bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — Efteren seriös omförhandling skulle ha kunnat utgöragrundval för en sorts nationell kompromiss när det gäller delångsiktiga relationerna till EU, i stället för den djupgåendesplittring i folket som EU-medlemskapet har åstadkommit.Genom beslutet om EU-anslutning blir för Sverigesdel överspelat som alternativ till EU-medlemskap. Det hindrarinte att också fortsatt har stor betydelse förSveriges del eftersom och kommer att ha sinarelationer till EU -- och därmed till -- i storutsträckning reglerade via . Därför är det viktigtatt i EU blir en garant för att består och,om eller så önskar, förbättras.7. Konsumentskydd (mom. 14), , , PercyLiedholm (alla m), (), () och () anför:Sverige har genom förpliktat sig att bedriva enmarknadskontroll av produkter som omfattas av säkerhetskrav tillskydd för liv, hälsa och miljö i samma utsträckning som görsinom EU-länderna. Ett svenskt medlemskap i innebär ingaändringar härvidlag. Skyldigheten att bedriva marknadskontrollgrundas i huvudsak på EG:s produktsäkerhetsdirektiv (92/59/EEG).Direktivet förutsätter att medlemsländerna utförmarknadskontroll, men direktivet innehåller i stort sett ingaregler för hur den skall bedrivas. Det ankommer på varje enskildstat att själv utforma och finansiera sin marknadskontroll.Våren 1994 beslutade , som en följd av ,om riktlinjer för organisationen av en marknadskontroll avprodukter till skydd för främst liv, hälsa och miljö (prop.1993/94:161, bet. NU21, rskr. Riktlinjerna innebär attansvaret för marknadskontrollen fördelas områdesvis på redanbefintliga tillsynsmyndigheter med Styrelsen för tekniskackreditering (SWEDAC) som samordnande organ. De regler som ilinje med och ett svenskt EU-medlemskap numera utgörsvensk rätt innebär att de nationella myndigheterna måste tainitiativ till systematiska granskningar och provningar avprodukterna för att fastställa om dessa uppfyllersäkerhetskraven. Marknadskontrollen omfattar både importeradeprodukter och sådana som har tillverkats i och skallkunna genomföras i hela landet.Vi vill hänvisa till att man inom ramen för det europeiskasamarbetet har upprättat ett notifikationssystem varigenommedlemsländerna snabbt skall kunna få information när en farligvara upptäcks i ett annat land. I EG:s skaderapporteringssystem(EHLASS) samlas information in från utvalda sjukhus imedlemsländerna om varor som varit inblandade i hem- ochfritidsolyckor. Dessutom har olika nätverk bildats i syfte attutbyta erfarenheter om bl.a. marknadskontroll.Vi ifrågasätter inte att det kan förekomma direktiv ellerandra rättsakter på konsumentskyddsområdet som är mindretillfredsställande från svenska utgångspunkter och som därförbör förbättras. Vi är för vår del inte nu beredda att göra någrauttalanden om vilka insatser på konsumentskyddsområdet som frånsvensk sida bör prioriteras. Den frågan måste lösas i ett störresammanhang och med beaktande av svenska insatser också på andraangelägna intresseområden.8. Alkoholpolitik (mom. 17)(), Per () och ()anför:I syfte att uppnå WHO:s målsättning om en reduceradalkoholkonsumtion fram har ochmånga av övriga länder infört olika restriktioner på detalkoholpolitiska området. Vid medlemskapsförhandlingarmed EU har överenskommits om volymbegränsningar i gränshandelnmellan och övriga medlemsländer. En avvägning har gjortsdär hälsoaspekten har fått väga tyngre än frihandelsaspekten.Övergångsbestämmelserna kan komma att omprövas 1996. Av dennaanledning är det angeläget att redan nu uttala sin hållning ivad avser prioriteringen mellan hälsoaspekterna ochalkoholvarors fria rörlighet. Vi förutsätter att regeringenshandlande på detta område även i fortsättningen kommer att byggapå synsättet att hälsoaspekterna bör väga tyngre änfrihandelsaspekterna när det gäller alkoholprodukter, inom ramenför svensk alkoholpolitik.9. Miljöpolitik (mom. 20), , , PercyLiedholm (alla m), (), () och () anför:Som framhålls i propositionen ansluter sig som medlemi EU till ett regelsystem på miljöområdet