bet · GH01NU15 · 1994-03-24 00:00:00 — har kommit att spela en stor roll i sambandmed omstruktureringen i kommuner och landsting samt i detregionala utvecklingsarbetet. Staten främjar genom särskilt stödutvecklingen av kooperationen i landet, bl.a. för att det skallfinnas en mångfald av konkurrerande företagsformer, heter detvidare. Arbetet bygger i hög grad på utvecklingen avkooperationen inom EU.Regeringen aviserar i propositionen sin avsikt att geStatskontoret i uppdrag att utföra samhällsekonomiskafallstudier av organisationer som vilar på ideell ellerkooperativ grund. Studierna skall bl.a. avse de olikakooperativa företag som ibland går under beteckningennykooperation. Regeringen har vidare beslutat om ekonomiskt stödtill ett ekonomi i Östersund.Från det aktuella anslaget betalas kostnader för stöd tillkooperativ utveckling, enligt bestämmelser i förordningen(1993:569) om statsbidrag till kooperativ utveckling.Statsbidrag kan ges dels för kostnadsfri information ochrådgivning till allmänheten om kooperativt företagande, dels förkooperativa projekt. Kooperativa rådet (I 1983:G), som genom ettsärskilt regeringsbeslut fått en ändradverksamhetsinriktning, skall i större utsträckning än tidigarevara ett organ där den samlade kooperationen möterregeringsrepresentanter för att diskutera gemensamma frågor,sägs det i propositionen. Rådets sammansättning har breddatsgenom att fler berörda departement numera finns direktrepresenterade i rådet.Merparten av det aktuella stödet går till de 18 lokalakooperativa utvecklingscentrum (LKU), som finns geografisktspridda i landet. LKU fungerar i många fall som spjutspetsar förkooperativt utvecklingsarbete på det regionala och lokalaplanet, framhålls det i propositionen. LKU sprider informationom de kooperativa företagsformerna samt ger stöd och råd tilldem som vill starta kooperativa småföretag av den typ somde regionala utvecklingsfonderna lämnar till andraföretagsformer.Som villkor för statsbidrag gäller att verksamheten skallfinansieras på annat sätt med minst lika mycket. Detta skergenom genom bidrag från etablerade kooperativa företag,kommuner, landsting och länsstyrelser samt genom medlemsavgifteroch uppdragsintäkter. Regeringen bedömer att ett livaktigt ochväl fungerande LKU är en förutsättning för kooperativsmåföretagsutveckling.Statens ekonomiska stöd är i de flesta fall inte heltavgörande för LKU:s fortbestånd men utgör ändå en väsentlig delav finansieringen, anförs det vidare. Anslaget /94 () medhänvisning till det statsfinansiella läget, medan antalet LKUhar ökat , konstateras det i propositionen.Riksrevisionsverket () gjorde en utvärdering avstödet till LKU. Av rapporten (F 1993:23) framgår att bidragethar varit mycket kostnadseffektivt. bildadesomkring 300 nya koooperativa företag med totalt minst 1 300arbetstillfällen. Många av dessa skulle enligt RRV:s bedömninginte ha kommit till stånd utan LKU:s rådgivningsverksamhet. RRVanser att samarbetet mellan LKU och andra organ som arbetar medsmåföretagsrådgivning, t.ex. regionala utvecklingsfonder ochnyföretagarcentra, bör förbättras. Vidare menar RRV att det börställas upp tydligare mål för bidraget för att underlätta enkvalitetsbedömning.Regeringen gör i budgetpropositionen bedömningen att deriktlinjer som tidigare lagts fast för stödet till kooperativutveckling bör gälla även för /95. Vidare börmetoder för att bättre kunna bedöma effekterna av stödetkvalitativt prövas på försök, och olika samarbetsprojekt mellanföretagsrådgivare bör uppmuntras. För nästa budgetår föreslåsett oförändrat anslag på 4,5 miljoner kronor.Olika frågor om kooperativa företag tas upp i åtta motioner.Det gäller dels statens stöd till kooperativ utveckling, delskrav på att kooperativa företag skall behandlas likvärdigt medandra företag.Det är viktigt att satsa på det nyföretagande i kooperativform som är på stark frammarsch, sägs det i partimotionen1993/94:N305 (s). Av särskilt intresse är de kooperativa försöki glesbygden där