bet · GH01JuU31 · 1994-05-24 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslagsom går ut på att Bostadsdomstolen skall upphöra den 1 juli 1994samt att rättskipningen på hyres- och arrendeområdet på siktskall koncentreras till de allmänna domstolarna.I samband med propositionen behandlar utskottet ett antalmotioner som väckts dels med anledning av propositionen, delsunder den allmänna motionstiden . Utskottet avstyrker bifalltill samtliga motioner.Till betänkandet har fogats tre reservationer från (s). I proposition 1993/94:200 () harregeringen föreslagit att riksdagendels antar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om rättegången i vissa hyresmål i ,2. lag om ändring i jordabalken,3. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429),4. lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder ochhyresnämnder,5. lag om ändring i bostadssaneringslagen (1973:531),6. lag om ändring i lagen (1974:1080) om avveckling avhyresregleringen,7. lag om upphävande av lagen (1974:1082) om bostadsdomstol,8. lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv avhyresfastighet m.m.,9. lag om ändring i bostadsförvaltningslagen (1977:792),10. lag om ändring i hyresförhandlingslagen (1978:304),11. lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt tillfastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt,12. lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614),dels godkänner de riktlinjer för det fortsatta reformarbetetsom redovisas i avsnitt 6 (arrende- och hyresnämndernas framtid)i propositionen.Lagförslagen, som granskats av Lagrådet, har fogats tillbetänkandet, se bilaga 1. Motioner väckta med anledning av propositionen1993/94:Ju36 av m.fl. (v) vari yrkas att riksdagenavslår regeringens proposition 1993/94:200 om upphörande avBostadsdomstolen m.m.1993/94:Ju37 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna att Bostadsdomstolen skallupphöra den 1 juli 1995.1993/94:Ju38 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen beslutar avslå proposition 1993/94:200.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19941993/94:Ju412 av m.fl. (s) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om specialdomstolar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om Bostadsdomstolen,1993/94:Ju417 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett bibehållande av Bostadsdomstolen ochhyresnämnderna. InledningDomstolsväsendet är uppbyggt huvudsakligen med två parallelladomstolsorganisationer: de allmänna domstolarna (tingsrätter,hovrätter och ) och de allmännaförvaltningsdomstolarna (länsrätter, kammarrätter ochRegeringsrätten). I stora drag kan man säga att de allmännadomstolarnas huvuduppgift är att slita tvister mellan enskildarättssubjekt och att döma i mål om ansvar för brott, medan deallmänna förvaltningsdomstolarna har att pröva mål där ettenskilt rättssubjekt står mot det allmänna, dvs. staten eller enkommun. Denna fördelning är dock inte konsekvent genomförd.De allmänna domstolarna har generell behörighet att handläggaalla mål och ärenden som inte uttryckligen är undantagna frånderas kompetensområde. De allmänna förvaltningsdomstolarnaprövar endast de mål och ärenden som i varje enskilt fall finnsföreskrivet i lag eller annan författning. De allra flestaförvaltningsbeslut som skall överprövas av domstol skall enligtskilda föreskrifter prövas av en allmän förvaltningsdomstol.Härigenom kan sägas att dessa i praktiken fått en i det närmastegenerell kompetens att överpröva beslut av förvaltningskaraktär.Den dömande verksamheten i såväl de allmänna domstolarna somde allmänna förvaltningsdomstolarna utövas normalt av lagfarnadomare enbart eller av lagfarna domare och nämndemän.Utöver de ovan angivna domstolarna förekommer inomdomstolsväsendet olika typer av specialdomstolar. Några är heltfristående medan andra är mer eller mindre fast knutna tillordinära domstolar. Som exempel på de sistnämnda kan nämnasfastighetsdomstolarna