bet · GH01AU26 · 1994-06-10 00:00:00 — Hela frågan om administrationen avde kontanta förmånerna vid arbetslöshet bör enligt propositionenbli föremål för fortsatta överväganden. Detsamma gällerföretagares rätt till arbetslöshetsersättning. -- En propositionom vissa frågor kring arbetslöshetsförsäkringen aviseras tillhösten 1994.Slutligen anges att regeringen överväger vissa frågor somomfattats av uppdrag till AMS; ersättningsperioderna viddeltidsarbete, kalenderårsbaserad karens för deltidsarbetslösa,företagarbegreppet samt begränsning av rätten tillarbetslöshetsersättning i samband med bisyssla.Motioner med yrkanden om avslag på proposition 209 helt ellerdelvisI motioner av Socialdemokraterna (), Ny demokrati (A79) ochVänsterpartiet (A77) yrkas avslag på propositionen. Ny demokratiframställer yrkandet i andra hand, för det fall att partietsförstahandsyrkande om att överlämna vissa frågor till enutredning inte bifalls. Som ett andrahandsyrkande föreslårSocialdemokraterna att de nya reglerna börjar tillämpas från den1 . Ny demokrati yrkar, för det fall att yrkandet omavslag på propositionen i dess helhet inte vinner bifall, attriksdagen avslår förslagen om ersättningsperioder ochnormalarbetstider.Även i enskilda socialdemokratiska motioner framställsavslagsyrkanden. Det är A74 av , A75 av BoFinnkvist m.fl. och A82 av m.fl.Socialdemokraterna anger i partimotionen följande skäl försitt avslagsyrkande.En förändring av regelsystemet för ersättning vid arbetslöshetkräver noggrannhet, omsorg och analys. Propositionen är dåligtunderbyggd. Frågor som regeringen säger sig vilja utreda borderimligen ha utretts innan förslag läggs fram. Utöver de områdensom regeringen själv anger finns det en lång rad frågor somborde analyseras. Dit hör konkurrensaspekterna, konsekvenser förarbetsmarknadspolitiken, regionalpolitiken, arbetslinjen, förstatens och kommunernas ekonomi osv. En analys borde även hagjorts av vilka arbetslösa som kommer att drabbas.Regeringsförslaget leder till att arbetslinjen raseras och attarbetslöshetsförsäkringen blir en socialförsäkring.Konsekvenserna blir långa genomsnittliga arbetslöshetstider ochpå sikt sänkt ersättningsnivå. De statliga kassorna ges sådanafördelar att de konkurrerar ut de privata arbetslöshetskassorna,bl.a. därigenom att medlemmarna i de privata kassorna självakommer att få stå för administrationskostnaden.Konkurrensneutralitet bör självfallet råda redan när systemetgenomförs. AMS ges oförenliga roller genom att varakonkurrent, tillsynsmyndighet och överprövningsmyndighet.Felaktiga siffror anges i frågan om hur många ytterligarepersoner som kommer att få ersättning med regeringens förslag.Risken ökar att arbetslösa ställs utan ersättning därför attarbetsmarknadskassorna inte klarar av att med kort varsel betalaut ersättning till de arbetslösa. Möjligheterna till fusk ochmanipulation av regelsystemet ökar på grund av svårigheterna attkontrollera att arbetslösa inte får ersättning från både statligoch privat kassa.Vissa av regeländringarna, t.ex. uppdelningen i allmänt ochsärskilt arbetsvillkor, leder till ökad byråkrati. Under enövergångstid kommer dessutom kassorna att tvingas tillämpa tresystem . Direkt stötande är att kvalifikationskravetsänks tillfälligt för att få i gång utbetalningarna. I ettlängre perspektiv riskerar staten att få ta över helaadministrationen av försäkringen. Förslaget medför klaraförsämringar särskilt för kvinnor bl.a. på grund av det skärptaarbetsvillkoret och reglerna om normalarbetstid. Förnytillträdande ungdomar på arbetsmarknaden blir det betydligtsvårare att få ersättning.Socialdemokraterna kan inte acceptera regeringenskostnadsberäkningar. Omvandlingen av försäkringen till ensocialförsäkring kommer att medföra mycket storasamhällsekonomiska kostnader. Administrationskostnaderna för destatliga kassorna kommer dessutom att bli betydligt högre än vadregeringen beräknat.Förslaget om att högst två ersättningsperioder