bet · GI01SoU7 · 1994-12-01 00:00:00 — Vissa frågor om personlig assistans och om kostnadsansvar förinsatser enligt lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade I betänkandet behandlas regeringens proposition 1994/95:77Vissa frågor om personlig assistans och om kostnadsansvar förinsatser enligt lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade, och fem motionsyrkanden med anledning avpropositionen.Förslagen innebär att ekonomiskt stöd ellerassistansersättning avseende assistans som ges av en person somden funktionshindrade lever i hushållsgemenskap med lämnasendast om den funktionshindrade låter assistansen ordnas genomkommunens, ett kooperativs eller annat fristående organsförsorg. När den enskilde själv är arbetsgivare föreslås vidareatt assistansersättning inte skall lämnas för arbetstid somöverstiger vad som är tillåtet enligt lagen om arbetstid m.m. ihusligt arbete. Vidare öppnas en möjlighet för ett landsting/enkommun att för en viss person träffa avtal med det landsting/denkommun inom vars område personen numera är bosatt omkostnadsansvar för boende i bostad med särskild service förbarn, ungdomar och vuxna eller för boende på vårdhem ellerspecialsjukhus.Utskottet tillstyrker propositionen med den ändringen atttidpunkten för ikraftträdandet av bestämmelserna som rörpersonlig assistans föreslås bli . Motionernaavstyrks.I en reservation (m, c, fp, mp, kds) föreslås etttillkännagivande till regeringen när det gäller frågan omavveckling av vårdhemmen. I propositionen 1994/95:77 Vissa frågor om personlig assistansoch om kostnadsansvar för insatser enligt lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade föreslår regeringen() -- efter hörande av Lagrådet -- attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till1. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service tillvissa funktionshindrade,2. lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning,3. lag om ändring i lagen (1993:388) om införande av lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,4. lag om ändring i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. ihusligt arbete.Lagförslagen fogas till betänkandet som bilaga. Motioner väckta med anledning av propositionen1994/95:So2 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om den enskildes rätt att välja sinpersonliga assistent,2. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar om komplettering om vårdhemmens fortsatta existens i 6§ lagen om införande av lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade.1994/95:So3 av m.fl. (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regeringen bör återkomma tillriksdagen om de föreslagna ändringarna avseende assistans ledertill försämringar av funktionshindrades rätt att välja denassistent som han/hon finner vara bäst,2. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar om komplettering i 6 § lagen om införande av lagen omstöd och service till vissa funktionshindrade.1994/95:So4 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att möjlighet öppnas för landsting ellerkommun att träffa avtal om kostnadsansvar även för barnplacerade i familjehem. Propositionen i huvuddragI propositionen föreslås vissa ändringar i främst lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade(LSS) och lagen (1993:389) om assistansersättning ().Förslagen innebär att ekonomiskt stöd enligt LSS ellerassistansersättning enligt avseende assistans som ges av enperson som den funktionshindrade lever i hushållsgemenskap medlämnas endast om den funktionshindrade låter assistansen ordnasgenom kommunens, ett kooperativs eller annat fristående organsförsorg. Vidare föreslås att när den enskilde själv ärarbetsgivare eller uppdragsgivare, ekonomisktstöd/assistansersättning inte skall lämnas för arbetstid som fören viss assistent överstiger vad som är tillåtet enligt lagen(1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. I anslutninghärtill föreslås en komplettering i den senare lagen, vilkendärmed