och vattendomstolarna. Till de friståendespecialdomstolarna räknas bl.a. Arbetsdomstolen,, Patentbesvärsrätten och Bostadsdomstolen.Till denna grupp brukar också hänföras domstolsliknande nämnder,bl.a. hyresnämnderna och arrendenämnderna.De fristående specialdomstolarna har normalt kompetensområdensom är begränsade till vissa sakområden eller speciella frågor.I vissa specialdomstolar utövas beslutanderätten inte bara avlagfarna ledamöter och särskilda ledamöter, t.ex. med tekniskakunskaper, utan även av s.k. intresseledamöter. Benämningenintresseledamöter kommer från att dessa ledamöter i regel utsesefter förslag av de intresseorganisationer som är berörda av detaktuella sakområdet.Genom den nya lagstiftning på hyresrättens område som trädde ikraft inrättades de statliga hyresnämnderna iden form de har . Under de år som hyresnämnderna har varitverksamma har deras kompetensområde utvidgats. De har numera enmer domstolsliknande roll än vad som var fallet vid starten år1969, då tyngdpunkten låg på deras administrativa och medlandefunktioner. Rollförändringen har skett successivt genom flerasinsemellan oberoende lagstiftningsåtgärder. harskillnaderna i formellt avseende mellan processen ihyresnämnderna och processen i domstolarna sålunda i viss månutjämnats.När jordabalken kom inrättades , efterförebild av hyresnämnderna, särskilda statliga arrendenämndermed representanter för partsorganisationerna. Deraskompetensområde kom att omfatta tvister om förlängning avarrendeavtal, tvister om villkorsändring i samband medförlängningstvister, dispensfrågor och vissa ersättningstvister.Övriga arrendetvister skulle liksom tidigare prövas av deallmänna domstolarna, men hänföras till de nyinrättadefastighetsdomstolarna. Arrendenämndernas verksamhet har inteutvecklats på samma sätt som gäller för hyresnämnderna.Bostadsdomstolen inrättades som en centralöverinstans för ärenden som tidigare hade behandlats avhyresnämnd (prop. 1974:151, LU36, rskr. Bostadsdomstolenshuvudsakliga uppgift skulle vara att fungera somprejudikatinstans och leda rättsutvecklingen på området. Enannan utgångspunkt för reformen var att den nya överinstansenskulle bygga på partsorganisationernas medverkan irättskipningen. Erfarenheten ansågs ha visat att det vidöverprövning av hyresnämndernas avgörande inte blev fråga om enrenodlad rättslig bedömning, något som hade förutsatts vidinrättandet av hyresnämnderna. Även i överinstanserna förekomdet skönsmässiga bedömningar över vilka hyresmarknadensorganisationer ansågs böra få inflytande vid avgörandet.Särskilt målen om hyresvillkor och enligt bostadssaneringslagenansågs nära beröra organisationerna och dessutom kräva speciellsakkunskap och hyrespolitisk överblick.Förfarandet i Bostadsdomstolen är i stort sett utformat eftermönster av vad som gäller om förfarandet i besvärsmål i hovrättvilket innebär att handläggningen i princip är skriftlig.Förutsättningarna för muntlig förhandling är dock vidare än i 52kap. (RB) och överensstämmer i sak med 9 §förvaltningsprocesslagen. Det är dock relativt ovanligt attBostadsdomstolen håller muntlig förhandling -- under 1993avgjordes ett trettiotal mål efter muntlig förhandling.Ett avgörande i Bostadsdomstolen skall grundas på vadhandlingarna innehåller och vad i övrigt har förekommit i målet.Mot domstolens beslut får talan inte föras.Bakgrund till propositionenÅr 1989 tillkallades en parlamentariskt sammansatt kommittémed uppgift att se över domstolarnas uppgifter, arbetssätt ochorganisation (dir. 1989:56). Kommittén antog namnetDomstolsutredningen (Ju 1989:06). I den del av direktiven somavsåg en översyn av domstolarnas organisation nämndes bl.a.frågan om en samordning av kanslierna mellan hyresnämnderna ochtingsrätterna på de orter där nämnderna fanns. I utredningensuppdrag ingick dock inte att överväga specialdomstolarnasställning.I senare utfärdade tilläggsdirektiv till (dir. 1991:94) beslutade regeringen att återkalla utredningensuppdrag