man kombinerar småföretagande medsamhällsservice. Lagstiftning och olika former av stödåtgärdermåste, anser motionärerna, anpassas till de särskilda villkorsom gäller för kooperativ verksamhet.I motion 1993/94:N203 (s) hänvisas det till RRV:s utvärderingav LKU. Statsmakterna bör nu med kraft satsa på att det skapasminst ett LKU i varje län, anser motionärerna.I finns en verksamhet -- med godaresultat -- i kooperativ företagsform bland lindrigtutvecklingsstörda och som inslag i den psykiskarehabiliteringen, påpekas det i motion 1993/94:N211 (s).Riksdagen bör uttala sig för ökat anslag för att utveckla dekooperativa metoderna med syfte att åstadkomma nya arbeten blandsvaga grupper, anser motionärerna.Även i motion 1993/94:N261 (s) begärs uttalanden om att denkooperativa företagsformen skall behandlas likvärdigt med andraföretagsformer och att den kooperativa företagsformensanvändning skall uppmuntras och stimuleras. I motionen hänvisastill den medvetenhet om den kooperativa företagsformensbetydelse och framtidsutsikter som finns inom EU. Denkooperativa företagsformen kan, enligt motionärerna, komma attspela betydelsefulla roller i förstärkningen avkonsumentinflytandet, i den offentliga sektorns förnyelse och iframväxten av alternativa finansiella system. Motionärernahävdar att flera förslag som framlagts av regeringen direkteller indirekt diskriminerar den kooperativa företagsformen:nyföretagarlån hos Industri- och nyföretagarfonden kan endastges till aktiebolag; krediter får endast beviljas genomaktiebolag; nya regler om offentlig upphandling försämrarmöjligheterna för lokal upphandling; bankgarantin omfattar intede sparformer som bedrivs inom konsumentkooperationen; den nyakonkurrenslagen diskriminerar kooperativ samverkan.Den generella småföretagspolitiken bör i större utsträckningbeakta de kooperativa företagen, anförs det i motion1993/94:N264 (s). , som har det övergripande ansvaret, börenligt motionärerna verka aktivt för en utveckling avkooperationen. Vidare borde ges ett särskilt ansvar föratt ta fram statistik avseende kooperativ näringsverksamhet. Imotionen framläggs olika förslag för att främja framväxten avkooperativa företag: en viss del av kapitalet i de regionalainvestmentbolagen bör öronmärkas för kooperativa företag;Industri- och nyföretagarfonden bör bilda ett riskkapitalbolagför kooperativa företag i samverkan med förvaltningsbolagen och det europeiska finansieringsbolagetSoficatra.Det är ytterst anmärkningsvärt att regeringen -- mot bakgrundav vad som anförs i budgetpropositionen om effektiviteten iLKU-systemet -- föreslår ett oförändrat anslag för stödet tillkooperativ utveckling, hävdas det i motion 1993/94:N277 (s).Genom insatser från LKU har det skapats nya arbetstillfällen påorter där det saknas alternativ sysselsättning, sägermotionären. Kostnaderna för den långtidsarbetslöshet ochförtidspensionering som annars skulle ha blivit falletöverstiger kraftigt kostnaderna för stödet till LKU, anser han.Riksdagen borde därför besluta om en ökning av anslaget med 2miljoner kronor och en motsvarande neddragning av anslaget tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Det bör göras en skyndsam utredning av i vilka avseendenkooperativa eller liknande företagsformer missgynnas ibefintliga lagar och förordningar, anförs det i motion1993/94:N300 (c, s). Motionärerna nämner exempel, på motsvarandesätt som i den tidigare nämnda motionen 1993/94:N264 (s), påregler som diskriminerar den kooperativa företagsformen. Detsvenska regelsystemet är -- till skillnad från EU:s -- inteanpassat till småföretag i kooperativ form, hävdar de.I partimotion 1993/94:N281, slutligen, sägsatt producent- och konsumentkooperativa företag kan förväntas fåökad betydelse . Med hänsyn till de speciellaförutsättningar som gäller för kooperativa företagsformer bördessa ägnas större uppmärksamhet i näringspolitiken, ansermotionärerna. De aviserar sin avsikt att återkomma till fråganom kooperativa företag i