bet · GH01SfU14 · 1994-04-14 00:00:00 — Antalet sådana anhöriga som fick uppehållstillståndunder /93 uppgick till 7 512. Antalet övrigaanknytningsfall uppgick till 11 956, antalet personer sombeviljades uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl till 189 ochantalet uppehållstillstånd för adoptivbarn till 890. Sammanlagtbeviljades under budgetåret ca 30 000 personeruppehållstillstånd. -- Av dem som beviljades asyl elleruppehållstillstånd av humanitära skäl bedömdes, frånsettkvotflyktingarna, 364 personer () som konventionsflyktingar.Under /93 sökte ca 80 600 personer (inkl.barn) asyl i , vilket innebär en kraftig ökning jämförtmed närmast föregående två budgetår (ca 20 800 /91 och 54 500 personer /92).Antalet asylsökande hade kulminerat under månadernajuni--. /94 sjönk antalet asylsökande kraftigt iförhållande till året innan.PraxisutredningenRegeringen har beslutat tillkalla två särskildautredare för att i en rapport redovisa hur praxis i asylärendenutvecklats (dir. 1993:80). I direktiven angavsbl.a. hade fungerat under cirka ettoch . Flera regeringsbeslut hade sedan hösten 1991fattats i syfte att i viss utsträckning skapa ny praxis. Underde hade antalet asylsökande ökat mycket kraftigtoch sammansättningen av och bakgrunden hos de asylsökande hadeförändrats. I den allmänna debatten hade framförts att praxis iasylärenden skärpts . Det var mot denna bakgrundangeläget att få en klar bild av hur praxis utvecklats sedanUtlänningsnämnden övertog ansvaret för överprövningen. Detgällde särskilt de ärenden där politiska eller humanitära skälåberopats.Utredarna, som tog namnet , har den 6 april1994 överlämnat betänkandet Utvärdering av praxis i asylärenden(SOU 1994:54). Utvärderingen grundar sig på ärenden, delvisslumpmässigt urvalda, som behandlats av regeringen resp.Utlänningsnämnden till . Ibetänkandet anges bl.a. följande.Sedan de facto-flyktingskapet infördes har en praxissuccessivt utvecklats vari även asylsökande med något starkareskäl än vad som ursprungligen avsågs gälla för defacto-flyktingar likväl inte har erhållitkonventionsflyktingstatus. Utredningen anser attUtlänningsnämnden i större utsträckning än regeringen ger dessaasylsökande konventionsflyktingstatus. Orsaken bedöms främstligga i en mer stringent juridisk tillämpning av bestämmelserna.Digniteten på skälen i de ärenden där regeringen beviljade defacto-flyktingstatus hade stor spännvid, men vad gällerUtlänningsnämnden konstateras att kriterierna för defacto-flyktingstatus håller en jämnare nivå. Nämnden förefallerinriktad på att göra en strikt juridisk bedömning där enklassificering av de grunder som åberopas prioriteras.Även vad gäller bedömningen av förhållandet mellan politiskaoch humanitära skäl förefaller inriktad på attgöra en sådan strikt juridisk bedömning. Den helhetssyn som ärnödvändig vid bedömningen av omständigheter av humanitär art fårdärför ibland stå tillbaka.Praxisutredningen har vidare uppmärksammat enutvecklingstendens beträffande förhållandet mellan olika graderav politisk asyl och trovärdighet. Praxis utgår från ettregeringsavgörande . Regeringen ställer sigskeptisk till påståenden om svår politisk förföljelse endast pågrund av att personen inte kan uppvisa sina dokument, oavsettgrunden härför. Regeringen är av uppfattningen att denasylsökande undanhållit information och därmed inte skall varaberättigad till konventionsflyktingstatus. Enligt utredarna harkonsekvensen av avsaknad av dokument använts på ett stelbentsätt och närmast som en ursäkt för att inte behöva göra ennyanserad avvägning mellan ett konventionsflyktingskap och ettde facto-flyktingskap. avviker inte i sinpraxisbildning från denna linje.Vad gäller humanitära skäl för uppehållstillstånd harutredningen inte funnit belägg för att skärptpraxis rörande uppehållstillstånd vid fysisk sjukdom. Den harunder hela perioden varit restriktiv. När det gäller psykiskaskäl för uppehållstillstånd har dock praxis stramats upp något.Det förefaller utredningen som om man vid