bet · GH01KrU25 · 1994-03-04 00:00:00 — I detta betänkande behandlar kulturutskottet de förslagrörande arkeologiverksamhet och kulturmiljövård som regeringenlagt fram i budgetpropositionen.Utskottet kan inte ansluta sig till den bedömning som pågrundval av förslag görs i propositionen då detgäller upphandling av arkeologiska uppdrag. Utskottet avstyrkerett av regeringen framlagt lagförslag om kostnadsansvaret vidnykonservering av arkeologiska fynd.Utskottet erinrar om att beslutat om enbetydande satsning på ROT-åtgärder. Satsningen innebär bl.a. att195 av innevarande budgetårs arbetsmarknadsmedelskall få användas för kulturmiljövård, inklusive vård avRiksantikvarieämbetets egna fastigheter. Därigenom har enligtutskottets uppfattning behovet av medelsförstärkning för nästabudgetår inom området minskat. Utskottet tillstyrker regeringensförslag då det gäller medelsanvisningen förRiksantikvarieämbetet () och avstyrkermotionsyrkanden om höjning av anslaget. Likaledes tillstyrkerutskottet regeringens förslag till beslutsram (72 600 000kronor) och medelsanvisning under anslaget Kulturmiljövård() och avstyrker motionsförslag om höjning avbeslutsramen. Slutligen tillstyrks regeringens förslag tillmedelsanvisning till : Uppdragsverksamhet().Totalt föreslår utskottet således en medelsanvisning på201 för nästa budgetår.Utskottet avstyrker förslag som avser ställningstagande frånriksdagen om satsningar på ett museum i ochriktade insatser till andra projekt i landet. Vidare avstyrksmotionsyrkanden som rör dels födelningen mellan staten ochenskilda av kostnadsansvaret vid arkeologiska undersökningar,dels överförande av fotorätt m.m. till museum vid sådanaundersökningar.Till betänkandet har fogats fyra reservationer. Regeringen har i proposition 1993/94:100 bilaga 12() under B. Kulturverksamhet m.m. avsnittetKulturmiljövårddels föreslagit att anta ett i propositionenframlagt förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) omkulturminnen m.m.,dels under punkt B 27 (s. 88--89) föreslagit atttill för /95 anvisa ettramanslag på ,dels under punkt B 28 (s. 89--91) föreslagit att1. medge att ramen för beslut om bidrag till kulturmiljövårdfastställs till /95,2. till Kulturmiljövård för /95 anvisa ettförslagsanslag på ,dels under punkt B 29 (s. 91) föreslagit atttill : Uppdragsverksamhet för budgetåret1994/95 anvisa ett förslagsanslag på 1 000 kr.Lagförslaget har fogats som bilaga till betänkandet. 1993/94:Kr203 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom besparingar i samband med arkeologiska utgrävningar.1993/94:Kr204 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kostnadsfördelningen vid arkeologiskaundersökningar.1993/94:Kr250 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett museum i Gamla Uppsala.1993/94:Kr257 av m.fl. (s) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av högre anslag förkulturmiljövård.1993/94:Kr264 av () vari yrkas1. att för /95 beslutar anslå utöver de av regeringen föreslagna på anslaget B 28Kulturmiljövård,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av medel till byggnadsminnesvårdpå Gotland.1993/94:Kr265 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förslaget rörande anbudskonkurrens införarkeologiska uppdrag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förslaget att inkluderanykonserveringskostnaderna i de totala undersökningskostnaderna.1993/94:Kr270 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om medel till ett museum i Gamla Uppsala.1993/94:Kr289 av m.fl. (v) vari yrkas13. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utarbeta nytt förslag om arkeologi ochexploatering.1993/94:Kr307 av m.fl. (s) vari yrkas47. att beslutar att till B 27 Riksantikvarieämbetetför /95 anvisa utöver regeringensförslag,48. att beslutar att bidragsramen för B 28Kulturmiljövård för /95 ökas med 130 000 000 krutöver regeringens förslag.1993/94:Kr308 av och ()vari yrkas1. att för Kulturmiljövård, anslag B 28, anvisar 50miljoner kronor utöver vad regeringen föreslagit.1993/94:Kr309 av m.fl. (nyd) vari yrkas2. att avslår den i budgetpropositionen föreslagnaorganiseringen av den arkeologiska utgrävningsverksamheten,3. att beslutar att fotomaterial, inkl. upphovsrätttill arkeologiskt fotomaterial förs över till det museum somtillförs fynden,4. att beslutar att utöver vad regeringen föreslagitavsätta till B 27 /95,5. att beslutar att utöver vad regeringen föreslagitavsätta till B 28 Kulturmiljövård /95.1993/94:Kr510 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förklaras somriksintresse,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ökade insatser för upprustningav . Utredningen arkeologi och exploateringI propositionen tar regeringen ställning till de förslag somlämnats av Utredningen om huvudmannaskapet förRiksantikvarieämbetets arkeologiska undersökningsverksamhetm.m., den s.k. , i betänkandet (SOU 1992:137)Arkeologi och exploatering. En redogörelse för bakgrunden tilloch innehållet i betänkandet och en sammanfattning avremissinstansernas synpunkter lämnas i propositionen (s.74--78). I denna finns också en mera utförlig sammanställning avremissyttrandena (bil. 12.2 s. 208--217).Regeringen framhåller att förslag innebär enanpassning av arkeologisystemet till de organisations- ochverksamhetsformer som präglar arbetet med att utvecklastatsförvaltningen och den offentliga sektorn (bil. s. 78).I propositionen konstateras att de arkeologiskauppdragsundersökningarna bedrivs under villkor som förutsätteren fortlöpande anpassning till föränderliga förutsättningar. Denarkeologiska vetenskapen utvecklas både tekniskt, teoretiskt ochmetodiskt. Den fältarkeologiska vetenskapen tillförs nya moment.Ny teknik tas i anspråk som gör det möjligt att båderationalisera arbetet och öka mängden av uppgifter somregistreras. Vidare konstateras att också undersökningarnasyttre villkor förändras. Växlingen mellan konjunkturer ochmarkexploateringarnas inriktning ställer stora krav påflexibilitet och omställning.Enligt regeringens bedömning förefaller enundersökningsverksamhet av den art velat främjakunna ha goda förutsättningar att klara av de krav på utvecklingoch anpassning som rimligen kan ställas på den framtidauppdragsarkeologin (bil. s. 79).Systemet för målstyrning, resultatkontroll och utvärdering harenligt propositionen inte utvecklats tillräckligt inomuppdragsarkeologin. Därmed understryks behovet av attansvarsrollerna preciseras. Det är enligt regeringen i förstahand () och länsstyrelserna som måsteutveckla ansvaret för att undersökningarna uppfyller högakvalitets- och resultatkrav.Regeringen anser att det finns skäl att ta allvarligt påremissinstansernas kritik av . Arkeologiskaundersökningar kan enligt regeringen självfallet aldrig jämförasmed kommersiella entreprenadarbeten, utan måste kunna bedrivasutifrån sina egna förutsättningar. Förändringar avarkeologisystemet bör -- menar regeringen -- ske medeftertänksamhet och med möjligheter att kontinuerligt följa uppoch värdera förloppet.Enligt regeringen bör länsstyrelserna -- som har ansvaretför att fatta beslut om arkeologiska undersökningar enligt lagen(1988:950) om kulturminnen m.m. (KML) -- ha de resurser ochden kompetens som behövs för att föra en dialog med deundersökande institutionerna om hur en undersökning skallutföras (bil. s. 80). Regeringen konstaterar attlänsstyrelserna är underbemannade inom kulturmiljövården, vilketbetyder att de i alltför hög grad varit hänvisade till attgrunda sina beslut på de undersökande institutionernasbedömningar och kompetens. Länsstyrelserna bör ges bättremöjligheter att själva avgöra och styra hur en undersökningskall utföras. Regeringen föreslår därför att anslaget tilllänsstyrelserna under trettonde huvudtiteln ()skall höjas med så att varje länsstyrelse kaninrätta ytterligare en handläggartjänst inom kulturmiljöområdet.Därmed kan länsstyrelserna utveckla sitt arbete