som är i snabbutveckling. De allmänna principer för miljöpolitiken som slagitsfast genom överensstämmer i huvudsak medprinciperna för svensk miljöpolitik. Viktigast är inriktningenmot en hållbar utveckling. Medlemskapet innebär att vi fåravsevärt ökade möjligheter att driva på det europeiska arbetetmed att begränsa de gränsöverskridande miljöproblemen. Det krävsdock engagemang och offensivt arbete för att säkerställa attmiljöfrågorna ges ökad tyngd i EU:s arbete.De förslag som läggs fram i den socialdemokratiska motionenU16 innebär enligt utskottets mening inga framsteg i förhållandetill propositionen. I stället för att, som motionärerna påstår,komplettera propositionens bedömningar synes motionen innebäraen ökad osäkerhet om vårt lands miljöpolitik. Motionen ärknappast ägnad att konstruktivt bidra till den miljöpolitiskainriktningen av politik inom Europeiska unionen.10. Biståndspolitik (mom. 35)() och Per () anför:Vi delar inte utskottets bedömning av EU:s u-landsbistånd, somenligt flertalet bedömare är hårt centraliserat ochbyråkratiskt. Vi anser att som blivande bidragsgivaremåste verka för förbättringar, t.ex. i . EU:spolitik vad gäller livsmedelsbistånd har varit förödande förfrämst de afrikanska bönderna. Det måste ändras. måsteockså verka för en annan politik när det gäller u-ländernasskulder och de IMF-villkorade strukturanpassningsprogrammen.Konstitutionsutskottets yttrande1994/95:KU2y medlemskap i unionenTill utrikesutskottetBakgrundMellan Europeiska unionens medlemsstater och , ,och träffades ett fördrag om denämnda ländernas anslutning till Europeiska unionen.I prop. 1994/95:19 föreslår regeringen att riksdagen1. godkänner fördraget samt slutakten till fördraget,2. antar regeringens förslag till lag med anledning avSveriges anslutning till Europeiska unionen,3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar,4. antar regeringens förslag till lag om upphävande av lagen(1972:762) om prisbestämmelser för järn- och stålmarknaden(CECA-lagen).Propositionen har såvitt avser yrkande 1 hänvisats tillutrikesutskottet och i övrigt till konstitutionsutskottet.Utrikesutskottet har beslutat beredasamtliga övriga utskott tillfälle att yttra sig överpropositionen såvitt avser yrkande 1 samt därtill knutnamotioner som har samband med respektive utskottsberedningsområde.InledningPropositionen består av fyra delar. Den fjärde delen hör tillyrkandena 2--4, dvs. de yrkanden som har hänvisats tillkonstitutionsutskottet.De tre första delarna av propositionen innehåller enbeskrivning av EU-medlemskapets innebörd och återverkningar pånationella förhållanden inom olika politikområden. Medutgångspunkt från samarbetets målsättningar och det gällanderegelverket redovisar regeringen sina bedömningar avmedlemskapet för svenskt vidkommande.I detta yttrande berörs först en fråga med anknytning tillrådets direktiv /552/EEG av om samordningav vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagaroch andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet förtelevision (TV-direktivet).Härefter behandlar utskottet följande fyra centralafrågeställningar rörande den svenska förvaltningens sätt attarbeta och vilka återverkningar som kan förväntas som resultatav ett EU-medlemskap (prop. avsnitt 33):1. regeringens styrning och koordinering av politiken,2. regional och ,3. utredningsväsendet, remissförfarandet ochintresseorganisationernas roll,4. offentlighet och sekretess.Frågan om offentlighet och sekretess behandlas mera ingåendeän övriga frågeställningar.Två av de motioner som har väckts med anledning avpropositionen i den nu aktuella delen tar upp frågor som berörkonstitutionsutskottets beredningsområde, nämligen motionernaU15 yrkande 4 av m.fl. (v) och U24 yrkande 3 avMarianne m.fl. (mp). Bägge motionsyrkandena gälleroffentlighet och sekretess. I motion U15 yrkande 15 behandlasTV-direktivet. En redogörelse för vad som anförs i motionernalämnas i det följande. I fråga om motionsyrkandena hänvisas tillde tryckta texterna.Tillämpningen av