bet · GH01JuU19 · 1994-03-22 00:00:00 — Särskilda satsningar bör dock göras såväl motvåldsbrott och narkotikabrott som mot den ekonomiskabrottsligheten.BrottsofferDe som utsätts för brott skall sättas i centrum för polisensuppmärksamhet och omsorg. Samarbetet med brottsofferjourer börutvecklas.Personer som utsätts för akut brottshot måste skyddas. Behovetav att skydda utsatta kvinnor mot olika former av våldsbrottmåste därvid beaktas.TrafikenMålet för polisens trafikövervakning skall vara att skapatrygghet och säkerhet i trafiken och att minska antalet dödadeoch skadade.Effektiviteten i polisens trafikövervakning skall ökasväsentligt genom en ökad aktivitet och genom en ökad synlighet.Trafikövervakningen skall inriktas mot de trafikmiljöer ochtrafiksituationer där risken för svåra olyckor är stor och på detidpunkter då det är högtrafik. Onykterhet i trafiken,fortkörning och andra farliga beteenden skall uppmärksammassärskilt.Trafikövervakning skall i ökad utsträckning utföras också avpoliser som har annan huvuduppgift.Samverkan skall utvecklas med och kommunerna.Internationella frågorI det långsiktiga utvecklingsarbetet inom polisen skallbeaktas de nya krav på internationellt polissamarbete som följerav närmande till EU och med ökningen av deninternationella brottsligheten.RekryteringFler personer med invandrarbakgrund bör rekryteras tillpolisyrket.Effektivisering och rationaliseringMyndigheter på alla nivåer inom polisen skall bedriva ettmålmedvetet effektiviseringsarbete. Därvid skall bl.a.eftersträvas ett ökat samarbete mellan olika delar avpolisorganisationen samt mellan polisen och organ utanförpolisväsendet. Genom effektiviseringar och rationaliseringarskall säkerställas att polisverksamheten kan bedrivas i enlighetmed gällande föreskrifter och riktlinjer och inom ramen förtilldelade resurser.Det är av stor vikt att polisverksamheten inriktas och bedrivsmed utgångspunkt från behoven av polisiära insatser. Resursernaskall i största möjliga utsträckning koncentreras till tider,platser och verksamheter där de ger bäst resultat i form avminskad brottslighet och ökad trygghet.Länsstyrelserna skall, liksom , ha huvudansvaret föratt behövliga rationaliseringar inom polisen genomförs.Administrationen inom polisen skall minskas genom enändamålsenlig organisationsutveckling och genom andra åtgärder.Inom varje län skall polisverksamheten organiseras så att länetssammanlagda polisresurser används på effektivast möjliga sätt.Investeringar och utbildning skall hållas på en hög nivå medsyfte att främja kvalitet och effektivitet i verksamheten.Utskottet instämmer i stort i vad regeringen anser bör gällasom riktlinjer för polisverksamheten under /94.Till enskildheter återkommer utskottet i det följande.I flera motioner framförs krav beträffande prioriteringen inompolisväsendet.I motion Ju810 (nyd) föreslås ändringar i 2 § polislagen(1984:387). Motionärerna förespråkar bl.a. att paragrafen skallinledas med en bestämmelse om att polisen skall upprätthållaallmän ordning och säkerhet.I 1 § polislagen stadgas att polisens arbete skall syftajust till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet.Polisrättsutredningen, som har regeringens uppdrag att se överden rättsliga regleringen av polisens befogenheter (dir. 1991:52och 1993:33), har i delbetänkandet (SOU 1993:60) Polisensrättsliga befogenheter gjort en genomgång av bl.a.bestämmelserna i polislagen. Utredningen har inte funnit skälatt föreslå någon ändring i 1 eller 2 § polislagen.Utskottet behandlade ett likalydande motionsyrkande föregåendevår (1992/93:JuU21 s. 11). Utskottet fann att någon åtgärd medanledning av motionen inte behövdes och avstyrkte densamma.