skall ges tillden som inte kvalificerar sig genom förvärvsarbete ökarutförsäkringen. På grund av sättet att beräknaersättningsperioderna sker det i de flesta fall betydligttidigare än efter 300 (450) + . Förslaget försvagararbetslinjen, eftersom den som accepterar en åtgärd i början avden första perioden kommer att få sina ersättningsdagar i denandra perioden minskade. Den som kräver en åtgärd först i slutetav perioden premieras alltså.Avgiftsvillkoret framstår som märkligt, eftersom förankringenpå arbetsmarknaden bekräftas genom arbetsvillkoret. Det måste,till skillnad från det nuvarande medlemsvillkoret, prövas varjegång en arbetslös söker ersättning. Även detta innebär en ökadbyråkrati. Periodiseringen av avgiften till beskattningsår kanleda till orättvisor. Dessutom kommer många företagare att hasvårt att uppfylla villkoret, eftersom deras inkomster normaltsjunker före arbetslösheten. I de fall de uppfyller villkoret,kommer ersättningen ofta att bli lägre.Det skärpta arbetsvillkoret innebär inte bara att färre fårersättning. Det kan också leda till godtycke och orättvisa.Det nya sättet att bestämma normalarbetstiden får negativaeffekter i det vanliga fallet att den arbetslöse tvingas minskasin arbetstid kort före arbetslösheten. Benägenheten attacceptera tillfälliga arbeten minskar, eftersom detta sänkerersättningen. Arbetslinjen motverkas, och kommunerna måste utgebidrag till dem som inte klarar försörjningen.Socialdemokraterna riktar även kritik mot utformningen avvissa enskilda bestämmelser.Om Socialdemokraternas avslagsyrkande i motion A80 intebifalls, yrkas som nämnts i andra hand att de nya reglerna skallbörja tillämpas den 1 januari 1995.I de tidigare nämnda enskilda s-motionerna A74, A75 och A82anförs liknande motiv för avslag på propositionen som ipartimotionen. I motion A75 av åberopas de negativa effekternaav regeringsförslaget för Värmland.Som nämnts yrkar Ny demokrati i sin motion A79 i andrahand (yrk. 2) -- för det fall att ett yrkande om hänskjutandetill utredning inte bifalls -- att propositionen avslås i sinhelhet. I motionen påtalas avsaknaden av konsekvensanalyser ipropositionen, särskilt i fråga om ersättningsperiodernas längdoch förutsättningarna för en ny ersättningsperiod. Om inteandrahandsyrkandet om avslag på propositionen i sin helhetbifalls, bör i vart fall förslaget om ersättningsperioderna ochnormalarbetstiderna avslås av (yrk. Partietmotsätter sig regeringsförslaget om att de fyra KAS-regionernaomvandlas till statliga arbetslöshetskassor. Man ser det somorealistiskt att administrationen enbart skall ske på fyraställen i landet. I stället bör försäkringen administreras avförsäkringskassorna (yrk. Partiet motsätter sig också detförändrade arbetsvillkoret, vilket ytterligare krånglar tillregelsystemet. Arbetsvillkoret bör vara det som för närvarandeföreskrivs i ALF-lagen (yrk. Motsvarande yrkande framställsi partiets med anledning av proposition 1993/94:80 väckta motionA32 av m.fl. (yrk. 7 och 8).Vänsterpartiet riktar i sin motion A77 kritik motberedningen av hela ärendet. Remissbehandling har inte skett.Analys av förslagen har inte gjorts t.ex. i fråga omkonsekvenser för samhällsekonomin och arbetslinjen.Propositionen framstår som ett "hafsverk". Försämringarna för dearbetslösa är ett sätt att bekämpa fackföreningsrörelsen.Arbetslöshetens orsaker och ekonomiskt katastrofala effektermåste angripas med en förändrad ekonomisk politik. Att riva uppA-kassesystemet ökar problemen och skapar konfrontation. En nyförsäkringsadministration forceras fram med de risker som detinnebär i inledningsskedet. Till en början innebär förslagendessutom en fördyring.Vänsterpartiets kritik mot förslagen sammanfaller i storadelar med vad Socialdemokraterna anfört. Effekterna avregeringsförslaget blir att färre blir anslutna, trots att detbeskrivs som en obligatorisk försäkring. Den rundgång somregeringen säger sig vilja motverka beror inte på brister