TV-direktivetPropositionenTV-direktivet innehåller restriktioner mot våldsskildringar,rashets, och pornografi samt regler om reklam, sponsring m.m.Sverige har till följd av anpassat sin lagstiftningtill direktivet genom lagen (1992:1356) om satellitsändningar avtelevisionsprogram till allmänheten. I propositionen anförs attSverige liksom övriga EFTA-länder deltar i den pågåendeöversynen och utvärderingen.MotionenI motion U15 yrkande 15 av m.fl. (v) anförs attdet är motionärernas intryck att övervakningen av TV-direktivetsregler följs är svag och att överträdelser beivras alltförsällan. bör enligt motionärerna aktivt verka för attreglerna följs genom effektivare myndighetssamarbete mellanländerna.Utskottets bedömningUtskottet utgår från att även som medlem i EU kommeratt delta i det nämnda översyns- och utvärderingsarbetet och attSveriges representanter därvid aktivt verkar för att reglernaföljs genom ett effektivare myndighetssamarbete mellan länderna.Något särskilt uttalande från sida är inteerforderligt. Utskottet avstyrker motionen.Allmänt om återverkningarna på svensk förvaltningPropositionenRegeringens styrning och koordinering av politikenI propositionen anförs att vid ett medlemskap i att delta fullt ut i beslutsprocessen inom EU och attSverige får möjlighet att direkt påverka utvecklingen av EU:snormgivning. Långt innan beslut fattas kommer emellertidenligt propositionen att, inom ramen för kommissionens arbete,kunna påverka utformningen av de förslag som ligger till grundför besluten. För att få största möjliga gehör för sin positioni såväl kommissionens arbete med att utforma förslag tilldirektiv eller förordningar som i beredningen inför beslut iEuropeiska unionens råd, är det enligt regeringen av avgörandebetydelse att visar upp en väl samordnad och förankradpolitik i EU-samarbetet.Vid ett svenskt medlemskap är det enligt propositionenregeringens uppgift att forma EU-politik. Vidare anförsatt regeringen också har det yttersta ansvaret för Sverigesagerande i den gemensamma berednings- och beslutsprocessen i EUoch att regeringen därmed ansvarar för beredning av frågorrörande förhandlingspositioner och instruktioner för dem somföreträder i olika EU-organ.Regeringen menar att ett medlemskap i ställer nya krav påberedningsprocessen i departementen. Erfarenheter från EU-länderanges också visa på behovet att tillse att regeringskanslietsorganisation kan möta de krav på att samordna, leda och följaupp ett lands agerande i olika EU-organ som ställs påregeringen.Effekter på regional och förvaltningRegeringen anser att den starka kommunala självstyrelse somhar utvecklats i vårt land kan och skall upprätthållas ochvidareutvecklas vid ett svenskt medlemskap. De begränsningar ikommunernas och landstingens självbestämmanderätt som följer avEG-rätten är enligt propositionen inte av den karaktären att dekan anses inskränka den kommunala självstyrelsen i någonavgörande grad. När det gäller kommunernas och landstingensverksamheter inom vård, omsorg och utbildning, kultur och fritidkommer de enligt propositionen att beröras i mycket litenutsträckning av gemenskapslagstiftningen. Erfarenheterna frånDanmark anges visa att den kommunala verksamheten visserligenpåverkats av medlemskapet men att det snarare beror på ett ökatomvärldsberoende än på medlemskapet i sig. Regeringen anförvidare att finansieringen av kommunernas och landstingensverksamheter inte i någon avgörande grad kommer att påverkas avett medlemskap och att möjligheterna att finansiera denkommunala verksamheten med inkomstskatt inte berörs avgemenskapens regler.Enligt regeringen kommer ett svenskt medlemskap att innebäraatt kommuner och landsting fullt ut får möjlighet att delta iEG:s olika utvecklingsprogram och projektarbeten.Strukturfonderna blir tillgängliga för ansökningar. Principernaom partnerskap och s.k. additionalitet i stödpolitiken kommeratt innebära nya samarbetsmönster mellan lokal, regional ochnationell nivå. Vilka organisationer och områden som berörsberor på