukvård och jämförelsevis nästan hälften avantalet anställda i undervisningen. Notera att kurvan doppar på slutet. Detsenaste året har inneburit ett minskat antal anställda.Låt oss se på barnomsorgen som en fallstudie och ställa oss frågorna: Hur hardet gått till när kommunerna har rekryterat denna arbetskraft? Har man lyckatsdra till sig all denna arbetskraft genom att bjuda upp lönerna?Bild 11Bilden visar relativlönerna för förskolelärare . Dennedersta kurvan visar en jämförelse med den genomsnittligeindustritjänstemannen. Det finns vissa fluktuationer. Men i genomsnitt är detfråga om av den genomsnittlige industritjänstemannens lön. I den meningenhar kommunerna inte bjudit upp lönerna.Nästa kurva visar en jämförelse med den genomsnittlige industriarbetaren. Därligger förskolelärarens lönenivå på . Så har det varit hela tiden.Jämfört med den genomsnittliga kvinnliga industriarbetaren har relativlönensnarare minskat. Det är inte så att kommunerna har lyckats dra till sig alldenna arbetskraft genom att bjuda upp lönerna.Det har funnits ett stort antal kvinnor som har gjort kalkyler om det lönarsig att gå ut och börja arbeta. Många av dem har funnit att det har varitlönsamt att göra så. Vad är det som har gjort den kalkylen positiv, om det inteär lönen? Mitt svar är att den samlade effekten av familjepolitiken har gjortatt det har blivit lönsamt att gå ut och arbeta.Bild 12Låt oss titta på barnomsorgen och se på antalet barn i stället för antaletanställda. Översta kurvan visar antalet förskolebarn i . Sedan visasantalet barn på daghem, antalet barn i deltidsgrupper och antalet barn ifamiljedaghem. Ni ser samma explosion, något som knappast fanns i mitten av60-talet. har av alla förskolebarn omfattats av någonform av offentlig barnomsorg. Notera att antalet barn i barnomsorgen har ökatdet medan antalet anställda har gått ned.Nu vill jag vända på resonemanget. Om barnomsorgen och familjepolitiken varså oerhört viktig för expansionen av denna sektor, kanske det omvänt är så attden viktigaste bestämningsfaktorn för framtidens arbetsplatser i den offentligasektorn är den framtida utformningen av familjepolitiken. Den kan utformas såatt processen fortsätter precis som vanligt. Men man kan välja enfamiljepolitik som gör att många fler kvinnor väljer att ändra sitt beslut ochstanna hemma i stället.Det kan visa sig att t.ex. landstingen kommer att finna detoerhört svårt att rekrytera sjukvårdsbiträden till de rådande lönerna, eftersomdet inte finns några kvinnor som vill jobba för de lönerna. Som kompensationkommer de att kräva högre löner för att gå ut och arbeta. Det är en potentiellframtidslinje i allt detta om familjepolitiken ändras.Ingela : är varmt välkommen hit, och vi lämnaromedelbart över ordet till honom.Stig Montin: Över till något helt annat. Jag är statsvetare och kommerfrån . Jag skall säga några ord om hur jag ser på arbete inomden offentliga verksamheten.Jag kan inte låta bli att tänka på en gammal amerikansk film. En skådespelarestod i talarstolen i kongressen och pratade . Han väntade på attnågon skulle komma med sanningen. Jag skall inte göra så, även om det är förstagången jag står i denna talarstol.Det pågår en omlärningsprocess inom den offentliga sektorn. Denna processinnehåller många komponenter och har flera orsaker. Vi kan anlägga olikatidsperspektiv. Ett långt perspektiv handlar om övergången frånjordbrukssamhälle till industrisamhälle och sedan till tjänstesamhälle.Industrins behov av människor har successivt minskat. Detta bortfall har i storutsträckning kompenserats av den offentliga verksamhetens och tjänsteföretagensexpansion. Nuvarande prognoser är osäkra -- var skall folk arbeta om denoffentliga sektorn minskar? Det finns en sådan trend.Det långsiktiga perspektivet tänker jag inte anlägga, utan jag skall redovisanågra intryck från den om- och avlärningsprocess som pågår i den offentligasektorn i allmänhet och i kommuner och landsting i synnerhet. Det är svårt attange någon startpunkt för denna process, men låt oss säga att den pågått