iförsäkringen utan på att de arbetslösa är mångdubbelt fler än delediga arbetena. Propositionen utmärks av bristande konsekvens.Som exempel nämns att anslutningen till de statliga kassornaskall vara gratis, medan en administrationsavgift måste betalasav medlemmarna i de privata kassorna. Vidare tvingaravgiftslagen även dem som arbetar att betalaavgift; någon ersättning får de däremot inte vid arbetslöshet.AMS får oförenliga roller. Det nya arbetsvillkoret ger storaslumpmässiga orättvisor. Begränsningen av möjligheten till nyersättningsperiod ger incitament att undvika sysselsättningunder hela den tid då ersättning ges. Med 65 timmarsförvärvsarbete uppfylls arbetsvillkoret, men det räcker inte föratt få inträde i en kassa. Försämringarna för dedeltidsarbetslösa drabbar framför allt kvinnor i låglöneyrkenmed småbarn. Gruppen långtidsarbetslösa bland ungdomar ochnyligen anlända invandrare blir större. Utöver detta innehållerpropositionen ett stort antal lagtekniska problem och praktiskasvårigheter.På angivna grunder yrkar avslag påpropositionen.Arbetslöshetsförsäkringen på m.m.MotionerSocialdemokraterna anför i sin motion A80 följande i frågaom inriktningen av arbetslöshetsförsäkringen.Huvudproblemet är att det finns för få arbeten, inte attförsäkringen ger för omfattande ersättning. Enarbetslöshetsförsäkring som ersätter inkomstbortfall bidrar tillatt öka arbetsviljan, vilket ökar sysselsättning, produktion ochtillväxt. Socialdemokraterna framhåller ocksåarbetslöshetsförsäkringen som viktig för att skapa en flexibelarbetsmarknad. Med en bra försäkring är arbetstagarna merbenägna att byta både arbetsgivare och yrke.Försäkringen har också betydelse för lönebildningen ochlöntagarnas möjligheter att upprätthålla minimilönerna ikollektivavtalen.Socialdemokraterna framhåller att arbetslöshetsförsäkringenockså ingår som en viktig del i den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Ungdomar bör erbjudas en aktiv åtgärdinom och övriga . För att detta skallvara möjligt måste den ekonomiska politiken läggas om.Det fackliga engagemanget i arbetslöshetskassorna ger storafördelar jämfört med vad en statlig kassa skulle kunna erbjuda.Arbetslinjen stärks genom den verksamhet som ordnas för dearbetslösa medlemmarna. Bransch- och personkännedomen ärbetydelsefull både för att förkorta arbetslöshetstiderna och föratt kunna ställa krav på den arbetslöse.Socialdemokraterna framför förslag om ett nytt regelverk förarbetslöshetsförsäkringen. Bestämmelserna bör slås samman i ettsystem med enhetliga regler i fråga om arbetsvillkor. Allaförvärvsarbetande skall ha rätt till ett grundbelopp, oavsettmedlemskap i en kassa. Därutöver skall de ha möjlighet attomfattas av en inkomstrelaterad ersättning, som betalas ut avresp. Vissa av de hinder som finns för att blimedlem i en kassa bör tas bort. Strävan skall vara att så mångasom möjligt av de som kan få ersättning försäkrar sig för denhögre nivån. Det sker genom betalning för administrationen ochen viss premie.I fråga om kompensationsnivån anser Socialdemokraterna att såstor kompensation bör ges i förhållande till tidigare inkomsteratt den arbetslöse ges en rimlig trygghet. När samhällsekonomintillåter det bör ersättningsnivån bestämmas till . Äventaket i försäkringen bör höjas till 7,5 basbelopp när det ärmöjligt. Till dess bör det högsta beloppet indexregleras. Vidarebör nuvarande karensregler ändras så att inte "dubbel" karenstas ut och under samma år.Rörande vissa konkreta frågor anför Socialdemokraternaföljande.Möjligheterna att utföra deltidsarbete medarbetslöshetsersättning som utfyllnad måste begränsas. Det börske på det sätt som Socialdemokraterna har föreslagit(motion 1993/94:A26 yrk. 18) nämligen genom attersättningsperioden begränsas , eller 450 dagarför den som fyllt . För att på nytt kvalificera sig förersättning skall krävas att ett nytt arbetsvillkor upparbetas påannat än förutvarande deltidsarbete. Ett lagförslag läggs