programarbetets karaktär.I propositionen anförs vidare att ett svenskt medlemskap ocksåöppnar möjligheten för kommuner och landsting att bli företräddai som består av politiskt valda ledamötersom representerar medlemsländernas kommuner och regioner.Kommittén skall höras av kommissionen och rådet i frågor avsärskilt intresse för lokala och regionala myndigheter. Enligtpropositionen har ett särskilt informations- och samrådsorganinrättats inom för hithörande frågor.Subsidiaritetsprincipen innebär att beslut inte skall fattaspå en högre nivå än nödvändigt. Enligt regeringen betyder detatt besluten i allt väsentligt kommer att ligga kvar på lokaloch regional nivå. Regeringen anför att den inre marknadenöppnar möjligheter att forma koalitioner, etablera samarbete ochknyta regioner eller orter närmare varandra över nationsgränserutifrån olika intressen.Utredningsväsendet, remissförfarande ochintresseorganisationernas rollRegeringen anför att det svenska utredningsväsendet har sinbefästa plats i vårt konstitutionella system och att detalltjämt utgör ett effektivt medel för att ta fram underlag förstatsmakternas beslut. Utredningsväsendet har betydelse intebara när det gäller att inhämta och analysera fakta utan spelarockså en viktig roll i den politiska beslutsprocessen.Utmärkande för det svenska kommittéväsendet är attkommittéerna i princip är fristående organ som arbetarsjälvständigt och utan annan styrning än den som ges iregeringens utredningsdirektiv. I andra länder har statsmakternaenligt propositionen i allmänhet ett mera direkt överinseendeoch en starkare kontroll över beredningen av ärendena. Ipropositionen anförs att utrymmet för det traditionellautredningsväsendet inte kommer att minska om blir medlemi EU. Tidsramarna i EU-arbetet är enligt propositionen iallmänhet inte så snäva att kommittéarbetet måste ersättas avdepartementala arbetsgrupper eller av permanenta beredningsorganunder regeringens direkta ledning. Regeringen menar att detsvenska utredningsväsendet kan och kommer att behållas ävenefter ett svenskt inträde i EU och att detta gäller också för desektorer som omfattas av EU:s behörighet. Det sägs vidare attutredningsväsendet naturligtvis kan komma att få en delvis annaninriktning men att det inte kommer att minska vare sig iomfattning eller betydelse.Regeringen erinrar om att kommissionen har ensamrätt när detgäller att ta initiativ till nya eller ändrade regler. Ipraktiken är kommissionens initiativ ofta resultatet av impulseroch påtryckningar från medlemsstaterna eller frånintresseorganisationer. Även kommer enligt regeringenatt ha intresse av att kommissionen utarbetar förslag med vissinriktning i för oss betydelsefulla frågor. Det anförs att detbehövs ett gediget sakunderlag och en väl underbyggdargumentering för att skall få inflytande i dennaprocess. I det sammanhanget har enligt regeringen dettraditionella svenska utredningsväsendet sin givna plats. Vidareanförs att kvalificerade utredningsresurser också kommer attbehövas när det gäller att införliva ny EG-rätt med dennationella svenska rättsordningen. Att så är fallet bekräftasenligt regeringen av erfarenheterna från de senast årenslagstiftningsarbete till följd av EES-avtalet.Regeringen anför att det svenska utredningsväsendet utgör entillgång när representanter skall söka få ett genomslagför svenska ståndpunkter och värderingar i EU-samarbetet. Vidaresägs att det ligger i regeringens intresse att så ofta som detär motiverat använda sig av denna tillgång i EU-arbetet. Rättutnyttjat kan enligt propositionen det svenska kommittéväsendetutgöra ett medel i det arbetet som kan gynna svenska intressenoch vara till fördel för Sverige.Vad som har sagts om möjligheterna att uttnyttjautredningsväsendet i EU-sammanhang gäller enligt propositionen ihuvudsak också remissförfarandet. Regeringen menar att en pånationell nivå väl förankrad handlingslinje i olika frågor ärnödvändig och att den ger stöd åt regeringensståndpunktstaganden i EU-arbetet och inger förtroende hos