inomkulturmiljövården, inkl. arkeologifrågorna. villhär skjuta in att utskottet yttrat sig till bostadsutskottetöver förslaget till ökade resurser för länsstyrelserna (yttr.1993/94:KrU4y). Utskottet har i yttrandet förordat enresursökning om för att de mest arbetstyngdalänsstyrelserna skall kunna anställa ytterligare en handläggareinom kulturmiljöområdet.När det finns mer än en uppdragbehöver länsstyrelserna enligt propositionen ha en teknik föratt välja den bäst lämpade (bil. s. 80). har valetmellan undersökningsinstitutioner undvikits genom att RAÄ:sundersökningsverksamhet (UV) och ett länsmuseum delat uppundersökningen sinsemellan. Det har också förekommit attmarkexploatören, i dessa sammanhang kallad företagaren, har fåttutse den som skall göra undersökningen. Enligt propositionensvarar inget av förfarandena mot principen om konkurrens vidprissättning och kvalitetsval av varor och tjänster eller motprincipen att skall styra och besluta omutformningen av de arkeologiska uppdragsundersökningarna.Regeringen anser att länsstyrelserna bör använda sig avanbud och upphandling för att kunna välja mellan olikaundersökningsalternativ. Enligt regeringens synsätt börupphandlingen ses som instrument både för att skapaundersökningar av god kvalitet och för att undvika att de kostarmer än vad som är motiverat.Regeringen delar bedömning attlänsstyrelserna bör ombesörja upphandlingen (bil. s. 81).Reglerna i KML medger att upphandling sker. Detbehövs således -- enligt propositionen -- inte något ytterligarelagstöd för att detta skall ske i större omfattning.I propositionen framhålls att -- om ett uppdragskall lämnas till ett enskilt arkeologiföretag -- måsteföreskriva som ett villkor för tillståndet att staten skall harätt och omedelbar tillgång till dokumentation som företagetupprättar vid undersökningen. All arkeologisk information frånen undersökning som sker med stöd av KML måste garanteras såsomstatens egendom. I enlighet med upphovsrättslig lagstiftning kandock företaget ha rätt till ersättning om materialet -- t.ex.fotografier -- används i kommersiellt syfte.Enligt regeringens bedömning bör uppdragsverksamheten vidRAÄ (UV) bibehållas inom myndigheten i avvaktan påMuseiutredningens (Ku 1993:05) förslag om myndighetens framtidaorganisation. I avvaktan härpå föreslår regeringen inte hellernågra formella ändringar i förhållandet mellan länsstyrelsernaoch länsmuseerna (bil. s. 82).Enligt 2 kap. 14 § KML skall den som utför ett arbetsföretagsom berör fast fornlämning svara för kostnaderna för särskildundersökning för att dokumentera en fornlämning ellersärskild åtgärd för att bevara den. Den praxis som utvecklatsinnebär -- anförs det i propositionen -- att företagarenskostnadsansvar kommit att omfatta fältarbeten ochrapportskrivning, medan kostnaden för föremålens konserveringoch vidare vård ansetts åvila det museum vars samlingarföremålen tillförs (bil. s. 84). I takt med att undersökningarnaökat i omfattning har inte museernas anslag räckt till för attbekosta den nödvändiga konserveringen. Regeringen föreslår enändring av 2 kap. 14 § KML så att det klart framgår attföretagaren skall svara för konserveringskostnaden.Enligt propositionen bör konserveringskostnaderna täckas genomomfördelningar eller rationaliseringar inomundersökningskostnaderna i övrigt. Det understryks ipropositionen att det är av stor vikt att det förhållandet att-- vid bifall till regeringens förslag --konserveringskostnaderna skall bäras av företagareninte medför en kostnadsökning för denne. Regeringen avser attuppdra åt RAÄ att utveckla kostnadsuppföljningen avarkeologiverksamheten i landet på ett sådant sätt att det kansäkerställas att så inte sker.Med anledning av de resonemang som förs i propositionen ochdet framlagda lagförslaget har ett antal motionsyrkanden väckts.I motion Kr289 (v) begärs att regeringen skall återkomma tillriksdagen med ett omarbetat förslag i fråga om arkeologi ochexploatering (yrkande 13). Motionärerna bakom motion Kr307 (s)anför -- dock utan att något särskilt yrkande framställs -- attriksdagen bör avvakta den pågående förslag vadgäller länsmuseernas och länsstyrelsernas roll och inte nu taställning i frågan. I motion Kr265 (s) yrkas att förslagenrörande anbudskonkurrens skall avvisas (yrkande 1). Motionärernabakom motion Kr309 (nyd) anser att propositionens resonemanggrundar sig på felsynen att arkeologisk verksamhet i första handär grävning och därför lämpar sig för anbudsgivning.Motionärerna yrkar att den i propositionen presenteradeförändringen av den arkeologiska utgrävningsverksamheten inteskall komma till stånd (yrkande 2).Motionärerna bakom motion Kr265 (s) anser att regeringensförslag till lagändring i fråga om företagarens kostnadsansvarför nykonservering innebär ett hot mot de fornlämningar sominnehåller stora fyndmängder, vilka kräver komplicerade och dyrakonserveringsinsatser (yrkande 2). Regeringens förslag innebärenligt motionärerna att ju fler och rikare fynd som finns i enfornlämning, desto lägre kommer ambitionsnivån att bli påundersökningen.Utskottet konstaterar att regeringen i stort sett följt deförslag som fördes fram av trots den starkakritik som utredningen väckt hos remissorganen. Blandremissinstanserna har t.ex. de kulturmiljövårdande myndigheternamotsatt sig att anbud och upphandling tillämpas då de ansesstrida mot KML:s bevarandefilosofi (bil. s. 211). En utbredduppfattning bland remissinstanserna är att anbudskonkurrensenslår sönder det samarbete och informationsutbyte som finns i dagmellan samtliga aktörer. Enligt utskottets mening finns detstarka skäl för den kritik som framförts. Utskottet kan inteansluta sig till den bedömning som på grundval avHUR-utredningens förslag görs i propositionen då det gällerupphandling av arkeologiska uppdrag. I konsekvens härmed harutskottet i yttrande till bostadsutskottet om länsstyrelsernasresurser för kulturmiljövård motsatt sig en resursförstärkningav den omfattning som föreslås i propositionen, dvs. 7 miljonerkronor (yttr. 1993/94:KrU4y). Den förstärkning om 4 miljonerkronor som utskottet uttalat sig för behövs med hänsyn bl.a.till den pågående ärendedecentraliseringen från RAÄ tilllänsstyrelserna.De skäl som anförts i motion Kr265 för ett avslag påregeringens lagförslag om kostnadsansvaret vid nykonservering ärenligt utskottets uppfattning värda att beakta (yrkande 2). Dekulturmiljövårdande remissinstanserna har i sina yttranden överHUR-utredningens förslag i denna fråga uttryckt tveksamhet tillförslaget. Utskottet är mot den angivna bakgrunden inte berettatt tillstyrka lagförslaget. Utskottet anser i likhet med vadsom anförs i motionen att det lagförslag som regeringen lagtfram bör avslås av riksdagen.I enlighet med det anförda anser utskottet att medbifall till motion Kr265 yrkande 2 och med anledning avmotionerna Kr265 yrkande 1, Kr289 yrkande 13 och Kr309 yrkande 2bör avslå lagförslaget.Enligt motion Kr309 (nyd) bör -- om ett privat företag utfören arkeologisk undersökning -- hela dokumentationsmaterialetinklusive fotorätt överföras till det museum som tar hand omfynden (yrkande 3). Förslaget synes innebära att länsstyrelseskall få besluta att arkeologisk undersökning får utföras av ettprivat företag endast under förutsättning att avtal träffas omatt ett sådant överförande skall ske. Yrkandet syftar såledesinte till ändring i lagen om fotografisk bild ellerupphovsrättslagen utan till en författningsreglering inomkulturmiljöområdet.Utskottet utgår från att den fråga som motionärernaaktualiserar -- och som närmare behandlats av (se betänkandet s. 151 f.) -- uppmärksammas av RAÄ som har ettansvar för den allmänna utvecklingen inomkulturmiljövårdsområdet. Med det anförda avstyrks motion Kr309yrkande 3.I två motioner behandlas frågor om kostnaderna för enskildapersoner och företag vid arkeologiska utgrävningar. Dessafrågor skiljer sig så till vida från de i det