bedömningen avasylsökande från det f.d. börjat använda det s.k.inre flykt-alternativet på ett sätt som inte skett tidigare.Inre flykt-alternativet används numera generellt i dennakrigssituation på ett sofistikerat sätt.Praxisutredningen har inte kunnat se några skillnader iregeringens och sätt att ifrågasätta denasylsökandes trovärdighet. Dock framgår inte avregeringsbesluten om det vägts in någon värdering av denasylsökandes trovärdighet beroende på om personen sökt asyldirekt vid gränsen eller dröjt efter ankomsten tillSverige. å sin sida lägger vikt vid att denasylsökande kan förklara varför han eller hon inte sökt asylomedelbart. Utredningen har dragit slutsatsen att enuppstramning skett i det avseendet.Den ökade länderkunskapen är enligt utredningen en positiv ochvälkommen utveckling. Det är utredningens uppfattning attUtlänningsnämnden i besluten redovisar den länderkunskap somlegat till grund för beslutet på ett betydligt bättre sätt änregeringen.Asylrätt vid våldtäktI flera motioner tas upp frågan om asylrätt för kvinnor somblivit våldtagna.I motion U615 av m.fl. (s) begärs i yrkande 20ett tillkännagivande om att kvinnor som i krig eller konflikterblivit offer för sådana brott skall garanteras asyl i enlighetmed vad som överenskommits i UNHCR:s exekutivkommitté.I motion Sf634 anför och ()att våldtäkter används dels som ett medel att förfölja kvinnorsom är politiskt aktiva eller misstänks vara det, dels i syfteatt tvinga fram information om politiska aktiviteter.Motionärerna anser att våldtäkt i dessa fall måste erkännas somen form av tortyr och därmed ge rätt till asyl. Etttillkännagivande härom begärs i yrkande 1.I motion A815 anför m.fl. (c) att våldtäkteranvänds som ett vapen i den etniska rensningen i f.d.Jugoslavien eller för att tvinga fram information. Många av dekvinnor som kommit till har utsatts för sådanaövergrepp. Enligt motionärerna är det faktum att våldtäkt ärförbjuden i deras hemland inte något hållbart argument för attavvisa kvinnorna. Motionärerna anser att våldtäkter som utförtsav företrädare för statsmakten skall anses som tortyr och därmedutgöra skäl för asyl. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivandeom detta.Även m.fl. (v) begär i motion Sf622 yrkande 13ett tillkännagivande om att tortyr och våldtäkt utförd avföreträdare för statsmakten alltid skall utgöra skäl för asyl.Tortyr definieras i mot tortyr m.m. som varjehandling genom vilken allvarlig smärta eller svårt lidande,fysiskt eller psykiskt, medvetet tillfogas någon. Tillfogandetskall ha utförts av en offentlig tjänsteman eller någon annansom handlar som företrädare för det allmänna eller ha skett påanstiftan eller med samtycke eller medgivande av denne. Enytterligare förutsättning är att gärningen har skett i ett visstangivet syfte, främst för att få information eller en bekännelseav den torterade eller en tredje person eller som vedergällning.I utlänningslagen finns tortyr särskilt angivet när det gällerverkställighetshinder. I 8 kap. 1 § anges bl.a. att en avvisningeller utvisning aldrig får verkställas till ett land om detfinns grundad anledning att tro att utlänningen där skulle varai fara att utsättas för tortyr. I 2 § samma kapitel anges attavvisning eller utvisning inte heller får verkställas till ettland där utlänningen riskerar att utsättas för förföljelse. I 2§ anges vidare att, om det inte går att sända utlänningen tillnågot annat land, verkställighet ändå kan ske i vissa fall avgrov brottslighet eller med hänsyn till rikets säkerhet.I asylgrunderna enligt 3 kap. utlänningslagen anges intesärskilt ordet tortyr. Ett av kriterierna för att en asylsökandeskall anses som flykting är däremot enligt 3 kap. 2 §utlänningslagen att utlänningen känner välgrundad fruktan förförföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa ellerpolitiska uppfattning. Staten, t.ex. regeringen eller någotstatsorgan med myndighetsutövning som uppgift eller detregerande politiska partiet, skall direkt eller indirekt kunnagöras