vad avsåg de organisatoriska delarna. Dessa frågorbereddes i stället inom regeringskansliet.Inom utarbetades därefter promemorian(Ds 1992:38) Domstolsväsendet, Organisation och administration iframtiden. I promemorian framhölls bl.a. att en givenutgångspunkt för framtidens domstolsorganisation är att denskall bygga på ett treinstanssystem med tyngdpunkten irättskipningen förlagd till första instans, överprövning i enandra instans och en renodlad prejudikatinstans som tredje ochsista instans. Det framhölls vidare att domstolsväsendet börvara uppbyggt kring två parallella domstolsorganisationer ochatt man i övrigt bör sträva efter ett mera sammanhålletdomstolsväsende. I promemorian uttalades också attspecialdomstolarna i möjligaste mån bör avskaffas och derasverksamhet inordnas i någon av domstolsorganisationerna. Som ettförsta steg föreslogs att Försäkringsöverdomstolen skulle läggasned. Promemorian har remissbehandlats.Riksdagen beslutade attFörsäkringsöverdomstolen skall upphöra och attdess uppgifter skall övertas av Regeringsrätten (prop.1992/93:215, JuU33, rskr. 372).I departementspromemorian (Ds 1993:34) Specialdomstolarna iframtiden behandlas frågan om att avskaffa specialdomstolarnaoch bl.a. att inordna hyres- och arrendenämndernas verksamhet idomstolsväsendet i övrigt. Promemorian har remissbehandlats.I ärendet föreligger ett yttrande från bostadsutskottet(1993/94:BoU6y), se bilaga 3.Härutöver har representanter för Hyresgästernas riksförbunduppvaktat utskottet i ärendet.PropositionenI propositionen behandlas specialdomstolarna utifrån ettprincipiellt perspektiv. Utgångspunkten bör enligt regeringensuppfattning vara att flertalet av de måltyper som för närvarandehandläggs av specialdomstolar bör prövas av deallmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna.Regeringen redovisar också principerna för hur processen inomdet arrende- och hyresrättsliga området bör varabeskaffad. Utgångspunkten är därvid att rättskipningen på dettaområde bör koncentreras till de allmänna domstolarna. Detinnebär att arrende- och hyresnämnderna bör upphöra och atthuvuddelen av deras arbetsuppgifter övertas av tingsrätten, somhuvudsakligen skall handlägga målen som vanliga tvistemål i sinnormala sammansättning. Några lagförslag läggs inte fram i dettasammanhang utan regeringen avser att återkomma med sådana . Regeringen begär nu godkännande avde angivna riktlinjerna för det fortsatta reformarbetet avseendearrende- och hyresnämndernas framtid (avsnitt 6 ipropositionen).I propositionen lämnas slutligen förslag om attBostadsdomstolen skall upphöra . Hyresnämndernasavgöranden som tidigare överklagades till Bostadsdomstolen skallenligt förslaget överklagas hos som tills vidareblir rikstäckande överinstans. Hovrätten skall avgöra dessamål i sin normala sammansättning. Vad gäller rättegången ihovrätten föreslås att vissa specialregler om förfarandetmeddelas i en särskild lag.Regeringsförslaget innehåller härutöver, förutom förslag omupphävande av lagen om bostadsdomstol, också följdändringar i delagar som angivits i det föregående.Utskottets övervägandenFörfarandet för prövning av tvister mellan hyresvärd ellerjordägare och nyttjanderättshavare är utformat på flera olikasätt. Inom det hyresrättsliga området är uppgiften att lösatvister fördelad mellan å ena sidan hyresnämnderna ochBostadsdomstolen och å andra sidan de allmänna domstolarna. Pådet arrenderättsliga området är arbetsuppgifterna inte på sammasätt uppdelade; flertalet av arrendenämndernas beslut kanöverprövas av allmän domstol i dess roll som fastighetsdomstol.Inom både det hyresrättsliga och det arrenderättsliga området ärvissa tvister, till exempel tvister om avtalets upphörande iförtid (förverkande) och tvister som avser betalning av vederlagför nyttjandet samt de flesta skadeståndstvister, från börjanförbehållna de allmänna domstolarna. Detta har till följd atttill synes likartade tvister ibland skall prövas av