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkerbifall till motion Ju810 i denna del.I motion Ju809 (s) framförs att bl.a. vålds- ochnarkotikabrottslighet bör prioriteras i det brottsbekämpandearbetet och att ökad uppmärksamhet bör ägnas åt brott medfrämlingsfientlig och rasistisk bakgrund. Även i motion A36 (s)framhålls att bekämpandet av främlingsfientliga och rasistiskabrott måste prioriteras. I motion So274 (nyd) begärs att polisenskall inrätta fler gatulangningsgrupper för att komma åtnarkotikahandeln. I motion T903 (-) föreslås slutligen attpolisen skall ägna sig åt parkeringsövervakning.Först kan i sammanhanget erinras om att regeringen nyligenavlämnat en proposition (1993/94:101) med förslag till åtgärdermot rasistisk brottslighet och etnisk diskriminering iarbetslivet. I propositionen föreslås bl.a. att det ibrottsbalken införs en särskild straffskärpningsgrund för sådanafall där ett motiv för brottet har varit att kränka någon pågrund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung,trosbekännelse eller någon annan liknande omständighet.Vidare kan nämnas att regeringen i budgetpropositionen (bil.12 s. 205) föreslår att medelsanvisningentill anslaget D 11. Åtgärder mot främlingsfientlighet och rasismskall öka . Resurstillskottetskall bl.a. användas för en kommission mot främlingsfientlighetoch rasism som skall verka opinionsbildande och vara aktiv påolika sätt på området.När det gäller inriktningen av polisverksamheten mot olikaslag av brottslighet anför justitieministern ibudgetpropositionen (s. 103) att det i första hand är en uppgiftför polisen att själv göra prioriteringar med utgångspunkt frånbrottens straffskalor och andra omständigheter av betydelse,exempelvis lokala förhållanden. Särskilda satsningar bör dockenligt justitieministern göras mot såväl våldsbrott ochnarkotikabrott som mot den ekonomiska brottsligheten.Att bekämpandet av ekonomisk brottslighet på detta sättsärskilt framhålls som ett prioriterat område förpolisverksamheten utgör en nyhet i förhållande tillbudgetpropositionen . Detta måste, somframgår nedan, enligt utskottets mening ses som ett resultatinte minst av att utskottet i olika sammanhangframhållit frågans vikt.Utskottet vill här nämna att utskottet, vid behandlingen avbudgetpropositionen (1992/93:JuU21 s. 11 f),instämde i justitieministerns uttalanden om prioriteringar ipolisverksamheten. Utskottet pekade härutöver på det allvarligai den kriminalitet som har sin grund i rasistiska motiv och som,om den tillåts etablera sig, utgör en fara inte bara förenskilda individer och grupper utan också för samhällsfriden istort.Utskottet instämmer i justitieministerns bedömning att detinom polisverksamheten bör göras särskilda satsningar motvåldsbrott, narkotikabrott och den ekonomiska brottsligheten.Till frågor om ekonomisk brottslighet återkommer utskottet i detföljande. Utskottet vill härutöver, liksom föregående år,särskilt peka på betydelsen av att kriminalitet med rasistiskaförtecken möts med effektiva insatser. Motionerna Ju809 och A36får med det anförda anses vara tillgodosedda och avstyrks.När det gäller frågan i motion T903 om polisens deltagande iparkeringsövervakningen konstaterar utskottet att detta är enfråga som bör avgöras på det lokala planet. Motionen bör inteföranleda något uttalande. Utskottet avstyrker bifalltill den.Frågan om det skall inrättas fler gatulangningsgrupper måsteenligt utskottets uppfattning avgöras av polisen medutgångspunkt från gjorda uttalanden om prioriteringar inompolisverksamheten samt lokala förhållanden m.m. Utskottetavstyrker bifall till motion So274.Ekonomisk brottslighetInledningUnder senare år har utskottet ägnat ökande uppmärksamhet åtden ekonomiska brottsligheten. Således anordnade utskottet den12 en offentlig utfrågning (se 1990/91:JuU23, bil. 1och 2). I det ärendet förordade utskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande ett tillkännagivande om behovet av enöversyn av åtgärderna mot den ekonomiska brottsligheten.Utskottet återkommer härtill i det följande. Utskottet harhärefter behandlat frågor om den ekonomiska brottsligheten vidflera tillfällen (1991/92:JuU13, 16 och 23, 1992/93:JuU21, 23,37 samt 2y och 4y) och anordnade utskottet ånyoen offentlig utfrågning (se 1992/93:JuU21 bil. 1 och 2). Syftetmed den utfrågningen var i första