ansvarig för förföljelsen. Staten kan själv utövaförföljelse, exempelvis genom att upprätthålla en lagstiftningav diskriminerande karaktär. Förföljelse kan emellertid ocksåföreligga om denna sker antingen med statsmaktens goda minne,trots att denna inte själv vidtar några åtgärder, eller dåstatsmakten visar sig inte ha förmåga att erbjuda skydd åt sinamedborgare.Vid UNHCR:s exekutivkommittés möte antogs enkonklusion rörande sexuella övergrepp. I denna harmedlemsstaterna uttryckt sitt stöd för att den som åberoparvälgrundad fruktan för förföljelse i form av sexuella övergrepp,på grund av sin ras, religion, nationalitet, tillhörighet viss samhällsgrupp eller politiska uppfattning, skallbetraktas som flykting enligt Genèvekonventionen.Enligt utskottets mening är våldtäkt -- lika väl som tortyr --ett övergrepp som kan innebära sådan förföljelse som avses i 3kap. 2 § utlänningslagen, om staten direkt eller indirekt kangöras ansvarig för förföljelsen. Detta är också i enlighet medUNHCR:s exekutivkommittés nämnda konklusion. Utskottet anser attden svenska lagstiftningen således är till fyllest i dettaavseende.Det har från olika håll påtalats att personer som varitutsatta för sexuella övergrepp av olika skäl inte alltid uppgerdetta (se bl.a. betänkande 1992/93:SfU7 s. 29). Utskottet villdärför tillägga att det förhållandet att en asylsökande interedan från början redovisar att sexuella övergrepp förekommitinte får förringa uppgifternas värde, när de lämnas i ett senareskede.Med det anförda får motionerna Sf622 yrkande 13, Sf634 yrkande1, U615 yrkande 20 och A815 yrkande 12 anses tillgodosedda.I motion 1991/92:U621 av m.fl. (v), som nyligenöverlämnats till utskottet från utrikesutskottet, begärs iyrkande 6 ett tillkännagivande om att det måste vara ettfullgott skäl till asyl när kvinnor flyr från länder, däränkebränning och kvinnlig omskärelse förekommer.Enligt utskottets mening bör skälen för asyl, elleruppehållstillstånd på annan grund, även i dessa fall prövasindividuellt. Enbart det förhållandet att änkebränning ochkvinnlig omskärelse förekommer i landet kan således integenerellt ge rätt till asyl, och utskottet avstyrker bifall tillmotion 1991/92:U621 yrkande 6.KrigsvägrareI motion Sf626 anför m.fl. (kds) att skälenmåste anses ha samma värde för en människa som flyr från ettland som är i krig som för en människa som flyr från ett landsom befinner sig i inbördeskrig. Motionärerna begär i yrkande 8ett tillkännagivande om att krigsvägran även vid inbördeskrigskall vara skäl till asyl.Med krigsvägrare avses enligt utlänningslagen en utlänning somhar övergett en krigsskådeplats eller som har flytt från sitthemland eller behöver stanna i för att undgå föreståendekrigstjänstgöring.Med krig avses inte inbördeskrig utan endast krig mellan olikaerkända stater. Vapenvägrare i allmänhet innefattas inte i dennagrupp. Med krigsvägrare avses inte heller värnpliktsvägrare. Densom inte riskerar att sändas till krigsskådeplats men som kommeratt straffas för sin krigsvägran samt värnpliktsvägrare somriskerar oproportionerligt strängt straff kan i stället kommaatt anses som de facto-flykting.Frågan om serbisk militärtjänstgöring för unga män i Kosovohar berörts under utskottets utfrågning (sebilaga). Företrädare för uppgav därvid att detför den som vägrat militärtjänstgöring i regel blir fråga omvillkorlig dom. I grova fall och vid försvårande omständigheterkan det dock bli fråga om upp till två års fängelse.Utskottet, som vill erinra om att Invandrar- ochflyktingkommitténs arbete kan få betydelse i frågan, avstyrkerbifall till motion Sf626 yrkande 8.KosovoBerith m.fl. (v) anför i motion U617 beträffandesituationen i Kosovo bl.a. att serberna har införtapartheidlagar och att det råder en total rättsosäkerhet föralbaner i Kosovo. Motionärerna anser att bryter mot sinainternationella åtaganden när asylsökande sänds tillbaka tillKosovo, och de begär i yrkande 2 ett tillkännagivande om attregeringen har det yttersta ansvaret för att