sedan1970-talet, dvs. efter det att den väsentliga expansionen hade inträffat. Demest synbara förändringarna har skett sedan slutet av 1980-talet.Fram till 1980-talet kan utvecklingen när det gäller organisation, styrningo.d. inom kommuner och landsting beskrivas ungefär på följande sätt.Förvaltningen professionaliserades, regel lades till regel, och det skapades enkomplex struktur, som få om någon kunde överblicka. De demokratiskainstitutionerna, inklusive de traditionella partierna, fick allt svårare attuppfylla sina roller. Den politiska styrningen försvårades avprofessionaliseringen och sektoriseringen och det ökade antalet starka yttreintressen. Rollen som medborgarnas företrädare blev svårare att upprätthållaför politikerna. Det blev i allt större utsträckning tjänstemän, övrig personaloch intresseorganisationer som mötte och hanterade människors behov snarare änpartierna och de förtroendevalda.Kommunerna växte till politiskt, professionellt och ekonomiskt starkavälfärdsinstitutioner och blev därmed allt svårare att styra frånstatsmakterna. Den kommunala verksamheten blev lika sektoriserad som denstatliga förvaltningen. Den nationella partilinjen blev allt viktigare attfölja för förtroendevalda i kommuner och landsting. En politisk helhetssyn blevsvår att upprätthålla. Centrala enheter började förlora sin styrkapacitet.Styrningen utvecklades inom sektorerna.Under början av 1980-talet började olika personer inom stat och kommunformulera nya styrsystem som ersättning för regel- och detaljstyrning. Detbörjade talas om målstyrning, resultatstyrning och kontraktstyrning. Efter handblev det alltmer klart att resurstillskotten minskade. Staten ville attkommunerna skulle minska sin expansion -- vilket inte var så lätt. Det är förstunder som vi kan se en faktisk minskning av den kommunala volymen.Partiernas och de övriga demokratiska institutionernas problem växer -- ingenkommer när de ringer.Detta var några faktorer som drivit fram förändringsprocessen. Det handlar omförändringar i ekonomi, politik och organisation. Ur den här omlärningen skallen ny fågel Fenix lyfta -- och kanske också bränna sina vingar.På nivå och i landstingen har denna omlärningsprocess startat påallvar. Modeller av olika varianter prövas, konflikterna växer och storosäkerhet råder bland såväl politiker som anställda och övriga medborgare omvad som skall ske. Osäkerheten gäller framför allt identifieringen av detoffentligas gränser och möjligheter samt i grunden olika institutionerslegitimitet i samhället, dvs. förtroendet för dem.Jag tänker redovisa fyra bilder från denna omlärningsprocess, bilder somillustrerar såväl lösningar som problem. De har stark bäring på de två temansom är aktuella , nämligen vilka arbeten som kommer att finnas inom denoffentliga sektorn och betydelsen av lönebildning och arbetsorganisation.Syftet är att framför allt ge en kvalitativ aspekt på dessa frågeställningar.Bild 13Exempel 1 är en liten historia som kan ges rubriken ochsom handlar om ekonomisk rationalitet och lönebildning.Köket i ett sjukhus blev en intäktsfinansierad resultatenhet. Det började merlikna en restaurangverksamhet än en sjukhusmatsal, vilket också var syftet.Personalen i köket blev alltmer entusiastisk över sin nya frihet och roll.Någon kom på att man kunde göra smörgåstårtor och sälja på avdelningarna ochtill besökare. Denna verksamhet visade sig lönsam. Någon annan menade att manju kunde arrangera fester i matsalen på kvällstid. Även detta visade sig varaen lönsam och populär idé. Många engagerade sig i detta. Det hände att personalfrån olika sjukvårdsavdelningar mobiliserades för att hjälparestaurangpersonalen att arrangera inför kvällarna och . Dethände att de gick från sitt ordinarie arbete på avdelningarna. Någon undrade:"Skall vi verkligen syssla med detta", och det hela började ifrågasättas.Trots att restaurangenheten gjorde fler saker än förut ökade intepersonalstyrkan. Tvärtom minskade den. Arbetstempot höjdes, och den fysiska ochpsykiska pressen på kökspersonalen blev allt större.