kommer att gälla också för personliga assistenter somtillhör arbetsgivarens familj.Slutligen föreslås i propositionen att möjlighet öppnas förett landsting att, för en enskild person som varitbosatt inom landstingsområdet, i vissa fall kunna träffaavtal med det landsting inom vars område personen i fråga numeraär bosatt om kostnadsansvar för boende i sådan bostad ellersådant vårdhem eller specialsjukhus som avses i lagen om stödoch service till vissa funktionshindrade och dess införandelag.Förutsättningen är att boendet har inletts före den 1 januari1996. Motsvarande möjlighet föreslås även beträffande en kommunsom av övertagit ansvaret för gruppbostäder ellervårdhem. Förändringen föranleder ett tillägg i lagen (1993:388)om införande av lagen (1993:387) om stöd och service tillfunktionshindrade.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1995.Personlig assistansBakgrundI propositionen anförs att assistansreformen är ett komplextsystem med flera ansvariga myndigheter. Många områden berörsutöver det socialpolitiska området. Det gäller t.ex. frågor somrör arbetsmiljö, avtalen på arbetsmarknaden,arbetstidsregleringen, skatter och socialavgifter.Riksförsäkringsverket har i en första rapport (RFV anser1994:4) om assistansersättningen visat attfunktionshindrade personer som är berättigade tillassistansersättning och som själva vill ta på sigarbetsgivarrollen, i inte oväsentlig utsträckning önskar anhörigeller annan som de lever i hushållsgemenskap med som personligassistent. I rapporten pekas på ett antal i huvudsakarbetsrättsliga och skatterättsliga problem som uppstått i dessasituationer i den praktiska tillämpningen. Det har bl.a. gällttvekan om huruvida den ersättning som den personligaassistenten, dvs. familjemedlemmen eller den samboende, uppbärför sin arbetsinsats utgör skattepliktig inkomst enligtkommunalskattelagen (1928:370). Osäkerhet i tillämpningen råderockså i fråga om huruvida det skall utgå sociala avgifter påersättningen.Skattemyndigheterna i vissa län lär tillämpa reglerna förbeskattning av inkomst så att den ersättning som en anhörigeller en samboende uppbär av den funktionshindrade, som hanlever i hushållsgemenskap med, för sitt arbete som personligassistent inte anses utgöra beskattningsbar inkomst. Det innebäratt den närstående i praktiken uppbär skattefri ersättning. Detleder också till att den funktionshindrade inte skall betalasociala avgifter för vad han betalar till sin assistent i dessasituationer. Ersättningen grundar därmed inte heller rätt tillsjukpenning eller allmänna pensionsförmåner enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. Som grund för denna tillämpninganges att sådan ersättning för uppgifter som utförs som ett ledi en hushållsgemenskap eller i ett föräldraansvar enligtskatterättsliga principer inte är beskattningsbar.Skattemyndigheterna i några andra län har emellertid en annantillämpning av skattereglerna. De har genom förhandsbeskedmeddelat att det är arbetstagarens (assistentens) skattsedel somhelt avgör om en arbetsgivare skall göra skatteavdrag och betalain sociala avgifter. Om en person har A-skattsedel skall enutbetalare av ersättning för arbete göra skatteavdrag och betalasociala avgifter.PropositionenI propositionen anförs att det medför så stora olägenheter omenskilda funktionshindrade själva är arbetsgivare för personligaassistenter som de lever i hushållsgemenskap med, att eninskränkning i bestämmelserna om ersättning för personligassistans i dessa situationer är motiverad.I propositionen föreslås att ekonomiskt stöd till skäligakostnader för personlig assistans enligt LSS ochassistansersättning enligt inte skall ges om denfunktionshindrade personen själv som arbetsgivare/uppdragsgivareanlitar någon som han eller hon lever i hushållsgemenskap medsom personlig assistent. Om en funktionshindrad person som ärberättigad till ekonomiskt stöd/assistansersättning önskar hanågon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med(familjemedlem