anslutning till den regionalpolitiskapropositionen.Riksdagen avslog en rad motioner om kooperativaföretag. De gällde dels statens stöd till kooperativ utveckling,dels krav på att kooperativa företag skall behandlas likvärdigtmed andra företag. Utskottet anförde (bet. 1992/93:NU25) att ettviktigt inslag i näringspolitiken är att det åstadkomslikvärdiga arbetsvillkor för olika företagsformer. Regeringensförslag ansågs av utskottet utgå från grundinställningen attkooperativa företag skall ges tillgång till information ochrådgivning via statliga insatser i samma omfattning som andratyper av företag. I en reservation (s), med instämmande i enmeningsyttring (v), förordades att skulle görauttalanden dels om att de kooperativa företagen skall behandlaslikvärdigt med andra typer av företag, dels om att regeringenskulle lämna en samlad redogörelse till över planeradeåtgärder för att utveckla det kooperativa nyföretagandet.De frågor som tas upp i bl.a. motionerna 1993/94:N261 (s) och1993/94:N300 (c, s) och som rör inlånings- ochfinansieringsverksamhet som drivs av sparkassor och andraföreningar (dvs. ej aktiebolag) kommer att behandlas avBetaltjänstutredningen (Fi 1992:14, dir. 1992:60, 1992:95 och1993:56). Denna del av utredningsuppdraget skall redovisassenast ; utredningsarbetet i övrigt skall varaslutfört före utgången av år 1994.Det uppdrag till Statskontoret som aviseras om ibudgetpropositionen gavs av regeringen i slutet av december1993. Enligt regeringsbeslutet skall Statskontoret genomföra enstudie av de samhällsekonomiska effekterna av den ideellasektorns verksamhet. Vidare skall Statskontoret klarlägga vilkamöjligheter som finns att utöka den ideella sektorns ansvar ochidentifiera hinder för utvecklingen av dess engagemang i denoffentliga verksamheten. Två samhällsekonomiskafördjupningsstudier skall genomföras: dels avnykooperationen och dess betydelse för nyföretagandet, delsav s.k. frivilligcentraler. Uppdraget skall vad gällerfördjupningsstudierna avrapporteras -- i övrigt skallredovisning ske . Statskontoret skall samråda medBeredningen för främjande av den ideella sektorn (C 1993:A).Beredningen skall lämna delrapporter och i mars 1995samt lämna slutredovisning i juni 1996.Enligt vad utskottet har erfarit kan den regionalpolitiskapropositionen, som är planerad att bli avlämnad ,innehålla förslag som berör kooperativa företag.Utskottet behandlar först frågan om likabehandling avkooperativa företag jämfört med andra företagsformer ochdärefter frågan om stöd till kooperativ utveckling.Utskottet delar den positiva syn på den kooperativaföretagsformen som ligger till grund för de här aktuellamotionerna. I den rådande ekonomiska situationen med högarbetslöshet kan den kooperativa företagsformen vara ettalternativ till andra typer av företag. Detta ställer krav påatt lagstiftning och stödåtgärder anpassas till de särskildavillkor som gäller för kooperativ verksamhet. Det är, enligtutskottets mening, helt oacceptabelt om statsmakterna genomutformning av regelsystem som missgynnar den kooperativaföretagsformen åstadkommer en styrning bort från dennaföretagsform. bör genom ett uttalande till regeringenklarlägga att de kooperativa företagen skall behandlaslikvärdigt med andra företag.Med det anförda tillstyrker utskottet motionerna 1993/94:N305(s), 1993/94:N261 (s), 1993/94:N264 (s) och 1993/94:N300 (c, s)i berörda delar.Därefter övergår utskottet till att behandla frågan om stödtill kooperativ utveckling. I likhet med vad som anförs imotion 1993/94:N305 (s) och övriga här aktuella motioner, anserutskottet att det är viktigt att staten ger sitt stöd till detnyföretagande i kooperativ form som är på stark frammarsch.Som sägs i motion 1993/94:N277 (s) får det betecknas som ytterstanmärkningsvärt att regeringen -- som man ibudgetpropositionen redovisar positivabedömning av stödet till LKU -- föreslår att anslaget skallligga kvar på nuvarande nivå. Det bör då framhållas att anslagetminskades mellan budgetåren1992/93 