fram ienlighet med detta i motion A26. En lagfäst rätt till förtur vidnyanställning med mer tid bör vidare föreligga.Företagarnas situation vid arbetslöshet måste analyseras,speciellt mot bakgrund av att gränsen mellan anställd ochföretagare blivit allt oklarare.I fråga om finansieringen av arbetslöshetsförsäkringenanför Socialdemokraterna att inkomsterna till fonden måste öka.Den grundläggande principen bör vara att produktionen genomarbetsgivaravgifter i allt väsentligt skall bära kostnadernabåde för kontantstöden och de aktiva åtgärderna. Avgifternaskall täcka kostnaderna under en konjunkturcykel. Vid extremthög arbetslöshet bör kostnaderna bäras av hela befolkningengenom en värnskatt. Dessutom bör en överföring ske tillarbetsmarknadsfonden av arbetsgivaravgifterna tillsjukförsäkringen. Den införda obligatoriskaavgiften bör således slopas och ett återinförande ske av dens.k. finansieringsavgiften i ALF-lagen.Socialdemokraterna anser att en parlamentarisk utredning börtillsättas för att utreda frågan om en arbetslöshetsförsäkring ienlighet med det anförda.I Socialdemokraternas partimotion A254 om sysselsättningenfrån den allmänna motionstiden (yrk. 45) framförs motsvarandesynpunkter rörande inriktningen av arbetslöshetsförsäkringen ochdess finansiering.Ny demokrati säger sig i sin motion A79 av HarrietColliander och kunna ansluta sig tillregeringens grundtanke om en allmän och obligatorisk försäkring.Den bör dock få en helt ny utformning.Det skall finnas ett grundskydd som svarar mot av lönen.Grundskyddet finansieras av arbetsgivarna, arbetstagarna ochstaten med 1/3 vardera. En sådan modell medför ett ekonomisktansvar för de parter som kan påverka arbetsmarknaden, vilket börbidra till minskade kostnader. Avgifterna bör fastställas engång , baserat på försäkringens kostnader föregående år.För skydd av lönen eller högst vad som motsvararen årslön på 7,5 basbelopp tecknar arbetsgivaren en obligatorisksparförsäkring. Premieinbetalningen fördelas mellanarbetsgivaren och arbetstagaren efter förhandlingar.Arbetsgivaren betalar sin del under 5--, medanbetalningsansvaret för arbetstagaren gäller till pensioneringen.Då omvandlas försäkringen till en pension.Den som vill försäkra sig mot inkomstbortfall som överstiger80 % eller som vill förlänga ersättningsperioden kan teckna enprivat försäkring. Ersättningsnivån bör lämpligen trappas nedmed tiden. Ersättningsnivåer och ersättningsperioder måste geincitament att aktivt söka arbete.Försäkringen bör administreras helt av somredan är väl utbyggd. Kontrollen av villkoren för utbetalning aversättning måste effektiviseras.Frågorna är enligt Ny demokrati så stora och genomgripande attde bör vara förankrade hos en bred majoritet. De bör därförhänskjutas till den arbetsmarknadspolitiska utredningen (yrk.1). Där bör även frågan om konkurrensneutralitet belysas.Som nämnts tidigare yrkar Ny demokrati, vid avslag pånyssnämnda yrkande, att propositionen avslås i sin helhet (yrk.2).Vänsterpartiet anger följande riktlinjer förarbetslöshetsförsäkringen enligt sin motion A77 (yrk. En nyinkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring bör inkludera KAS, varsregelverk bör moderniseras. En stark koppling till de fackligaorganisationerna förordas. Kretsen som kan försäkra sig motarbetslöshet bör utvidgas, och det avgörande kriteriet bör varaatt stå till arbetsmarknadens förfogande.Kvalifikationsreglernas utformning bör utredas närmare. Detviktiga är att nytillträdande inte utestängs godtyckligt.Systemet bör innehålla både en grundnivå och en inkomstrelateraddel. De deltidsarbetandes rätt till ersättning måste vara kvar idagsläget. Förutsättningarna för att ta ett heltidsarbete måstegynnas. Inrättandet av deltidstjänster måste minimeras, och enförtursrätt måste finnas till anställning med mer tid.Om en fristående kassa skall inrättas måste konsekvensernautredas noggrant. I stället för statliga kassor skulleArbetslöshetskassornas () kunna fungera som"alternativkassa" för den som inte vill ha någon koppling tillde nu befintliga kassorna. Konkurrensneutralitet måste råda.I fråga om finansieringen är uppfattning attproduktionen i huvudsak skall bära kostnaderna. När belastningenblir orimligt stor krävs dock en solidaritetsskatt. Det ärrimligt att den försäkrade erlägger en finansieringsavgift avsamma slag som fanns tidigare. Nivån kan diskuteras, men den fårinte kopplas till arbetslöshetsnivån i den egna branschen.Avgiftslagen bör avskaffas.Ersättningsnivån bör återställas till 90 %.En parlamentariskt förankrad utredning bör tillsättas meduppgift att se över försäkringen i enlighet med det anförda.Alternativt kan den arbetsmarknadspolitiska utredningen gestilläggsdirektiv (yrk. 2).Även i enskilda motioner väckta framförs allmänna synpunkter påarbetslöshetsförsäkringen inkl. finansieringen.Lars Ulander m.fl. (s) riktar i motion A226 kritik motreformeringen av arbetslöshetsförsäkringen, som de menar skaparosäkerhet för de många långtidsarbetslösa. Några hållbara motivför statliga arbetslöshetskassor finns inte. De begär ettskyndsamt förslag om arbetslöshetskassornas organisation ochfinansiering.I motion N283 av m.fl. (s) uttrycksfarhågor för effekterna av en ändrad utformning avarbetslöshetsförsäkringen. I med stor andel säsongs-och deltidsanställda blir det svårt för många att uppfylla denya villkoren för ersättning. Villkoren får inte försämras.Charlotte m. fl. (fp) anför i motion A241 att detfinns skäl att se över finansieringssystemet och göraeffektiviseringar. Enligt motionärerna måste kostnaderna förarbetslöshetskassan balanseras över en konjunkturcykel (yrk. 9).Under högkonjunktur bör man spara i syfte att bygga upp enreserv i Arbetsmarknadsfonden, i stället för att då införagenerösare bestämmelser eller använda medlen för andra ändamål.Utskottets övervägandenProposition 1993/94:209 m.m.Fråga om avslag på propositionenRegeringens förslag i proposition 209 om en allmän ochobligatorisk arbetslöshetsförsäkring måste förkastas.Det finns anledning att vara starkt kritisk mot förslagen aven rad skäl. Utskottet tar först upp den mera övergripandekritiken, därefter kritiken mot de enskilda delarna ipropositionen.Allmänt om proposition 209Propositionen ger intryck av att ha forcerats fram. Förslagenär dåligt underbyggda. En reform av detta slag med så omfattandekonsekvenser borde ha föregåtts av en grundlig analys av vilkaeffekterna blir i samhället och för de hundratusentals enskildapersoner som berörs av förslagen. Inte heller finns en analys avde regionalpolitiska effekterna. Regeringen berör barakortfattat vad som skall hända med de människor som kommer attbli utförsäkrade till följd av de nya reglerna. Några färdigaförslag finns inte, utan detta liksom en rad andra väsentligafrågor skall utredas vidare. I propositionen nämns bl.a.följande: konkurrensneutraliteten, företagarnas ersättningsrätt,framtida administrationsform, ersättningsperiodens längd för densom fyllnadsmarkerar, samkörning av dataregister,kalendertidsberäknad karens för deltidsarbetslösa, risk för"svartjobb" och annat fusk, ersättning i samband med bisyssla,skyldighet att acceptera en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, enklaoch kostnadseffektiva åtgärder, avvisande av arbetserbjudande,avstängningstiderna, förmånernas förhållande tillavgiftsgrundande inkomst, särskilda åtgärder för utförsäkradeoch begreppet "att stå till arbetsmarknadens förfogande".Effekterna för de personer som kommer att stå utanförförsäkringen därför att de inte lyckats få ett arbete avtillräcklig omfattning berörs över huvud taget inte.