eller annan samboende) som personlig assistent,föreslås att han eller hon i stället får begära att assistansenordnas genom kommunens eller ett fristående organs försorg.Ekonomiskt stöd/assistansersättning föreslås, när denersättningsberättigade själv är arbetsgivare/uppdragsgivare personlig assistent, inte heller ges för arbetstid som förassistenten överstiger vad som kan accepteras enligt lagen(1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. Därutöverföreslås den senare lagen bli tillämplig på personligaassistenter även i de fall de är familjemedlem tillarbetsgivaren.Den funktionshindrade personens önskemål om att ha enfamiljemedlem eller annan samboende som personlig assistent böremellertid så långt som möjligt tillgodoses av kommunen ellerdet fristående organet, som därmed blir ansvarig/t föranställnings- och uppdragsförhållandet. Detta följer enligtpropositionen redan av befintliga regler i LSS (se 6 § och s.171 och 174 i proposition 1992/93:159). Vidare markerasbetydelsen av att den funktionshindrade personen ges frihet attsjälv välja den personliga assistent som skall ge det stöd ochden hjälp som behövs i olika situationer. Genom förslaget rubbasdenna valfrihet inte i någon väsentlig mening. Valfrihetenhänger enligt propositionen inte i någon nämnvärd grad sammanmed att den enskilde själv är arbetsgivare. Det framhålls dockatt i andra situationer än de nu nämnda är det den enskilde somsjälv väljer om han eller hon skall varaarbetsgivare/uppdragsgivare för assistenten och därmed ocksåsjälvständigt ansvara för förhållandet.Förslaget föranleder ändring i 9 § LSS, 10 § och 1 §lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete.MotionerI motion So2 av m.fl. (m) hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförs om den enskildes rätt att välja sin personligaassistent (yrkande 1). Motionärerna anser att förändringenav möjligheten att anställa en nära anhörig som assistentabsolut inte får innebära att den enskildes suveräna rätt attvälja den eller de assistenter han eller hon vill undergrävs.I motion So3 av m.fl. (kds) förs ettliknande resonemang och begärs ett tillkännagivande innebärandeatt regeringen skall återkomma till om det skulle visasig att de föreslagna ändringarna avseende assistans leder tillförsämringar av funktionshindrades rätt att välja den assistentsom han/hon finner vara bäst (yrkande 1).Utskottets bedömningUtskottet delar inställningen i propositionen att det medförstora olägenheter om enskilda funktionshindrade själva ärarbetsgivare för personliga assistenter som de lever ihushållsgemenskap med och att en ändring av bestämmelserna ärmotiverad.Utskottet delar bedömningen i propositionen och imotionerna So2 (m) yrkande 1 och So3 (kds) yrkande 1 att det isituationer av mycket privat karaktär är angeläget att behovetav hjälp kan tillgodoses av en person som den funktionshindradehar förtroende för. Syftet med assistansreformen är att denenskilde skall kunna välja antingen att få insatser genomkommunens försorg eller att få ekonomiskt bidrag för att självkunna anställa assistent eller anlita något annat organ somarbetsgivare för assistenten. Enligt utskottets mening rubbasinte denna valfrihet i någon väsentlig mening med förslagen tilländring i 9 § LSS, 10 § och 1 § lagen om arbetstid m.m. ihusligt arbete. Utskottet utgår ifrån att den funktionshindradesönskemål om att ha en familjemedlem eller annan samboende sompersonlig assistent så långt som möjligt tillgodoses av kommuneneller det fristående organ som därmed blir ansvarigarbetsgivare. Utskottet tillstyrker lagförslagen.Motionsyrkandena avstyrks.De nya bestämmelserna bör enligt utskottet träda i kraft den 1februari 1995 och tillämpas på insatser som personligaassistenter utför fr.o.m. denna tidpunkt. Utskottet anser detangeläget att den praktiska tillämpningen noga följs ävenfortsättningsvis. Syftet med motionerna i denna del är därmedtillgodosett.Kostnadsansvaret för boende i bostad med särskild service,vårdhem eller