internationellaåtaganden följs. Vidare bör ett verkställighetsstoppbeträffande avvisningar av asylsökande till Kosovo införas(yrkande 3).Under utskottets utfrågning harstatssekreteraren uppgivit bl.a. följande.Sedan juli 1991 har det kommit ca 60 000 asylsökande frånKosovo. Ungefär hälften av dem har fått beslut som vunnit lagakraft. Det stora flertalet har fått avslag men ungefär 3 000har beviljats uppehållstillstånd i , de flesta avhumanitära skäl. Av övriga har ca 10 000 återkallat sinaasylansökningar och ca 20 000 väntar på beslut. ChristerHallerby har under utfrågningen också anfört följande. "Jagskall säga litet mer om situationen i Kosovo, därför att jagtror att den är av särskilt intresse. Självfallet är denoacceptabel. Den albanska majoriteten trakasseras ständigt avserbiska myndigheter. De demokratiska institutionerna fungerarinte på ett acceptabelt sätt. Brott mot de mänskligarättigheterna har rapporterats och rapporteras ständigt. Lägethar försämrats successivt ." ....."Svenska myndigheter och andra organ -- däribland framför alltFN:s flyktingkommissarie -- är väl medvetna om attsituationen är svår. Dock gör alla, inkl. UNHCR, bedömningen attsituationen inte är sådan att det generellt sett finns behov avinternationellt skydd för dem som kommer från Kosovo och sökerasyl. Behov av skydd kan dock naturligtvis föreligga förenskilda personer. "Utskottet förutsätter att handläggande myndigheter löpandeföljer utvecklingen i Kosovo och noga prövar kosovoalbanernasasylansökningar. Såväl vid denna prövning som vid en eventuellsenare verkställighet skall verkställighetshinder beaktas.Motion U617 yrkandena 2 och 3 får anses tillgodosedd med vadutskottet anfört.EtiopienI motion Sf613 anför (-) att personer somutvisas till Afarland i riskerar att bli dödade ellerutsatta för orimligt hårda straff, och utvisning av afarer bördärför inte tillåtas.Utskottet utgår från att såväl de asylprövande somverkställande myndigheterna gör en noggrann bedömning avomständigheterna i hemlandet. Motion Sf613 bör därför lämnasutan åtgärd.Ryska judarI motion Sf606 av m.fl. (kds, s, m, fp) anförsatt judar som återvänder till riskerar förföljelse.Motionärerna anför att den inte gör någraansatser att skydda den judiska befolkningen mot den växandeantisemitismen som ofta tar sig våldsamma yttringar. Det finnsinga tecken på att situationen kanförbättras, och skälen för aktiva insatser för judiskaflyktingar därifrån har kraftigt förstärkts (yrkande 1). Iyrkande 2 begärs tillkännagivande om behovet av att bevilja asylåt judiska flyktingar.Enligt praxis grundad på regeringsbeslut har ryska judar somutsatts för mer omfattande trakasserier och där polismyndigheteninte ingripit till deras hjälp vanligtvis beviljats asyl som defacto-flyktingar. I ett relativt stort antal ärenden röranderysk-judiska asylsökande har de sökande beviljatsuppehållstillstånd av eller Utlänningsnämnden.Utskottet anser att motion Sf606, yrkandena 1 och 2, får ansestillgodosedd med det anförda.ZigenareZigenarnas situation tas upp i två motioner.I motion U641 av och () anförsatt zigenare utgör ett växande inslag bland de asylsökande iVästeuropa. Inte så få av de övergrepp mot asylsökande som skerär riktade just mot zigenare, även om nationaliteten ofta intenämns eller ens är känd. Detta förhållande tillsammans med densynnerligen utsatta situation zigenare har i t.ex. ochdet ställer krav på särskild analys vidbehandling av asylansökningar från zigenare. är denzigenska identiteten oklar i asylärenden och kräver särskildomsorg. Motionärerna begär i yrkande 3 ett tillkännagivande omasylprövningen.I motion Sf635 av m.fl. (s) anförs att undersenare tid över 5 000 zigenare har sökt asyl i , varavöver hälften har avvisats. De flyende zigenarnas situation ärmånga gånger mycket speciell. De kan t.ex. ha pass från det landde flyr ifrån och kan felaktigt uppfattas som etnisk rumän,bulgar osv. Det är också mycket svårt att få tillgång tillinformation kring zigenarnas bakgrund i det land de flyr