hand att få kunskap omutvecklingen på området under senare tid.Inför årets budgetbehandling har utskottet vid en ickeoffentlig utfrågning åter behandlat olikafrågor om ekonomisk brottslighet med företrädare för åklagar-och polisväsendet, , ochkonkursförvaltarkollegiet. Utskottet har vidare sammanträffatmed företrädare för den organiserade Finanspolisen.I sammanhanget kan också nämnas att utskottet den 3--iår företog en resa till för att få information oms.k. öststatskriminalitet och frågor om gränskontroll ianslutning därtill.Prioritering av den ekonomiska brottslighetenI motionerna Ju227 (s), Ju228 (s), Ju234 (s), Ju235 (nyd),Ju809 (s), Ju810 (nyd) och Ju811 (s) framförs krav på att kampenmot den ekonomiska brottsligheten på olika sätt skallprioriteras i polisarbetet och att ökade resurser skall avsättaspå detta område.I samband med budgetbehandlingen tog utskottetställning för att det borde ske en övergripande översyn avåtgärderna mot den ekonomiska brottsligheten. I sammanhangetanförde utskottet bl.a. att den ekonomiska brottsligheten utgörett stort samhällsproblem. Utskottet framhöll, i linje medtidigare enhälliga uttalanden, att den ekonomiska brottslighetenleder till en rad skadeverkningar för samhället; storamedborgargruppers lojalitet mot regelsystemet på främstskatterättens och det ekonomiska livets område i övrigt sätts påstora prov, statens och kommunernas finanser påverkas negativtvarigenom fördelningspolitiska strävanden motverkas ochsnedvridna konkurrenssituationer uppstår mellan olika företag såatt seriöst arbetande företag slås ut. Utskottet ansåg detangeläget att samhället vidtar kraftfulla åtgärder mot denekonomiska brottsligheten. Vad utskottet anfört gav riksdagensom sin mening regeringen till känna (1990/91:JuU23 s. 12 f,rskr. 214).Som en följd av tillkännagivande uppdrog regeringeni åt Riksåklagaren och att isamråd med genomföra en utredning angåendevissa frågor om ekonomisk brottslighet. Utredningen presenteradei en rapport (RÅ/) med förslag till enrad förändringar i olika avseenden som på både kort och långsikt syftade till ökad effektivitet i bekämpningen av denekonomiska brottsligheten.I rapporten förs bl.a. resonemang om orsakerna till debristande utredningsresurserna för ekobrott hos polisen, och mankommer fram till att situationen bottnar i den frihet somsystemet med fria resurser ger myndigheterna. Denna frihet kan,anförs det i rapporten, leda till att statsmakternasövergripande beslut om resursanvändningen inte alltidautomatiskt överförs till verksamheten på lokal nivå.I Riksåklagarens och tas vidareupp en del frågor om lagstiftning för att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten.Dessutom föreslås i rapporten andra åtgärder som kan vidtas avRiksåklagaren, och inomramen för den ordinarie verksamheten antingen av den enskildamyndigheten eller i samråd. Som exempel kan nämnas centralmetodutveckling, ändrade arbetsmetoder, utökad och ändradutbildning för åklagare och poliser samt utveckling av vissasamverkansrutiner.Med anledning av Riksåklagarens och Rikspolisstyrelsensrapport uppdrog regeringen åt nämnda myndighetersamt att redovisa vilka åtgärder som vidtagitsi form av effektiviseringar inom ramen för myndigheternasordinarie verksamhet.Myndigheterna avlämnade preliminära redovisningar undersenhösten 1992. Slutredovisningar inkom från Riksåklagaren den28 (ÅD 941-90), från (POB-423-3756/92) och från (32784-92/910). Av de gjorda redovisningarna framgår attmyndigheterna vidtagit eller överväger att vidta en rad åtgärdernär det gäller bekämpande av ekonomisk brottslighet.Flertalet av de konkreta spörsmål som belysts i rapporten ochde efterföljande redovisningarna har aktualiserats också i demotioner som utskottet har att behandla i detta ärende. Tilldetta återkommer utskottet i det följande.Riksdagens Revisorer har presenterat enrevisionsrapport (1993/94:6) om samhällets åtgärder motekonomisk brottslighet. Rapporten remissbehandlas förnärvarande.Enligt revisorer fungerar