och 1993/94.Riksdagen bör, med hänvisning till det anförda, besluta om enökning av anslaget med till 6,5 miljonerkronor. Vidare bör regeringen anmodas att tillse att dettafinansieras genom en omfördelning av medel inomCivildepartementets område. Regeringen bör återkomma med ettförslag i kompletteringspropositionen härom. De nya verksamheteri kooperativa företag som kan beräknas komma i gång uppväger merän väl de kostnader för långtidsarbetslöshet ochförtidspensionering som annars skulle uppkomma. Med det anfördatillstyrker utskottet de här aktuella yrkandena i motionerna1993/94:N305 (s), 1993/94:N203 (s), 1993/94:N211 (s),1993/94:N261 (s), 1993/94:N277 (s) och 1993/94:N281 (v).Utskottet är dock inte berett att som begärs i motion1993/94:N277 (s) föreslå att anslaget tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder skall minskas med 2 miljonerkronor för nästa budgetår. Den nämnda motionen avstyrks såledesi denna del.Varvsindustrin m.m.Stöd till varvsindustrinVåren 1989 beslöt (prop. 1988/89:100 bil. 14, bet.NU22) att avskaffa dåvarande räntestöd till varvsindustrinfr.o.m. Fram till detta datum kunderäntestöd utgå till såväl inhemska beställare som vid export.Även kreditgarantier upphörde som stödform vid detta datum. Istället skulle s.k. kontantstöd kunna utgå under perioden1990--1992 för order som tecknades före utgången av år 1992.Ansökan om sådant stöd skulle ha inkommit till före den 15januari 1993. Därefter upphörde även denna stödform.Regeringen föreslår nu ett anslag på förnästa budgetår för nämnda stöd. Kostnaderna för budgetåret1994/95 hänför sig till tidigare beviljade stöd. Löptiden förlån med räntestöd kan maximalt uppgå till . Statensutgifter kommer att sjunka successivt och upphöra helt ,påpekas det i propositionen.I fem motioner framförs krav på att någon form av stöd tillvarvsindustrin skall återinföras, i syfte att det skall gällalikartade villkor i som i jämförbara konkurrentländer.Under 1980-talet försvann det mesta av svensk varvsindustri,framhålls det i motion 1993/94:N228 (s). Den kapacitet som finnskvar måste värnas, vilket kan göras på något av följande tvåsätt. Det ena sättet skulle vara att komplettera med alternativproduktion -- satsningar på infrastruktur. Det andra sättetskulle vara att behandla företagen inom varvsindustrin enligttvå grundläggande regler, nämligen konkurrens på lika villkoroch anpassning till de förhållanden som gäller i EU-länderna.Enligt motionärernas mening vore det bästa om subventionernaockså avskaffades i EU-länderna och de nordiska länderna. Sålänge det inte sker måste dock tillse att den svenskavarvsindustrin ges möjlighet att verka på samma villkor somvarvsindustrin i konkurrentländerna, anser motionärerna. Demenar vidare att reglerna för exportkreditgarantier bör bliföremål för en undersökning så att samma regler gäller för allaprodukter, inkl. fartyg.Likartade synpunkter beträffande det svenska varvsstödetframförs i motion 1993/94:N267 (s). I denna begärs attregeringen skall anmodas att låta utreda förutsättningarna förden civila fartygsproduktionen och utformningen av ett svensktvarvsstöd.I motion 1993/94:N236 (fp) erinras om att regeringen uppdragitåt () att utreda möjligheterna att lämnagarantier med särskilda villkor för finansiering vidfartygsförsäljning (se vidare i det följande). Enligtmotionärerna bör detta uppdrag kompletteras med uppgiften attutreda möjligheten att införa ett kontantstöd på maximalt avproduktionskostnaden, vilket är tillåtet inom EU. Motivet bakomförslaget är att ge den svenska varvsindustrin likartade villkorsom gäller för varvsindustrin i konkurrentländerna.Riksdagen bör uttala sig för att det skyndsamt skallåterinföras statliga kreditgarantier för varvsindustrin ienlighet med reglerna inom (Organisationen för ekonomisktsamarbete och utveckling), anförs det i motion 1993/94:N292(nyd). Motionärerna understryker att de inte förordarsubventioner eller bidrag utan endast kreditgarantier. De utgårfrån