olikadomstolsorganisationer. I propositionen anförs att det ärönskvärt att tvister av likartat slag handläggs inom sammadomstolsorganisation och att det är angeläget att tvister mellanenskilda i största möjliga utsträckning prövas av de allmännadomstolarna. Det anförs vidare att det också är angeläget attprövningsförfarandet är utformat så att parterna inte skallbehöva löpa processuella risker på grund av förfarandereglernassvåröverskådlighet och att det även av andra skäl framstår somolämpligt att näraliggande frågor kan komma under olikaprövningsorgans bedömning. Genom att föra över de mål som i daghandläggs av arrende- och hyresnämnderna till de allmännadomstolarna skapas enligt regeringen förutsättningar för ennödvändig samordning. Vidare anförs att de skäl som talar motspecialdomstolar och särskilda prövningsorgan för skilda grupperav rättsfrågor motiverar en sådan samordning inom dethyresrättsliga och arrenderättsliga området. Utgångspunkten förregeringens fortsatta överväganden är därför att denhyresrättsliga och arrenderättsliga rättskipningen börkoncentreras till de allmänna domstolarna. En sådan omläggninganses emellertid kräva att bl.a. den materiella lagstiftningenreformeras så att rättegångsordningen blir ändamålsenlig och attvissa av nämndernas uppgifter eventuellt övertas av andra organ.Regeringen finner det därför inte möjligt att redan nu föreslåatt hyresnämndernas uppgifter skall övertas av tingsrätterna.Regeringen aviserar att den under sommaren och hösten 1994kommer att inleda ett arbete på att i grunden se över både demateriella och processuella reglerna på hyresområdet. I sambandhärmed kommer arrendemålen också att beröras.Bostadsdomstolen inrättades som en exklusiv domstolsinstansför överprövning av hyresnämndernas avgöranden. I propositionenanförs att tillkomsten av domstolen medförde såväl ett avstegfrån principen om ett sammanhållet domstolsväsende som enavvikelse från den vanliga ordningen med ett treinstanssystem.Vidare fördes ett flertal målkategorier som hadehandlagts av de allmänna domstolarna bort från dessa domstolar.Vissa frågor enligt hyreslagstiftningen prövas som nämnts dockfortfarande av allmän domstol. Detta har bl.a. lett till ensplittring av hyresprocessen. I propositionen anförs vidare attBostadsdomstolen dessutom är en liten domstol, som i vissutsträckning är beroende av domstolsväsendet i övrigt för sinpersonalförsörjning. Mot denna bakgrund och med hänsyn tillönskemålet om en enhetlig processordning på hyresrättens områdesamt till att specialdomstolar, som ovan anförts, enligtregeringens uppfattning i möjligaste mån bör avskaffas, anserregeringen att Bostadsdomstolen bör upphöra som friståendespecialdomstol.Merparten av Bostadsdomstolens verksamhet är sådan att dennaturligen hör hemma i de allmänna domstolarna. Domstolensuppgifter bör därför enligt regeringens uppfattning flyttas övertill de allmänna domstolarna. I linje med att hyresnämndernasverksamhet föreslås bli inordnad i tingsrätternaligger att Bostadsdomstolens verksamhet bör övertas avhovrätterna. Det mest önskvärda skulle enligt regeringensuppfattning vara att de uppgifter som åvilar Bostadsdomstolenövertas av alla hovrätter. Praktiska och personalmässiga hänsyntalar emellertid för att ett sådant steg i reformprocessen börske med att hyresnämndernas verksamhet förs över tilltingsrätterna. Enligt regeringens mening är det emellertidangeläget att så snabbt som möjligt börja angripa problemet medsärskilda specialdomstolar utanför de ordinariedomstolsorganisationerna på det hyresrättsliga området.Regeringen föreslår därför att tills vidare skallträda i Bostadsdomstolens ställe som överinstans tillhyresnämnderna. Det förslag som läggs fram får enligtregeringen ses som en delreform i avbidan på ett slutligtställningstagande sedan det fortsatta utredningsarbetet haravslutats.Förfarandet i Bostadsdomstolen är huvudsakligen uppbyggt kringreglerna om besvärsmål i hovrätt enligt 