rättssamhället förnärvarande inte väl när det gäller ekonomisk brottslighet.Revisorerna har uppfattningen (s. 220 f) att åtgärderna mot denekonomiska brottsligheten varken kan överblickas eller styras.Enligt revisorerna måste regeringen vidta åtgärder för attåstadkomma en samlad styrning. Även behovet av mer regelbundenoch samlad information från regeringen till i fråganframhålls.När det gäller den brottsutredande verksamheten konstaterarrevisorerna (s. 199) att polisens kompetens att utreda ekonomiskbrottslighet är bristfällig. Orsaken finns enligt revisorernatill stor del hos polisen som organisation. Utbildning,motivation och arbetsledning har inte varit tillräcklig. Polisenhar, anförs det, inte lyckats utnyttja ekonomisk expertis annatän i obetydlig utsträckning. Polisens ekorotlar har heller intekunnat skydda sina resurser. Dessa har urholkats genom attekopoliser använts för annat, som man inte harnyrekryterat tillräckligt. Revisorerna har uppfattningen att detbrister i polisorganisationens allmänna arbetssätt och att detfinns ett behov av metodutveckling. Revisorerna påtalar vidare(s. 222) att polisen behöver mer och bättre resurser förbekämpandet av ekonomisk brottslighet. Behovet av utbildning,bättre teknikstöd och ökad registeråtkomst framhålls särskilt.Samtidigt konstaterar revisorerna att förbättringar har ägt rumunder när det gäller såväl polisens resursersom organisation och arbetssätt och att även utbildningen vidPolishögskolan har förbättrats.För att förstärka polisens resurser mot den ekonomiskabrottsligheten avsatte regeringen i planeringsdirektiven förpolisväsendet för /av den ibudgetpropositionen föreslagna medelstilldelningen som ensärskild satsning på det kriminalpolisiära området i den lokalapolisorganisationen. Satsningen skall enligtplaneringsdirektiven syfta bl.a. till att effektiviseraförundersökningsarbetet när det gäller ekonomisk brottslighet.Av regleringsbrevet för /94 avseendepolisväsendet framgår att av de avsatta medlen skall minst 30miljoner kronor användas för åtgärder hänförliga till denekonomiska brottsligheten. Särskilt skall beaktas behovet av attöka kapaciteten i fråga om bekämpning av ekonomisk brottsligheti de tre storstadslänen. Medlen skall i första hand användas förteknik- och metodutveckling, investeringar och utbildning. Ocksåandra åtgärder, t.ex. i form av personalförstärkningar, kanenligt regleringsbrevet komma i fråga. skallslutredovisa hur medlen använts före utgången av oktober 1994och då också, såvitt möjligt, ange vilka effekter som uppnåtts iform av effektivisering av kriminalpolisverksamheten.I en skrivelse till regeringen (POB-409-5355/93) redovisar att den utöver nunämnda medel avsatt ytterligare för åtgärdermot ekonomisk brottslighet. De samlade medlen -- 40 miljonerkronor -- skall enligt användas fördatorisering av ekorotlarna och utbildningsinsatser. Avskrivelsen framgår vidare bl.a. att ser överpersonalbehovet inom ekobrottsområdet och att olika former avmetodutveckling, t.ex. när det gäller de kriminalpolisiäraarbetsmetoderna vid bekämpande av ekonomisk brottslighet,bedrivs inom polisväsendet.I regeringens planeringsdirektiv för /95 angessom en utgångspunkt att ytterligare avanvisade medel skall användas för åtgärder hänförliga tillbekämpningen av ekonomisk brottslighet. En slutredovisning avhur medlen använts skall avlämnas av föreutgången av oktober 1994.Regeringen föreslår ökade resurser mot ekonomisk brottslighetockså på andra områden än polisens. Således föreslås ibudgetpropositionen (s. 119) att åklagarväsendet tillförs 16,3miljoner kronor för anställandet av 30 nya ekoåklagare. Vidareföreslås i tilläggsbudgeten för /94 (prop.1993/94:105) och i årets budgetproposition (bil. 8 s. 42) att 45resp. satsas inom Finansdepartementetsarbetsområde för att få till stånd en effektivareskattekontroll.Här skall också nämnas att Finanspolisen, som riksdagenbeslutade om (1991/92:JuU23, rskr. 230), påbörjadesitt arbete . Finanspolisens uppgift är attbedriva spaning för att