att regeringens tidigare nämnda uppdrag till EKN att göraen skyndsam utredning av möjligheterna att lösakreditgarantifrågan för varvsnäringen kommer att resultera i ettförslag till under våren 1994.Motionärerna bakom motion 1993/94:N276 (v) anser att detlångsiktigt är bäst om varvsnäringen kan klara sig utan stöd.Konkurrenssituationen blir dock orimlig, hävdar de, om ett landär ensamt om att leva efter denna princip. Ett minimikrav är enutökning av exportkreditgarantierna, sägs det, och om nödvändigtbör ett nytt begränsat statsstöd övervägas. Vidare ansermotionärerna att det utrednings- och planeringsarbete som nupågår om tillskapandet av ett nytt storvarv i är värtett aktivt stöd från statsmakterna. Detta borde geregeringen till känna.Riksdagen avslog motioner (s) med krav på attriksdagen skulle uttala sig för att den svenska varvsindustrinskulle ges möjlighet att konkurrera på likvärdiga villkor medvarvsindustrin inom och övriga nordiska länder.Utskottet anförde (bet. 1992/93:NU25) att det är mycket viktigtatt olika industrigrenar erhåller konkurrensneutralitet iförhållande till motsvarande industrigrenar ikonkurrentländerna. Eftersom detta -- enligt ett frågesvar iriksdagen av näringsminister (RD1992/93:37) -- också var regeringens ståndpunkt ansåg utskottetatt det inte då fanns behov av något initiativ av riksdagen.Däremot borde regeringen, menade utskottet, noga följautvecklingen och vid behov vidta åtgärder. Utskottet pekadeockså på möjligheten för varvsindustriföretagen att på sammavillkor som andra företag ansöka om exportkreditgarantier hosEKN. I en reservation (s), med instämmande i en meningsyttring(v), förordades att skulle anmoda regeringen atttillse att den svenska varvsindustrin får konkurrensvillkor somär likvärdiga med vad som gäller för varvsindustrin i andraländer.Inom gäller en överenskommelse om stöd tillvarvsindustrin (Understanding on Export Credits for Ships, C 81103). Enligt denna får stöd till byggande av nya fartyg lämnasmed en ränta som genom subvention inte får understiga ,applicerad på maximalt av priset och med enåterbetalningstid på maximalt . Denna modell för varvsstödtillämpas i flera av viktigaste konkurrentländer -- iBelgien, , , , , ,, , , och RepublikenKorea (). Inom pågår ettförhandlingsarbete -- under svenskt ordförandeskap -- med syfteatt helt avveckla varvssubventionerna. Förutom deltarEU, , , , och iförhandlingarna. Ett möte ägde rum . Arbetet kommeratt återupptas för en sista förhandlingsomgång. IFörenta staterna behandlas nu ett förslag, Gibbons bill, sominnebär att sanktioner skall införas mot rederinäringen i deländer som subventionerar varvsindustrin.I tillämpas ett system med kontantstöd, likartat med detsystem som tidigare tillämpade. Kontantstödet i Norgeutgår . var stödnivån11,45 %.Det stöd som lämnas i de länder som tillämpar OECD-reglernamotsvarar ett kontantstöd -- enligt den modell som Sverigetillämpade --1992 och som fortfarandetillämpar -- på . Denna procentsats är det tak som angesi EU:s nuvarande direktiv för statstöd till varven (CouncilDirective No L 380/27). EU fattade beslut om attdetta stöd får utgå t.o.m. . Om förlängning skall skemåste beslut fattas i december 1994.Regeringen gav , som tidigare nämnts, EKN iuppdrag att utreda möjligheten att inom ramen för den reguljäraverksamheten och de gällande riktlinjerna lämna garantier medsärskilda villkor för finansiering vid fartygsförsäljning.Villkoren för sådan garantigivning skall, enligt direktivenför uppdraget, inte innebära någon subvention förgarantitagaren. EKN skall särskilt undersöka möjligheterna tillreducerad självrisk mot bakgrund av säkerheten i fartygsvärden.Garanti bör kunna lämnas på samma sättsom vid ordinarie exportkreditgarantier. Garantigivningen skallvara förenlig med internationella överenskommelser ellerinternationell praxis. EKN bör, enligt direktiven, också prövamöjligheten att låta garantin omfatta hela krediten medregressrätt för staten på varvet avseende