föregåendebehandlade frågorna att de i första hand avser den övergripandefrågan om och i vad mån staten skall svara förundersökningskostnaderna.I motion Kr203 (m) påtalas bl.a. att det finns en risk förstora merkostnader vid exploateringar där fornfynd påträffas påbyggplatsen, vilket innebär en stor belastning för orter med enmedeltida stadskärna. Det är i sista hand hyresgästerna som fårbetala kostnaderna, medan resultatet av de arkeologiskaundersökningarna har riksintresse. Enligt motionären bör detfortsatta arbetet med att lösa medeltidsstädernas problem ha sommålsättning att precisera vad som är av riksintresse. Staten böri dessa fall svara för kostnaderna. Med hänsyn till densamhällsekonomiska situationen kan det enligt motionären finnasskäl att överlåta åt kommande generationer, när samhällsekonominpåtagligt har förbättrats, att göra arkeologiska utgrävningar dåfornfynd påträffas. Därför bör källarlös bebyggelse kunnatillåtas.Motionärerna bakom motion Kr204 (m) tar upp frågan omkostnadsfördelningen vid arkeologiska undersökningar.Motionärerna framhåller att kostnaderna för arkeologiskaundersökningar för enskilda och företag kan bli betydande.Enligt motionärerna bör undersökningarna i huvudsak bekostas avstaten, som bör svara för av kostnaderna, medan denenskilde står för 10 %.Frågan om kostnadsansvaret för arkeologiska utgrävningar harbehandlats vid ett flertal tillfällen i utskottet senast hösten1993. Utskottet uttalade då bl.a. följande (bet. 1992/93:KrU1,s. 7).Då det gäller principfrågan om kostnadsansvaret förarkeologiska undersökningar -- såväl sådana som är avriksintresse som andra -- vill utskottet anföra följande. Fråganom kostnadsansvaret -- särskilt vid undersökningar i demedeltida stadskärnorna -- övervägdes ingående avArkeologiutredningen, som redovisade sina överväganden ibetänkandet (SOU 1985:13) Fornlämningar och exploatering.Utskottet har och senast förra åretenhälligt ställt sig bakom de slutsatser utredningen kom framtill, nämligen att den huvudprincip som hitintills gällt förkostnadsansvaret skall gälla även i fortsättningen (bet.1990/91:KrU11). Denna princip innebär att den för vars skull enfornlämning måste avlägsnas bör bekosta den arkeologiskaundersökningen. Utskottet anser att det inte framkommit någonomständighet som ger anledning till att principen skall frångås.Som anfört är det ett nationellt intresseatt bevara fornlämningarna, medan det allmänt sett inte är någotnationellt intresse att låta ta bort dem. Det förtjänar ocksåpåpekas att -- som framhölls i budgetpropositionen 1987 -- ettväsentligt utökat kostnadsansvar för staten också skulleresultera i en ökad statlig planering och styrning av denarkeologiska undersökningsverksamheten och därmed påverkakommunernas och exploatörernas planering.Utskottet var inte berett att förorda en ändring av denprincip på vilken lagstiftningen vilar. Utskottet tillade attutskottet anslutit sig till uttalanden ibudgetpropositionen av innehåll att det är angeläget attbegränsa undersökningskostnaderna för arbetsföretagen utan attstaten drabbas av motsvarande kostnadsökning. Vidare uttaladeutskottet att det är viktigt att strävan att begränsaarkeologikostnaderna inte försämrar förutsättningarna för enomsorgsfull rapportering, dokumentation och hantering av fyndfrån undersökningarna.Utskottet framhöll att möjligheterna att bevara kulturlagerför framtiden genom källarlös bebyggelse tas till vara . Bl.a. anförde utskottet följande (bet. 1992/93:KrU1, s. 8).Det kan finnas utrymme för att genom ett fortsatt utvecklandeav metoderna för förundersökning och grundläggning som ärskonsam för kulturlagren underlätta byggande i de gamlastadskärnorna. Åtgärder för att kunna bevara kulturlager harförordats inte endast för att det skall finnas vetenskapligtreferensmaterial för den framtida arkeologin. Denna kanförväntas utnyttja förbättrade undersökningsmetoder, samtidigtsom de vetenskapliga kriterierna kan ha