Även de konkreta förslagen bär prägel av att ha arbetats framunder tidspress, något som i och för sig är förvånande eftersomriksdagens borgerliga majoritet ställdesig bakom inriktningen vid reformeringen av de kontantaförmånerna vid arbetslöshet.De ekonomiska effekterna av förslagen redovisas mycketknapphändigt. Regeringen har inte ens vågat göra en uppskattningav hur många personer som kommer att utförsäkras till följd avförslaget om att s.k. jämställd tid bara skall kunna kvalificeraför en mellanliggande ersättningsperiod.Under den första tiden kommer försäkringen att innebära enökad belastning på Arbetsmarknadsfonden i storleksordningen 2--3miljarder kronor per budgetår. Ett skäl är de föreslagnaövergångsbestämmelserna som innebär att de nya reglerna iprincip inte får genomslag förrän vid utgången av 1996. En annanförklaring är att personer som står utanförarbetslöshetskassorna inledningsvis kommer att kunna kvalificerasig för ersättning på betydligt än vad som sedanskall gälla. Det är uppenbart att regeringen inte nu vågar visavilka de egentliga effekterna blir av förslagen. Genom attförkorta tiden för att uppfylla villkoren har regeringen setttill att snabbt få i gång utbetalningar till den relativtfåtaliga krets som har några favörer av den reformeradeförsäkringen, dvs. de som av ett eller annat skäl valt att ståutanför arbetslöshetskassorna.Övergångsreglernas bestämmelser om förkortade tider underinledningsfasen för att uppfylla avgiftsvillkoret framstårnärmast som stötande. En person som blir arbetslös efter ikraftträdandet kan få inkomstrelateradersättning på grund av sex månaders erläggande av avgift enligtavgiftslagen. Detta skall jämföras med de minst 12 månadersavgiftsskyldighet som reglerna kommer att kräva fortsättningsvisoch det nuvarande medlemsvillkoret i , som innebär att detkrävs 12 månaders medlemskap och avgift tillarbetslöshetskassan, eller 24 månader för företagare, innaninkomstrelaterad ersättning kan komma i fråga.I sammanhanget bör noteras att arbetsmarknadsutskottet i sittbetänkande 1993/94:AU6 enbart uttalat sig för att fullgörandetav avgiftsskyldighet /94 skulletillgodoräknas i kvalifikationshänseende vid senare prövning avrätten till inkomstrelaterad ersättning, inte för att betalningfrån den tidpunkten skulle vara tillräckligt för att få sådanersättning redan från ikraftträdandet.Denna iver från regeringens sida kommer dessutom att skapastora problem för dem som har att hantera den nya försäkringen.Flera och komplicerande arbetsmoment tillkommer. Det underlättarknappast att kassorna måste tillämpa treregelsystem -- det nuvarande, det nya och det somföljer av de synnerligen svårtillgängligaövergångsbestämmelserna.Utskottet tar fasta på vad som anförs i Lagrådets yttrande.Både den komplicerade verklighet som bestämmelserna avser attreglera och det förhållandet att bestämmelserna har direktbetydelse för enskilda, arbetslösa personer gör enligt Lagrådetatt stora krav måste ställas på att lagstiftningen är tydligtutformad och så överskådlig och därmed lättillgänglig sommöjligt. Enligt Lagrådet uppfyller inte lagförslagen dessa krav.Att Lagrådet ändå inte avstyrker förslagen motiveras bl.a. medatt bestämmelserna delvis bygger på ett befintligt regelsystemsom kan antas vara känt av dem som haft anledning att tidigaresyssla med rättsområdet. Lagrådet anför att de förbättringar somär önskvärda inte kan genomföras inom ramen förlagrådsgranskningen, som med hänsyn till den korta tid som ståtttill förfogande fått begränsas till en mer översiktlig genomgångav förslagen. Lagrådet föreslår ganska omfattande förändringar ilagförslagen.Utskottets kritik mot förslagen kan sammanfattas enligtföljande.Propositionen bygger på en felaktig grundsyn att man genomskärpta regler skulle kunna minska antalet arbetslösa.Arbetslösheten förklaras av bristen på lediga arbeten, inte avbrist på personer som vill arbeta. Detta grundläggande problemlöses genom att fler arbeten skapas; då minskar också trycket påarbetslöshetsförsäkringen. Det som i första hand krävs är enomläggning av den ekonomiska politiken.En annan av målsättningarna bakom det framlagda förslaget sägsvara att fler grupper av arbetslösa skall kunna få en ersättningsom bättre svarar mot inkomstbortfallet.