bet · GH01JuU21 · 1994-04-12 00:00:00 — Utskottet underströk, i sitt avriksdagen godkända betänkande, vikten av att säkerhetsfrågornauppmärksammades särskilt i samband med att lokalfrågorna fördomstolarna på gavs en lösning. Mot den angivnabakgrunden erfordrades det enligt utskottets mening inte någotriksdagsuttalande med anledning av motionen. Utskottet avstyrktesåledes bifall till motionen (1991/92:JuU1).Byggnadsstyrelsen var fram till och med den 1 juli 1992lokalhållare för domstolsväsendet och rättshjälpsmyndigheten.Från denna tidpunkt har Byggnadsstyrelsenslokalförsörjningsmonopol upphört och lokalhållningsansvaret iprincip övertagits av respektive myndighet.Enligt vad utskottet inhämtat från undersöksför närvarande möjligheterna att hitta en lämplig lokal påRiddarholmen. Ett förslag finns och om planerna härvidlagrealiseras skulle en stor sessionssal med biutrymmen och högsäkerhet kunna stå klar . Ännu äremellertid inga beslut fattade i ärendet.Utskottet finner det angeläget att frågan om en storsessionssal på förs framåt och utskottet vill, somtidigare, understryka vikten av att säkerhetsfrågornauppmärksammas särskilt i det sammanhanget. Utskottet anser irådande situation det dock inte nödvändigt med ettriksdagsuttalande i frågan. Motion Ju420 avstyrks.Översyn av häktningsreglerna m.m.I motion Ju704 (fp) begärs en översyn av de häktningsreglersom infördes år 1988.Reglerna om de straffprocessuella tvångsmedlen anhållande ochhäktning ändrades (prop. 1986/87:112, 1987/88:JuU7,rskr. Reformen berörde både förutsättningarna för atttillgripa häktning och anhållande samt de frister inom vilkasådana frihetsberövanden skall prövas av domstol. En möjlighetatt häkta vid en lägre grad av misstanke om brott, s.k.utredningshäktning, infördes.Reglerna om häktning och anhållande finns i 24 kap.rättegångsbalken (RB) och innebär sammanfattningsvis följande.Den som är på sannolika skäl misstänkt för brott, för vilketär föreskrivet fängelse eller däröver, får häktas om detfinns risk för att han avviker, försvårar utredningen ellerfortsätter sin brottsliga verksamhet. Kan det antas att denmisstänkte kommer att dömas endast till böter får häktning inteske.Om det finns skäl att häkta någon, får han anhållas i avvaktanpå rättens prövning av häktningsfrågan.Häktningsframställning skall göras somanhållningsbeslutet meddelades eller senast . Om detfinns synnerliga skäl, får framställningen göras senast tredjedagen efter anhållningsbeslutet. Rätten skall ellersenast dagen därefter hålla förhandling i häktningsfrågan. Omdet finns synnerliga skäl får förhandlingen hållas senare, dockaldrig senare än efter det att den misstänkte grepseller anhållningsbeslutet verkställdes. Vid beräkning avtidsfristerna för domstolsprövning likställs , söndagaroch helgdagar med vanliga arbetsdagar, vilket inte var falletenligt de gamla reglerna. Detta har medfört bl.a. atttingsrätterna måste vara beredda att hållahäktningsförhandlingar under veckosluten och på helgdagar. Förändamålet har en beredskapsorganisation och advokatväsendet. förövriga berörda myndigheter har ändrats och utökats.De nya häktningsreglerna utvärderades genom bl.a.Domstolsverkets försorg (DV Rapport 1989:9). Utvärderingenvisade att kravet på snabb domstolsprövning väl hade uppfylltsgenom reformen. Även andra handläggningstider hade minskat,t.ex. tiden från anhållande till tingsrättens dom. Kvaliteten pådet skriftliga utredningsmaterialet inför häktningsförhandlingenhade sjunkit enligt en majoritet av de domare och åklagare somtillfrågats. Antalet häktningsframställningar ökade underreformens första år och antalet beslut ihäktningsfrågor . hade under samma periodantalet anhållna minskat . Andelen anhållna som begärdeshäktade ökade från . Även andelen bifallnahäktningsframställningar hade ökat, från till 92 %år 1989. Det totala antalet häktade hade alltså ökat kraftigt.De kortare tidsfristerna ansågs vara den troligaste orsaken tilldetta. Även antalet häktade i åldern 15--hade ökat, från52 till 1988. Den troligaste förklaringen tillökningen av antalet häktade unga lagöverträdare var, enligtrapporten, att de unga inte hinner placeras på s.k. LVU-hemunder anhållningstiden, något som var vanligt förehäktningsreformen. Den tid de unga behöver tillbringa i häktetorde dock vara begränsad eftersom man i allmänhet ganska snartefter häktningsförhandlingen