ifrån.T.ex. vill länderna i många fall inte tillstå att man behandlarzigenare på ett dåligt och diskriminerande sätt. Motionärernaanför vidare att i en rapport till redovisas ettstort antal rekommendationer om hur man skall definierazigenarnas ställning i samt vilka praktiska konsekvenserdet bör få i utformandet av flykting- och invandrarpolitiken. Irapporten sägs bl.a. att zigenarna bör erkännas somterritorielös minoritet och ges samma rättigheter som andramedborgare. I rapporten sägs också att det bör erkännas avsaknadav tillräckligt skydd för denna mycket utsatta grupp, vilket ienskilda fall kan utgöra befogad fruktan för förföljelse pågrund av tillhörighet till en viss socialgrupp såsom anges iGenèvekonventionen. Motionärerna begär tillkännagivanden iyrkande 1 om att zigenare bör erkännas som territorielösminoritetsgrupp och i yrkande 4 om en särskild översyn vadgäller hanteringen av asylärenden rörande zigenare. Motionärernauppger vidare att problemen med integrationen tycks bli alltstörre, och stödåtgärder behövs för att gruppen skall kunna fålevnadsförhållanden som är jämbördiga medmajoritetsbefolkningens. Motionärerna anser att det bör bildasen referensgrupp under med representanterför berörda myndigheter och Nordiska zigenarrådet (yrkande 2)samt att det bör göras en översyn av de svenska insatserna förden zigenska gruppen (yrkande 3).Utskottet har vid behandlingen av dessa motioner inhämtatkompletterande upplysningar från . Därvid haruppgivits bl.a. följande.Antalet asylsökande zigenare har ökat , mendet finns inga uppgifter om hur många det rör sig om eftersomasylsökande registreras efter medborgarskap. förläggningsverksamhet görs däremot enregistrering efter språkgrupper, och under hösten 1992uppskattades att 4 000 zigenare fanns i förläggningssystemet.Vid asylprövningen görs en bedömning av individensskyddsbehov. Enbart tillhörigheten till den zigenska gruppen ärsåledes inte avgörande. Problem med passlöshet och svårigheteratt fastställa identiteten förekommer här liksom inom andragrupper. Uppskattningsvis finns i drygt 1 000icke avgjorda ärenden om zigenare.Vidare har det bildats en arbetsgruppbestående av företrädare för och . Arbetsgruppen skall i slutet av detta årpresentera en beskrivning av zigenarnas situation i ochlämna förslag till åtgärder som behöver vidtas.Zigenarnas problem har också uppmärksammats i det europeiskasamarbetet. Vid ett möte i islutet av står zigenarfrågan på dagordningen. Därvidskall närmare planeras arbetet för en arbetsgrupp som skallgranska zigenarnas villkor i . Vidare skall ESK underhösten 1994 hålla ett seminarium om zigenarfrågor. ESK:sminoritetsombudsmannaorgan i har dessutom mandat attbevaka zigenarfrågor i ett vitt perspektiv.Utskottet kan konstatera att zigenarnas problem haruppmärksammats såväl inom som inom olika internationellaorgan. Även beträffande asylansökningar av zigenare utgårutskottet från att de asylprövande myndigheterna gör en noggrannbedömning av skälen för uppehållstillstånd. Något uttalande frånriksdagens sida med anledning av motionerna Sf635 och U641yrkande 3 är således inte påkallat.Vistelsetidens längdI motion Sf602 av och () anförmotionärerna att det är viktigt att den svenska humanaflyktingpolitiken får ett genomslag i den praktiskahandläggningen då flyktingars ärenden skall behandlas. Långahandläggningstider gör att skäl för human behandling har vuxit istyrka. Situationen för många flyktingar är dramatisk med tankepå vad som kan vänta dem i deras tidigare hemland vid etthemsändande. Särskilt för barnen och inte minst för dem som nugått flera terminer i svensk skola har möjligheten att återvändadramatiskt förändrats. Motionärerna begär i yrkande 1 etttillkännagivande om det anförda.Georg m.fl. (s) anför i motion Sf619 att, även omskyddsbehovet är av avgörande betydelse för erhållande av asyl,man inte kan helt bortse från de omständigheter som långväntetid medför. Av humanitära skäl måste därför vistelsetidentillmätas betydelse, om inte den