deandra medlemsstaterna.I propositionen anförs att intresseorganisationerna spelar enväsentlig och värdefull roll i svenskt samhällsliv ochopinionsbildning och att organisationerna kommer att behålla denrollen även vid ett svenskt medlemskap i . Regeringenpoängterar särskilt att intresseorganisationerna vid ettmedlemskap får en dubbel möjlighet att påverka EU:s berednings-och beslutsprocess: dels genom att medverka i den internasvenska process som leder till att regeringen tar initiativeller beslutar om en svensk förhandlingsposition, dels genom attdirekt påverka EU-organen.Regeringen pekar vidare på att kommissionen och rådet oftasänder utkast till beslut på remiss till berördaintresseorganisationer i medlemsländerna och attorganisationernas synpunkter också inhämtas under hand. Vidarenämns olika typer av samverkan mellan institutionerna ochintresseorganisationerna. Regeringens slutsats är attintresseorganisationerna även i fortsättningen får mycket godamöjligheter till reellt inflytande i för dem vitala frågor omSverige blir medlem i bedömningUtskottet delar regeringens bedömning att det är av avgörandebetydelse att visar upp en väl samordnad och förankradpolitik i EU-samarbetet. Utskottet vill här särskilt framhållabetydelsen av den samverkan mellan regeringen och somtas upp i propositionens fjärde del. Utskottet får anledning attåterkomma till frågan vid sin behandling av denna del avpropositionen i annat sammanhang.I likhet med regeringen finner utskottet att EG-rätten intekan anses inskränka den kommunala självstyrelsen i någonavgörande grad.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen anfört omutredningsväsende, remissförfarande ochintresseorganisationernas roll.Offentlighet och sekretessDen svenska offentlighetsprincipenI regeringsformens inledande paragraf slås fast att densvenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och allmänoch lika rösträtt. har uttalatatt offentlighetsprincipen och meddelarfriheten ärförutsättningar för att den fria åsiktbildningen skall kunnaspela denna viktiga roll (bet. 1993/94:KU21 s. 27).Offentlighetsprincipen kan beskrivas som den grundsats enligtvilken samhällsorganens verksamhet skall bedrivas under allmäninsyn och kontroll. För att en offentlighetsprincip skall ansesråda i samhället räcker det inte med att myndigheterna lämnarmedborgarna en vidsträckt information om sitt arbete. Denoffentliga verksamheten måste i stället ligga öppen förmedborgarna och massmedia på sådant sätt att dessa kan inhämtaupplysningar i skilda angelägenheter efter eget val, oberoendeav myndigheternas informationsgivning (prop. 1975/76:160).Offentlighetsprincipen brukar anges fylla tre huvudändamål. Denutgör en garanti för rättssäkerheten, effektiviteten iförvaltningen och effektiviteten i folkstyret.I första hand förknippas offentlighetsprincipen medbestämmelserna i 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen om allmännahandlingars offentlighet. Där föreskrivs att varje medborgaretill främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidigupplysning skall ha rätt att ta del av allmänna handlingar.Härigenom markeras att handlingsoffentligheten utgör ett inslagi den medborgerliga yttrande- och informationsfriheten ochdärmed en av betingelserna för den demokratiskaåsiktsbildningen.Ett annat inslag i offentlighetsprincipen utgör denmedborgerliga yttrandefrihet som gäller också som grundsats förde tjänstemän och andra som är verksamma hos det allmänna ochsom även omfattar den information som dessa funktionärerförfogar över i denna verksamhet.Med meddelarskydd brukar man avse det komplex av regler itryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen som skallskydda den som medverkar vid tillkomsten av en tryckt skrifteller ett radio- eller TV-program genom att lämna uppgifter föroffentliggörande. Skyddet åstadkoms genom bestämmelser ommeddelarfrihet och anonymitetsskydd.Meddelarfriheten är ett viktigt inslag i den reglering somavser att förverkliga offentlighetsprincipen. Den