specialsjukhusPropositionenKommunaliseringen av omsorgsverksamheten och avvecklingen avvårdhemmen får till följd att kostnadsansvaret för personer sombor på ett vårdhem i ett annat landsting än ursprungslandstingetöverförs från ursprungslandstinget, som tidigare enligt enrekommendation av haft kostnadsansvaretför allt vårdhemsboende, till den nya hemkommunen. På samma sättövergår också kostnadsansvaret för personer som tidigare bott påvårdhem utanför sitt ursprungslandsting men som flyttat tillt.ex. en gruppbostad i det nya , till den nyahemkommunen.Vidare innebär bestämmelserna i kommunallagen (1991:900) attett ursprungslandsting/en ursprungskommun inte har någon lagligmöjlighet att ta på sig kostnadsansvaret för vård eller omsorgsom ges åt någon som är bosatt i ett annat landsting/en annankommun. Detta kan i en del fall komma att leda till avsevärdakostnadsökningar för de kommuner dit omsorgsverksamheten avhistoriska skäl koncentrerats. Effekterna av detta blir enligtpropositionen tydligast i en liten kommun i vilken ett störrevårdhem är lokaliserat. Då vårdhemmet avvecklas och kommunenefter en kommunalisering får ansvaret för insatserna enligt LSSför de personer som bott på vårdhemmet, kan detta resultera istora ekonomiska påfrestningar för kommunen.I samband med att omsorgsverksamheten kommunaliseras genomförsen skatteväxling mellan och de kommuner som ingår ilandstingsområdet. Vid växlingen omräknas de kostnaderlandstinget haft för omsorgerna till kronor och ören perskattekrona. Därefter minskar sin skattesats medöverenskommet belopp medan kommunerna kan höja sinaskattesatser. På detta vis överförs resurser motsvarandelandstingets kostnader till kommunerna.Regeringen har enligt propositionen erfarit att vid kommandeskatteväxling resurser för de totala kostnader haftför omsorgsverksamheten avses ingå, dvs. även kostnaderna förgjorda utomlänsplaceringar. Däremot ingår inte kostnaderna förpersoner som bor i men för vilka andra landstinghaft kostnadsansvaret i enlighet med Landstingsförbundetsrekommendation i skatteväxlingsunderlaget. Resurser för dessapersoner tillfaller i stället efter skatteväxling kommunerna idet landsting som gjort placeringarna. Om dessa kommuner intefortsätter att ge nuvarande hemkommuner ersättning förinsatserna blir de i princip överkompenserade. Däremot kommer denuvarande hemkommunerna inte att få över tillräckliga resurserför att täcka de kostnader som redan tidigare gjorda placeringarmedför.Några kommuner med vårdhem inom sina områden har enligtuppgift tillskrivit regeringen och anfört att man inte kanträffa överenskommelser med sitt landsting om övertagande avomsorgsverksamheten innan frågan om kostnadsansvaret förpersoner som bor på vårdhem, eller har bott på vårdhem men nuflyttat till gruppbostad, utanför den ursprungligahemkommunen/hemlandstinget fått en tillfredsställande lösning.Regeringen föreslår att en möjlighet bör öppnas för ettlandsting att, för en enskild person som varit bosattinom landstingsområdet, träffa avtal med det landsting till varsområde personen i fråga flyttat om kostnadsansvar för boende ibostad med särskild service för barn, ungdomar och vuxna ellerannan särskilt anpassad bostad enligt LSS, samt boende påvårdhem eller specialsjukhus enligt införandelagen till LSS. Somförutsättning föreslås gälla att flyttningen skett före den 1januari 1996, dvs. innan kommunaliseringen av omsorgerna skallvara helt genomförd. Möjligheten föreslås även avse en kommunsom av övertagit ansvaret för gruppbostäder ellervårdhem. Ett sådant avtal bör även få omfatta kostnadsansvar förandra insatser enligt 9 § LSS som ges till den enskilde.Möjligheten att träffa avtal av detta slag är enligtpropositionen en viktig förutsättning för att kommuner somövertagit ansvaret för omsorgsverksamheten -- och inom varsområden det byggts upp omfattandeomsorgsverksamhet -- skall kunna fortsätta att driva verksamhetenligt LSS. Regeringen förutsätter mot den bakgrunden attkommunerna/kommer att