asylsökande själv förorsakatatt handläggningstiden blivit orimligt lång. Motionärerna begäri yrkande 3 ett tillkännagivande härom.Inte minst för att förhindra uppkomsten av sådana situationersom avses i motionerna är det enligt utskottet viktigt attväntetiderna vid asylprövningen förkortas. Inomregeringskansliet förbereds en förordning som äravsedd att styra praxis vad gäller hänsynstagande tillvistelsetidens längd. Utskottet anser att motionerna Sf602yrkande 1 och Sf619 yrkande 3 härigenom får anses i huvudsaktillgodosedda.Gömda flyktingar och flyktingbarnens situationSituationen för de utlänningar som håller sig undanverkställighet tas upp i tre motioner.I motion Sf626 yrkande 6 föreslår m.fl. (kds)en försöksverksamhet med ett kontraktsförfarande innebärande attunder den tid utlänningen har en uppdragsgivare som står föromkostnaderna gäller verkställighetsstopp, och utlänningen fårstanna i landet.I motion Sf608 anser (-) att de 7 000 människorsom gömmer sig här skall ha amnesti (yrkande 18).Gudrun m.fl. (v) anför i motion Sf622 att det bland degömda flyktingarna finns många barn som far mycket illa.Motionärerna anser att bör få i uppdrag attorganisera en arbetsgrupp för att undersöka enskilda gömdaflyktingbarns fysiska och psykiska hälsa och avge utlåtandehärom som underlag för ny prövning (yrkande 27). Den förnyadeprövningen måste göras i humanitär anda (yrkande 28). I motionentas även mer generellt upp barnens situation. Således begärs iyrkande 14 ett tillkännagivande om att barnfamiljer aldrig fåravvisas till länder där krig eller krigsliknande förhållandenråder. Motionärerna anser vidare att i alla asylärenden måstebarnets situation utredas särskilt av personal med kompetens attbedöma barn (yrkande 23). Ensamma barn måste få engod man förordnad (yrkande 24).I motion Sf23 anför och () att det är viktigt att lyfta fram frågorna kringbarnens skydd. Motionärerna begär ett tillkännagivande om attdet saknas en belysning av flyktingbarnens utsatta situation isamband med ankomst eller avvisning (yrkande 1). Flerautredningar pågår vad gäller barn och ungdomar, och motionärernaanser att det bör läggas fram förslag till ett samlat programför att förbättra den utsatta situationen för invandrar- ochflyktingbarn (yrkande 2).Många av de utlänningar som håller sig undan verkställighetutsätts för stora psykiska påfrestningar, och utskottet kanförstå att det inte är ett lätt beslut för den som bestämmer sigför att hålla sig undan. Med hänsyn till de storapåfrestningarna och till den svåra situationen i övrigt för degömda personerna vill utskottet ändå framhålla det stora ansvarsom andra personer som medverkar till undanhållandet tar på sig.Särskilt när det gäller barn har de vuxna, och då i första handbarnens föräldrar, ett mycket stort ansvar.Vid utskottets offentliga utfrågning angavsfrån flera håll att det, för att undvika situationer med gömdaflyktingar, är viktigt med ett bättre beslutsunderlag, vilketger en kortare beslutstid. Ett bättre motiverat beslut gerdärtill förutsättningar för berörda personer att förstå ommyndigheter har fattat korrekta beslut. I den nu uppkomnasituationen är det dock viktigt att en dialog kan komma tillstånd -- t.ex. genom kontakter mellan berörda myndigheter ochfrivilligorganisationer eller andra som kan utgöra en länk tillde gömda utlänningarna -- om hur verkställigheten skallfullgöras och om hur avresan kan underlättas.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaSf608 yrkande 18 och Sf626 yrkande 6.Vad särskilt gäller barnens situation vill utskottet hänvisatill sitt betänkande 1993/94:SfU11. I betänkandet anfördeutskottet bl.a. att det är viktigt att särskilt barnenssituation uppmärksammas i asyl- och kommunmottagandet. En heldel åtgärder hade vidtagits för att ökakunskapen om barnens behov och finna lämpliga åtgärder att påett bättre sätt tillgodose dessa behov. Bl.a. hade regeringen iseptember 1992 uppdragit åt att följa hurkommuners och landstings verksamheter för barn utvecklas.