uppdaga brott i samband med s.k.tvättning av pengar som utgjort av brottslig verksamhet.I sammanhanget bör även erinras om att vidbehandlingen av budgetpropositionen (prop.1992/93:100 bil. 3, JuU23, rskr. 288) beslutade att tillföraåklagarväsendet en anslagsförstärkning om fyra miljoner kronorunder för att finansiera en särskild utredningsgrupp(RÅSOP) som skall svara för förundersökningar i ärenden omkvalificerad ekonomisk brottslighet riktad mot banker ochfinansinstitut.Riksåklagaren har på regeringens uppdrag i november 1993lämnat en redovisning av erfarenheterna av verksamheten inomRÅSOP. Riksåklagaren gör den bedömningen att gruppens arbeteutgör ett mycket värdefullt inslag i granskningen av de storakreditförlusterna i banksystemet.Utskottet har på eget initiativ gjort en uppföljning avarbetet inom RÅSOP (rapport ). Utskottet anser bl.a.att arbetsgruppen kommer att behöva ett resurstillskott för attkunna slutföra sitt arbete.Justitieministern anför i budgetpropsitionen (s. 93) attregeringen anser att den ekonomiska brottsligheten är en mycketviktig uppgift för polis, åklagare och andra myndigheter.Regeringen har, anför hon, gett uttryck för att myndigheternamåste öka sin effektivitet på detta område. I stor utsträckningkan detta ske genom åtgärder som myndigheterna själva fårbesluta om. Statsmaktsbeslut kan dock enligt justitieministernbehövas när det gäller t.ex. förändringar i fråga omövergripande organisations- och samverkansfrågor.Justitieministern framhåller vidare betydelsen av att detpågående utvecklingsarbetet i fråga om kriminalpolisen ocksåinnefattar en utveckling av bekämpningen av ekonomiskbrottslighet.Utskottet behandlade motionsyrkanden liknande de nu aktuellaföregående vår (1992/93:JuU21 s. 3). Utskottet strök då underatt det finns anledning att se allvarligt på den ekonomiskabrottsligheten. Utskottet konstaterade att det vidtas ellerövervägs en rad åtgärder som syftar till att förstärkaresurserna för bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten ochatt på olika sätt effektivisera arbetet på detta område. Vad somgörs innebär, anförde utskottet, att den ekonomiskabrottsligheten på ett annat sätt än tidigare sätts i centrum förden brottsbekämpande verksamheten. Enligt utskottet behövdes motden angivna bakgrunden inget tillkännagivande med anledning avde föreliggande motionerna, vilka avstyrktes.Utskottet kan nu konstatera att de åtgärder som vidtagitsunder senare tid för att förbättra polisens möjligheter attbekämpa ekonomisk brottslighet har varit alltför begränsade.Enligt utskottets uppfattning finns det fortfarande betydandebrister i denna del av polisverksamheten. Ärendebalanserna istorstadsområdena är alltjämt oacceptabelt stora ochmöjligheterna att bedriva förspaning för att uppdaga denekonomiska brottsligheten är otillräckliga. Utskottet anser attkompetensen och effektiviteten i verksamheten måste höjasytterligare. Ekorotlarna i främst storstäderna behöver dessutompersonalförstärkningar i form av poliser med lämplig bakgrundför detta slag av utredningsverksamhet och tjänstemän med främstekonomisk specialistkompetens. Sammantaget anser utskottet attkampen mot den ekonomiska brottsligheten nu på ett helt annatsätt än vad som varit fallet måste prioriteras ipolisverksamheten. För att detta skall bli möjligt utan attannan angelägen polisverksamhet åsidosätts behöver polisenförstärkta resurser utöver de som har avsatts och desom regeringen nu föreslår. Utskottet återkommer till dettasenare i betänkandet. Vad utskottet här har anfört omprioritering av kampen mot den ekonomiska brottsligheten börriksdagen med anledning av motionerna Ju227, Ju228, Ju234,Ju235, Ju810 och Ju811 som sin mening ge regeringen till känna.OrganisationsfrågorI motion Ju207 (kds) begärs att det skall inrättas en centralmyndighet för bekämpande av ekonomisk brottslighet. I motionernaJu234 (s), Ju811 (s) och Ju612 (v) förespråkas i stället enordning som innebär att resurserna koncentreras till störreenheter i framför allt