självrisken. Vidareskall EKN utreda möjligheten att utfärda garanti förfinansiering av leverans av svenskbyggt fartyg till svenskköpare.Inledningsvis tillstyrker utskottet regeringens förslagtill anslag för räntestödet till varvsindustrin.Utskottet vill vidare framhålla -- i likhet med vad som sägs ide här aktuella motionerna och i anslutning till vad somanfördes av utskottet då liknande motionerbehandlades -- att det är mycket viktigt att olikaindustrigrenar erhåller konkurrensneutralitet i förhållande tillmotsvarande industrigrenar i konkurrentländerna. anserutskottet i det här aktuella fallet att det vore önskvärt omalla länder följde exempel och avskaffadevarvssubventionerna. verkar aktivt för detta i bl.a. depågående OECD-förhandlingarna.Utskottet noterar att också regeringen söker finna vägar föratt ge den svenska varvsindustrin mer likartadekonkurrensvillkor med dem som gäller i andra länder. Uppdragettill EKN har denna inriktning. Enligt vad utskottet har erfaritplanerar EKN att redovisa resultatet avsitt uppdrag vad gäller den del som avser garantier förfinansiering av fartyg.Med hänsyn till den utsatta situation som varvsföretagen nutill följd av snedvridna konkurrensförhållanden befinner sig ianser utskottet att det noga bör prövas att under våren 1994vidta åtgärder som kan förbättra konkurrenssituationen försvensk varvsnäring. EKN bör sålunda skyndsamt redovisa sittuppdrag till regeringen. Om EKN:s uppdrag resulterar i förslagtill åtgärder som syftar till likvärdiga garantivillkor för densvenska varvsnäringen i förhållande till dem som gäller ijämförbara konkurrentländer bör regeringen skyndsamt genomföradem i lämplig form.Regeringen bör vidare göra en översyn av konkurrensvillkoren iövrigt för svensk varvsnäring och återkomma till medförslag som syftar till att varvsnäringen i fårlikvärdiga konkurrensförhållanden med varvsindustrin inom OECD.Riksdagen bör genom ett uttalande ställa sig bakom vad som härhar förordats. Med ett sådant uttalande blir motionerna1993/94:N228 (s), 1993/94:N267 (s), 1993/94:N236 (fp),1993/94:N292 (nyd) och 1993/94:N276 (v) i sak tillgodosedda i nuaktuellt avseende. Yrkandena om stöd tillinfrastrukturinvesteringar i motion 1993/94:N228 (s) och om ettnytt storvarv i i motion 1993/94:N276 (v) avstyrks avutskottet.Vissa anslagTill anslaget Avgifter till vissa internationellaorganisationer föreslår regeringen för nästabudgetår. Anslaget disponeras för avgifter för Sverigesdeltagande i följande internationella organ: Internationellabyrån för mått och vikt, Internationella organisationen förlegal metrologi, Europeiska organisationen för provning ochkontroll, Organisationen för intellektuell äganderätt samt fyrainternationella metallstudiegrupper (bly och zink, nickel,koppar samt tenn).Regeringen föreslår vidare till anslagetTäckande av förluster vid viss garantigivning, m.m. förnästa budgetår. Några nya åtaganden som kan leda tillutbetalningar från detta anslag görs inte längre.Utskottet tillstyrker de båda nämnda förslagen.Teknologisk infrastrukturStandardiseringStatligt bidrag utgår till iSverige (SIS), som -- i egenskap av centralorgan -- med niofackorgan verkar för svensk standardisering nationellt,europeiskt och globalt. De övergripande målen för bidraget äratt standardiseringsverksamheten skall bidra till att öppnamarknader, höja produktiviteten och konkurrenskraften hossvenskt näringsliv samt bidra till att statens specifika ansvarnär det gäller medborgarnas skydd för liv, hälsa, miljö ochegendom tillgodoses.Sedan våren 1993 pågår en översyn av organisationen förstandardiseringen i . har påbegäran av tillsatt en styrgrupp för att läggafram förslag till ny organisation. Gruppens förslag, sompresenterades , innebär i korthet en ökaddecentralisering av verksamheten samt enklare och tydligareuppgiftsfördelning byggd på ömsesidigt ansvar fastlagt i avtal.Nya styrelser i SIS och fackorganen skall presenterarationaliseringsprogram som avses leda till besparingar på20--.