innebär attdet i viss utsträckning är möjligt att straffritt lämna normaltsekretessbelagda uppgifter för publicering i tryckt skrift,radio eller TV.Enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen harvar och en rätt att lämna meddelanden i vilket ämne som helstför publicering i tryckta skrifter. Meddelandet skall lämnastill skriftens författare, till någon annan upphovsman till enframställning i skriften, till dennas utgivare, till skriftensredaktion eller till en nyhetsbyrå. Bestämmelsen innebär attuppgiftslämnaren går fri från ansvar och skadeståndsskyldighet,även om meddelandet normalt skulle vara straffbart som brott mottystnadsplikt. Undantag från denna huvudregel gäller bara i denmån sådana är angivna i tryckfrihetsförordningen.Vidare har enligt 1 kap. 1 § fjärde styckettryckfrihetsförordningen var och en rätt att anskaffa uppgifteroch underrättelser i vilket ämne som helst för att antingensjälv offentliggöra dem i tryckt skrift eller lämna meddelandesom avses i det beskrivna tredje stycket i paragrafen.Också undantag från detta anskaffarskydd skall ha stöd itryckfrihetsförordningen.I sak samma reglering av meddelarfriheten och skyddet föranskaffare finns i 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen, somgäller andra medier än det tryckta ordet.För att förverkliga de syften som bär upp meddelarfrihetenfinns regler i 3 kap. tryckfrihetsförordningen omanonymitetsskydd. Anonymitetsskyddet består av flerakomponenter. En är rätten till anonymitet som innebär attförfattare, meddelare samt utgivare av icke periodiska skrifterinte är skyldiga att låta sina namn sättas ut på skriften (1 §).En viktig del i anonymitetsskyddet utgör vidare bestämmelsernai 3 § om tystnadsplikt för dem som tagit befattning medtillkomsten eller utgivningen av tryckt skrift och för dem somvarit verksamma vid t.ex. bokförlag och nyhetsbyråer. Dessa fårenligt huvudregeln inte röja vem som är författare, meddelareeller utgivare av en icke periodisk skrift.En annan väsentlig del i anonymitetsskyddet ärefterforskningsförbudet i 4 §. Detta innebär att myndigheteroch andra allmänna organ inte får efterforska författaren framställning som har införts eller varit avsedd att införasi en tryckt skrift, den som har gett ut eller avsett att ge uttryckt skrift eller den som lämnat ett meddelande förpublicering. Författaren, meddelaren eller utgivaren får dockefterforskas då detta behövs för åtal eller annat ingripande somär tillåtet enligt tryckfrihetsförordningen. Vid sådanefterforskning gäller den nämnda tystnadsplikten.Motsvarande bestämmelser om anonymitetsskyddet finns i 2 kap.1, 3 och 4 §§ yttrandefrihetsgrundlagen.Meddelarskyddet har sin största betydelse när det gäller deoffentliga funktionärerna, dvs. de som är anställda hosmyndigheterna och andra personer som deltar i en myndighetsverksamhet på grund av uppdrag, tjänsteplikt eller annanliknande grund. Denna kategori av personer kan utsättas försanktioner för att de har lämnat ett meddelande för publiceringbara i de fall och i den ordning som tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen anvisar.De offentliga funktionärernas yttrandefrihet ochmeddelarfrihet innebär inte att uppgifter blir offentliga i denmeningen att de blir tillgängliga för allmänheten. Någon rätttill insyn i det allmännas verksamhet är det alltså inte frågaom utan en möjlighet för offentliga funktionärer att informerat.ex. massmedierna om förhållanden som angår verksamhet hos detallmänna.Offentlighetsprincipen, de offentliga funktionärernasyttrandefrihet och meddelarfriheten brukar framhållas somomistliga inslag i vår rättsordning men gäller inte utanundantag. Inskränkningar i rätten att ta del av allmännahandlingar får nämligen göras om det är påkallat av hänsyn tillvissa i 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen angivna intressen,där behovet av sekretess är särskilt starkt. Vid varje bedömningav om offentlighetsintresset skall få vika för ett sådantsekretessbehov måste en intresseavvägning göras.