52 kap. RB. Reglerna förtvistemål i allmänhet är också genom en hänvisning i lagen ombostadsdomstol tillämpliga på förfarandet i Bostadsdomstolen.Härutöver finns vissa specialregler för förfarandet. Det rörregler om bl.a. domstolens processledning, muntlig förhandlingoch beslutens rättskraft. Reglerna i 52 kap. RB är egentligeninte avsedda att reglera ett förfarande som syftar till enmateriell sakprövning, vilket måste vara fallet för att regleraden verksamhet som bedrivs i Bostadsdomstolen.För de mål som kommer från Bostadsdomstolen behöver, enligtvad regeringen anför i propositionen, frågan om handläggningen ihovrätten tills vidare lösas genom att bestämmelserna i 52 kap.rättegångsbalken kompletteras med vissa särskilda regler förförfarandet i mål som överklagats till från enhyresnämnd. Det rör regler om muntlig förhandling och kallelseav part eller annan till sådan, beslutens rättskraft m.m.Reglerna föreslås intagna i en särskild lag om rättegången ivissa hyresmål i hovrätt.Svea hovrätts beslut skall enligt regeringens förslag intekunna överklagas. Det finns enligt regeringens uppfattning flerastarka skäl som talar emot att nu låta de mål som startat ihyresnämnderna föras vidare från till Högstadomstolens (HD) prövning. De mål som prövas avarrendenämnd som första instans får inte i något fall föras ändatill HD utan får överklagas endast till hovrätterna. Dearrendemål som är aktuella i detta sammanhang rör i stort settsamma sakfrågor som de hyresrättsliga mål som prövas i förstainstans av hyresnämnderna. I avvaktan på en ny lagstiftning ochen ny lag om handläggningen av domstolsärenden bör rättsområdenaenligt regeringens uppfattning inte ytterligare skiljas åt iprocessuellt hänseende. De hyresrättsliga målen bör därför tillsvidare enligt förslaget inte få överklagas till HD. Ett annatskäl för en sålunda avskuren fullföljdsrätt är enligtpropositionen att , under den övergångsperiod det ärfråga om innan saken får sin slutliga lösning, blir enrikstäckande prövningsinstans och därför tills vidare kan svaraför prejudikatbildningen. Eftersom avses ta översåväl Bostadsdomstolens verksamhet som den dömande personalenkan man enligt regeringens uppfattning utgå från att det finnsgoda förutsättningar för en fortsatt prejudikatbildning av sammakvalitet som på området.I motionerna Ju36 (v) och Ju38 (s) yrkas avslag påpropositionen. I motionerna Ju412 (s) samt Ju417 (s) framställsyrkanden med i princip samma innebörd. I motionerna anförssammanfattningsvis att det saknas skäl för de föreslagnaförändringarna.I motion Ju37 (fp) föreslås att Bostadsdomstolen skall upphöraden , dvs. än vad regeringenföreslagit. I motionen anförs att avvecklingen avBostadsdomstolen bör ske först när beslut kan fattasäven i fråga om arrende- och hyresnämndernas framtid.Bostadsutskottet har i yttrande bl.a. anfört att det anser attriksdagen bör godkänna riktlinjerna för det fortsattareformarbetet avseende bl.a. integrationen av hyresnämndernasverksamhet i de allmänna domstolarna (avsnitt 6 i propositionen)samt att hyresnämnderna bör kunna avvecklas och deras verksamhetövertas av tingsrätterna.Bostadsutskottet ställer sig också bakom förslaget attBostadsdomstolen skall avvecklas.När det gäller tidpunkten för avvecklingen anförbostadsutskottet att det i och för sig kan instämma i vad somanförs i motion Ju37 att en helhetslösning förrättstillämpningen på det hyresrättsliga området hade varit attföredra. anser emellertid, bl.a. mot bakgrundav att de praktiska olägenheterna med en avveckling den 1 juli1994 inte framstår som särskilt påtagliga och att det genom attSvea hovrätt tills vidare tar över Bostadsdomstolens roll somrikstäckande överinstans även fortsättningsvis kommer attske en sammanhållen beredning av överklagade ärenden frånhyresnämnderna, att regeringens förslag i denna del bör vinnariksdagens bifall.Bostadsutskottet har i yttrandet avstyrkt bifall tillmotionerna Ju36, Ju37, Ju38, Ju412 i behandlad