storstäderna. I den sistnämnda motionenbegärs även bättre möjligheter för att geanvisningar för hur kampen mot den ekonomiska brottslighetenskall bedrivas inom polisväsendet.Mot bakgrund av de senaste årens reformarbete på polisområdetuppdrog regeringen åt att se överden centrala polisorganisationen och, genom tilläggsdirektiv idecember , utreda hur och denregionala polisen skulle kunna omorganiseras i syfte att bekämpaekonomisk brottslighet och annan kvalificerad brottslighet.Rikspolisstyrelsen redovisade sina överväganden ien översynsrapport (1993:3). När det gällerorganisationen för bekämpande av ekonomisk brottslighetredovisade i första hand två förslag. Det enaförslaget innebär att antalet ekorotlar minskas och att det istället bildas interregionala ekorotlar med utbyggd kompetens.Enligt det andra förslaget -- som förordades avRikspolisstyrelsen -- behålls de nuvarande ekorotlarna samtidigtsom det görs en ca 30-procentig förstärkning av personalen,framför allt i storstäderna och vid Rikskriminalpolisen.Rikspolisstyrelsen tog i rapporten inte ställning till frågan omekopolisen skall ledas från central eller regional nivå.Med anledning av beslutaderegeringen att uppdra åt en särskild utredare,, att se över den centrala polisorganisationensroller i ett statsmaktsperspektiv och vissa andra frågor sominte kunnat beaktas fullt ut vid översynen.RPS-utredningen avlämnade betänkandet (SOU1993:92) Den centrala polisorganisationen. I betänkandetföreslås att den centrala polisorganisationen liksom hittillsskall bestå av en enda förvaltningsmyndighet som i siginnehåller såväl som Säkerhetspolisen(). och skall dock vara heltsjälvständiga i polisoperativa frågor. Förvaltningsdelen avmyndigheten skall koncentrera sig på rena verksfunktioner såsomadministration, tillsyn, uppföljning och utvärdering. Den nyamyndigheten föreslås bli benämnd , bl.a. för att visaatt myndighetens uppgift inte skall vara att styra polisen iriket.I samband med att utskottet behandlade ettförslag från revisorer angående polisen (1993/94:RR2,JuU8) tog utskottet ställning för att de förslag som lagts frambeträffande polisorganisationen borde få en fortsattgenomlysning inom ramen för en bred parlamentarisk utredning.Enligt utskottets uppfattning fanns det också skäl för att detförändringsarbete som sker på regional och lokal nivå blevföremål för utvärdering av en parlamentarisk utredning.Riksdagen följde utskottet (rskr. 68).Regeringen har beslutat om direktiv för denbegärda utredningen (dir. 1994:19). Utredningens arbete skallvara avslutat före utgången av december 1995.Vid behandlingen av liknande motionsönskemål som de nuaktuella (1992/93:JuU21 15 f) ansåg utskottet attdet pågående beredningsarbetet borde avvaktas och avstyrktedärmed de föreliggande motionerna.Utskottet har alltjämt i princip denna uppfattning. När detgäller frågan om organisationen för ekobrottsbekämpningen kanemellertid anföras att frågan, genom de senaste årens redovisadeutredningsarbete, redan är väl belyst. Vad som återstår är iförsta hand genomförandet av de olika åtgärder som kan bliaktuella. Enligt utskottets mening behöver polisen en ny, merkoncentrerad och slagkraftig organisation för bekämpandet avekonomisk brottslighet. Inriktningen bör vara att få till ståndresursförstärkningar i framför allt storstadsregionerna för attkomma till rätta med de besvärande ärendebalanserna där. Dessaresursförstärkningar bör komma till stånd utan inskränkningar avekorotlarnas verksamhet på andra håll i landet. För att få ettfungerande övergripande ledningsansvar behövs vidare nyalednings- och samrådsfunktioner med nära anknytning tillförundersökningsledningen hos regionåklagarmyndigheterna. Idessa organ bör ingå åklagare, poliser, skatterevisorer,konkursförvaltare m.fl. I fråga om den rent operativaverksamheten bör enligt utskottets mening övervägas om den iökad utsträckning bör bedrivas i arbetslag där såväl poliser somåklagare, ekonomer, skatterevisorer och andra medspecialistkompetens kan ingå.