träffa avtal med deninriktning som angetts.Den föreslagna förändringen förutsätter tillägg i 4 och 10 §§införandelagen.I propositionen gör regeringen den bedömningen (s. 21) atttotalt knappt 1 000 personer bor på vårdhem elleri gruppbostäder utanför sina ursprungliga hemlandsting. Isamband med avvecklingen av vårdhemmen och utflyttningen fråndessa till bostäder med särskild service eller i andra särskiltanpassade bostäder kommer i många fall omsorgstagarna att väljaatt bo kvar i den kommun där vårdhemmet var beläget. Detta ärnaturligt då den personliga anknytningen till den nyahemkommunen i många fall är starkare än anknytningen till dengamla hemkommunen, i vilken man kanske inte bott på många år.Vad beträffar kostnadsansvaret för personer som bor på ettvårdhem i ett annat landsting än ursprungslandstinget fårkommunaliseringen av omsorgsverksamheten och avvecklingen avvårdhemmen till följd att kostnadsansvaret överförs frånursprungslandstinget, som ju tidigare enligtLandstingsförbundets rekommendation haft kostnadsansvaret förallt vårdhemsboende, till den nya kommunen.I propositionen anförs vidare att (S1991:07) i sitt betänkande Rätten till bistånd inomsocialtjänsten (SOU 1993:30) har föreslagit en ändring isocialtjänstlagen (1980:620) med innebörden att kommuner skallkunna träffa avtal om vård eller boende för personer som intelängre är folkbokförda i kommunen. Betänkandet harremissbehandlats och bereds nu i . Frågan om enmer ingripande ändring av LSS än den som föreslås bör prövassamtidigt med beredningen av betänkande,heter det.MotionerI motion So4 av () begärs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att möjlighet öppnasför ett landsting eller en kommun att träffa avtal omkostnadsansvar även för barn placerade i familjehem. Motionärenanför att kostnadsansvaret för ett barns särskilda insatserenligt LSS, t.ex. korttidsvistelse eller personlig assistent,åvilar den kommun där barnet är bosatt, dvs. Deflesta placeringar i familjehem är enligt motionären längreplaceringar varför barnet skrivs i familjehemmet. Eftersom barnofta bor i familjehem i annan kommun än den placerande överförsdärmed kostnadsansvaret för särskilda insatser enligt LSS på denkommunen. Motionären anför vidare att familjehem inte ärkoncentrerade till vissa kommuner på samma sätt som andraboendeformer enligt LSS, men enligt hennes mening placerar oftastorstadskommunerna barn i kommuner i deras närhet. Det är docksvårt att uppskatta hur många barn som är aktuella eftersomtillgänglig statistik inte redovisar barns funktionshinder.I motion So2 av m.fl. (m) hemställs attriksdagen beslutar om komplettering om vårdhemmens fortsattaexistens i 6 § lagen om införande av lagen om stöd och servicetill vissa funktionshindrade (yrkande 2). Motionärerna anföratt regeringen i propositionen skriver att vårdhemmen skallavvecklas. Regeringen har uppenbarligen inte uppmärksammatriksdagens uttalande i samband med beslutet. Motionärerna anseratt 6 § införandelagen bör få ett tillägg dels för att undvikatolkningstvister, dels för att garantera vårdhemmens fortsattaexistens som ett av många boendealternativ. Tillägget ilagtexten skulle enligt motionärerna innebära att man utifrånvarje vårdhems förutsättningar tar ställning till om det skallläggas ned eller om verksamheten skall fortsätta.I motion So3 av m.fl. (kds) framställsett liknande yrkande (yrkande 2).Prop. 1994/95:94 Ändringar i folkbokföringslagen, m.m. I rubricerade proposition anförs på s. 7 att införande avden nya folkbokföringslagen (1991:481) har aktualiserat ävenandra frågor än de som behandlas i propositionen, bl.a. omfolkbokföring av familjehemsplacerade barn. Regeringen avser attåterkomma till dessa frågor i ett senare sammanhang.Prop. 1992/93:159 Stöd och service till vissafunktionshindrade m.m.I proposition 1992/93:159 Stöd och service till vissafunktionshindrade föreslogs bl.a. att specialsjukhusen ochvårdhemmen för utvecklingsstörda skall avvecklas och ersättasmed andra boendeformer (6 § införandelagen).I anledning av flera motionsyrkanden med krav på enprecisering av slutdatum för avveckling uttalade utskottetföljande (SoU19 s. 29).Utskottet delar i huvudsak förslaget i propositionenbeträffande vårdhem och specialsjukhusen. Utskottet instämmer iatt något slutdatum för avvecklingen av vårdhemmen ochspecialsjukhusen inte nu bör anges. Utskottet anser att störreinstitutioner bör avvecklas.I vissa fall kan dock, enligt utskottets mening, ett litetvälfungerande vårdhem för dem som bor där utgöra en väl så godvårdmiljö som ett gruppboende. Vårdbehov är individuella och detär viktigt att alla vårdbedömningar utgår från den enskildeindividens behov. Huvudmännen bör därför utifrån varje vårdhemsförutsättningar kunna ta ställning tillfrågan om nedläggning eller fortsatt drift. Vad utskottet nuanfört bör med avslag på motionerna So18 (s) yrkande 5, So19 (s)yrkande 2, So20 (v) yrkande 10 och So29 (fp) ges regeringen tillkänna.Riksdagen följde utskottet (rskr. 321).Socialstyrelsen har i inledningen till föreskrifterbeslutade Avvecklingsplaner för vårdhem (SOSFS1994:16) anfört bl.a. följande.Det har inte satts någon tidpunkt då avvecklingen skall varaavslutad. Vid behandlingen av propositionen till lagen om stödoch service till vissa funktionshindrade (LSS) beslutadeRiksdagen, enligt betänkande (1992/93:SoU19),att det vid avveckling av mindre och innehållsmässigtvälfungerande vårdhem kan vara befogat att ta särskilda hänsyntill den enskildes behov av vård.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionens förslag om kostnadsansvarför boende i bostad med särskild service, vårdhem ellerspecialsjukhus. Möjligheten att träffa liknande avtal för barnplacerade i familjehem torde komma att övervägas av regeringenutan att tar något initiativ. Utskottet tillstyrkerdärmed förslaget till tillägg i 4 och 10 §§ införandelagen ochavstyrker motion So4 (s). De nya bestämmelserna bör som föreslåsi propositionen träda i kraft den 1 januari 1995.Enligt 6 § nämnda lag skall landstingen och kommunernagemensamt planera för avveckling av befintliga specialsjukhusoch vårdhem. Avvecklingsplaner skall upprättas och lämnas intill . Utskottetanser inte att bestämmelsen bör ändras och avstyrker därförmotionerna So2 (m) yrkande 2 och So3 (kds) yrkande 2. beträffande förslagen till lag om ändring i lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, lagom ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning och lag omändring i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbeteatt med avslag på motionerna 1994/95:So2 yrkande 1och 1994/95:So3 yrkande 1 och med den ändringen attikraftträdandet bestäms till antarregeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service tillvissa funktionshindrade,b) lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning,c) lag om ändring i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. ihusligt arbete,2. beträffande förslaget till 4 och 10 §§ lag om ändring ilagen (1993:388) om införande av lagen (1993:387) om stöd ochservice till vissa funktionshindradeatt med avslag på motion 1994/95:So4 antarregeringens förslag till 4 och 10 §§ lag om ändring i lagen(1993:388) om införande av lagen (1993:387) om stöd och servicetill vissa funktionshindrade,3. beträffande komplettering av 6 § lagen (1993:388) ominförande av lagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindradeatt avslår motionerna 1994/95:So2 yrkande 2 och1994/95:So3 yrkande 2.res. (m, c, fp, mp, kds)den 1 december 1994På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), () och (). Komplettering av 6 § lagen (1993:388) om införande av lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade(mom. 3)(), (), (),(), (), (),() och () anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 9 som börjar med"Enligt 6 §" och slutar med "yrkande 2" bort ha följandelydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att vårdhemmensfortsatta existens bör garanteras som ett av mångaboendealternativ.