del samt Ju417.Yttrandet har fogats som bilaga 3 till detta betänkande.Justitieutskottet har behandlat frågan omspecialdomstolar vid ett stort antal tillfällen (senast1992/93:JuU33 s. 6 f med där gjorda hänvisningar). Utskottetredovisade då sitt tidigare gjorda uttalande (1991/92:JuU20 s.8) att antalet specialdomstolar bör begränsas. Utskottetkonstaterade vidare att departementspromemorian (Ds 1993:34)Specialdomstolarna skulle sändas ut påremiss, och utskottet fann inte skäl att i det dåvarandeberedningsläget göra något ytterligare uttalande.Justitieutskottet delar regeringens bedömning att det ärangeläget att tvister av likartat slag handläggs inom sammadomstolsorganisation och att tvister mellan enskilda i störstamöjliga utsträckning prövas av de allmänna domstolarna. I likhetmed regeringen anser utskottet att det behövs en samordning inomdet hyresrättsliga och arrenderättsliga området. Utskottetställer sig bakom regeringens uppfattning att den hyresrättsligaoch arrenderättsliga rättskipningen bör koncentreras till deallmänna domstolarna. Liksom regeringen anser utskottet attdenna förändring förutsätter mer ingående överväganden i flerafrågor. De aktuella frågorna bör således, som regeringen ocksåaviserat, bli föremål för ytterligare behandling innanförändringar genomförs. Utgångspunkten för det arbetet bör varade riktlinjer som anges i propositionen (avsnitt 6).Utskottet delar regeringens uppfattning att specialdomstolar imöjligaste mån bör avskaffas. Utskottet ställer sig mot bakgrundhärav och i linje med sitt ställningstagande i fråga omriktlinjerna för det framtida reformarbetet bakom förslaget attBostadsdomstolen bör upphöra som fristående specialdomstol.Det anförda innebär att utskottet avstyrker bifall tillmotionerna Ju36, Ju38, Ju412 i behandlad del samt Ju417.Till enskildheter i lagförslagen återkommer utskottet i detföljande.När det gäller tidpunkten för avvecklingen av Bostadsdomstolendelar utskottets regeringens uppfattning att det är angelägetatt så snabbt som möjligt börja angripa problemet med särskildaspecialdomstolar på det hyresrättsliga området. Utskottet anseri likhet med regeringen att de praktiska olägenheterna med endelreform innebärande att Bostadsdomstolen upphör den 1 juli1994 inte framstår som särskilt påtagliga. Utskottet avstyrkerbifall till motion har i sitt justerade betänkande1993/94:BoU21 behandlat en proposition (1993/94:199) omändringar i hyresförhandlingslagen m.m. Lagförslagen i detärendet måste samordnas med de här aktuella lagförslagen.Således föranleder förslagen i proposition 1993/94:199 tilllag om upphävande av bostadssaneringslagen och till ändring i 28§ lagen om bostadsdomstol ändringar också i förslaget iförevarande proposition till lag om rättegången i vissa hyresmåli . Vidare föranleder det sistnämnda lagförslagetoch förslaget om att upphäva lagen om bostadsdomstol ändringarav beslut (1993/94:BoU21 rskr. 000) såvitt gällerupphävande av bostadssaneringslagen och ändringar i jordabalken,lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder samt lagen(1974:1082) om bostadsdomstol.Utskottet har utarbetat lagförslag i enlighet med vad som nuhar anförts, se bilaga 2.I övrigt har utskottet ingenting att anföra med anledning avpropositionen och motionerna. beträffande den framtida organisationenatt med avslag på motionerna 1993/94:Ju36,1993/94:Ju38, 1993/94:Ju412 yrkandena 2 och 3 samt1993/94:Ju417 dels beslutar att Bostadsdomstolen skallupphöra, dels godkänner vad regeringen i propositionen anfört omriktlinjer för det fortsatta reformarbetet (avsnitt 6),res. 1 (s)2. beträffande tidpunkt för upphörande av Bostadsdomstolenatt avslår motion 1993/94:Ju37,res. 2 (s) - villk. 13. beträffande lagförslagenatt riksdagena) antar regeringens förslag till lag om rättegången i vissahyresmål i med den ändringen att 8 § erhåller ibilaga 2 som Utskottets förslag betecknade lydelse,b) dels med ändring av tidigare beslut(1993/94:BoU21, rskr.