ändrats. Beträffande deåsyftade metoderna hänvisar utskottet till Arkeologiutredningensbetänkande (bil. 2 i SOU 1985:13).Utskottet intar samma ståndpunkt som vid tidigare riksmöten ihär aktuellt avseende. Utskottet avstyrker med hänvisning tilldet anförda motionerna Kr203 och Kr204.Olika åtgärder för att skapa sysselsättning åt arbetslösaUtskottet erinrar om att viktiga insatser har kunnat göras påkulturmiljövårdsområdet tack vare de satsningar som gjorts avsysselsättningsskäl vid olika tillfällen, bl.a. . Dåtillstyrkte utskottet förslag om uppräkning av anslaget B 28.Kulturmiljövård, som innebar dels en ökning med 25 miljonerkronor på tilläggsbudget för /93, dels en ökningmed för innevarande budgetår. Riksdagenbeslutade i enlighet med utskottets förslag (bet. 1992/93:KrU23,rskr. 1992/93:253). Som framhålls i RAÄ:s förenkladeanslagsframställning för /95 har de satsningarsom gjorts på kvalificerade bevarandeprojekt såsom renarestaureringsarbeten och ruinvård varit utomordentligt lönsammaräknat på den direkta sysselsättningseffekten(anslagsframställningen, s. 38).Mot bakgrund av den stora arbetslöshet som för närvaranderåder i landet har arbetsmarknadsutskottet beslutat föreslå att1,av innevarande budgetårs medel på anslagetB 2. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder under tionde huvudtitelnskall få användas till ROT-satsningar för bl.a. skolor,samlingslokaler, bostäder, äldrebostäder, sjukhem, vissakulturbyggnader och kulturmiljövård (bet. 1993/94:AU21).Arbetsmarknadsutskottet utgår från att sådan verksamhet som härangetts kan påbörjas efter ett riksdagsbeslut. Riksdagenhar beslutat i enlighet medarbetsmarknadsutskottets förslag (rskr. 1993/94:148).Regeringen har därefter, , beslutat att av demedel som ställts till förfogande skall avsekulturmiljövård och kulturbyggnader, inklusive RAÄ:s egnafastigheter.Kulturutskottet anser att det är glädjande att en så betydandesatsning nu kan göras på kulturmiljövårdens område. RAÄ har påutskottets begäran lämnat uppgifter på de projekt i landet somkan komma i fråga för restaurering och nyinvestering. i det följande närmare kommer att beröra innebär RAÄ:suppgifter att en rad från kulturmiljövårdssynpunkt angelägnaprojekt kan påbörjas inom det närmaste halvåret, för åtskilligagäller att de kan påbörjas inom efter beslut. Desatsningar som sålunda kan komma till stånd ger en mycket godsysselsättningseffekt.Utskottet vill i sammanhanget framhålla att de aktuellaprojekten innefattar en mängd arbetsuppgifter som harsidoeffekter som innebär att gamla hantverkstekniker -- ävenutanför vad som traditionellt inbegrips i byggbranschen -- kanbevaras.Riksantikvarieämbetet (B 27)I propositionen föreslås att RAÄ:s ramanslag sammanlagt skalluppgå till . I beloppet ingår enengångsanvisning om , vilken skall göra detmöjligt för RAÄ att lämna ett särskilt stöd till det arbete somlänsmuseerna gemensamt driver för att utveckla museernasinsatser för att levandegöra kulturmiljöer.I två motionsyrkanden framförs krav på en ökning av anslagetmed . I motion Kr307 (s) framhålls attsatsningar inom kulturmiljövården är kulturpolitiskt motiverade.Samtidigt pekar motionärerna på ytterligare ett skäl för ensådan satsning, nämligen krisen inom byggarbetsmarknaden(yrkande 47). Samma resonemang ligger bakom yrkande 4 i motionKr309 (nyd).Utskottet vill inledningsvis erinra om att påförslag av regeringen fr.o.m. innevarande budgetår anvisar ettramanslag till RAÄ. Ramanslaget inrymmer bl.a. medel för vårdoch underhåll av det nittiotal fastigheter som står under RAÄ:sförvaltning.Enligt vad utskottet inhämtat från RAÄ finns det ett stortbehov av resursförstärkning för upprustning av RAÄ:s egetfastighetsbestånd. Från ämbetets sida har man pekat påkulturminnen, där restaureringsarbeten redan påbörjats, såsomMälsåker i , kyrkoruiner och ringmur ochGlimmingehus. Vidare framhåller man de behov som gällernyinvesteringsprojekt, såsom museer i och påBjörkö.