borde kunna ordna placering iLVU-hem.En arbetsgrupp inom beredskapsområdet för ochGotlands län har i en skrift till begärtatt det företas en ny utvärdering av de regler om anhållande ochhäktning som infördes . Arbetsgruppen anför i sin skriftbl.a. att den gjort en del iakttagelser, som stöder deslutsatser som gjordes i från år 1989.Otvivelaktigt, sägs det, har antalet häktade stigit och harfortsatt att stiga efter rapporten, och stora svårigheter finnsför närvarande för kriminalvårdsorganisationen att ordna platserför häktade trots att antalet häktesplatser i riket har ökatunder senare år. Arbetsgruppen konstaterar också att antalethäktningsförhandlingar ökat mycket i förhållandetill vad som gällde inledningsvis efter reformensikraftträdande, vilket medfört högre kostnader för berörda delarav rättsväsendet utan kompensation i form av ytterligare anslag.Avslutningsvis konstaterar arbetsgruppen att Domstolsverketsutvärdering nu ligger så långt tillbaka i tiden att redan dennaomständighet bör motivera en ny utvärdering av reglerna omanhållande och häktning.Som utskottet redovisar i sitt betänkande om anslag tillkriminalvården för nästa budgetår (1993/94:JuU17) har medeltalethäktade ökat sedan de nya reglerna om häktning trädde i kraft år1988 från omkring 635 under /87 till cirka 1 040under /93. Totalt ökade medelbeläggningen vidhäktena från ca 870 till närmare 1 300.Enligt vad utskottet inhämtat har regeringen för avsikt att geDomstolsverket i uppdrag att göra en förnyad utvärdering avhäktningsreformen . Utskottet anser att motion Ju704därigenom får anses tillgodosedd.I motion Ju810 (nyd) förordas en utvidgning göra det möjligt att frihetsberövaen misstänkt i avvaktan på utredning om lämplig påföljd fördenne.Utskottet behandlade en liknande motion (1993/94:JuU4s. Utskottet konstaterade härvid att rätten i samband medbeslut om häktning också fattar beslut om den personutredningsom skall göras i målet så att denna utredning skall vara klartill huvudförhandlingen. Den ordning som gäller gersåledes möjlighet att till huvudförhandlingen få in de uppgiftersom behövs för att kunna bestämma lämplig påföljd, om dentilltalade skulle befinnas skyldig. Någon anledning att utvidgahäktningsgrunderna på sätt som föreslogs i motionen fanns inteansåg utskottet, och utskottet avstyrkte bifall till motionen.Riksdagen följde utskottet.Det föreligger inte anledning för utskottet att nu ändra sininställning. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju810 iberörd del.GrupptalanI motion Ju805 (v) begärs ett tillkännagivande om attutredningen om grupptalan skall utreda frågan om införande avregler om grupptalan beträffande skadestånd vid t.ex.miljöbrottslighet.Regeringen beslutade att tillkalla en särskildutredare för att utreda om det går att förbättra möjligheternaatt i svensk domstol driva anspråk som är gemensamma ellerlikartade för en större grupp människor. Utredaren bör enligtdirektiven (dir. 1991:59) överväga möjligheten att beträffandesådana anspråk -- som ett komplement till de traditionellarättegångsreglerna -- införa regler om s.k. grupptalan.Utredaren bör också enligt direktiven föreslå de ändringar iövrigt som behövs i det processuella regelsystemet för attsäkerställa möjligheterna att driva sådana anspråk i domstol. Idirektiven anges att utredaren bör kartlägga reformbehovet iförsta hand när det gäller konsumenträtten och miljörätten. Ettbetänkande kan förväntas /95.Enligt vad utskottet inhämtat har utredaren bl.a. övervägtfrågan om grupptalan när det gäller skadestånd och s.k.förbudstalan vid miljöfarlig verksamhet. Motion Ju805 får därmedanses tillgodosedd.Legal bevisprövningI motion Ju706 (-) förespråkas en utredning om införandet avlegal bevisprövning i svensk rätt.Bevisrätten kan utformas antingen enligt den legalabevisteorin eller den fria bevisprövningens princip. Vid fribevisprövning råder det -- åtminstone i princip -- ingenbegränsning med avseende på de bevismedel som får användas, ochdomaren har att fritt bedöma bevisvärdet av den förebragtabevisningen. Den legala bevisteorin har däremot förbud mot vissabevismedel, och det bestäms i lagen vilket bevisvärde rättenskall tillerkänna de bevis som får föras. I modern rättskipningråder i stort sett såväl fri bevisföring som fri bevisvärdering,medan den legala bevisteorien varit förhärskande undermedeltiden och även därefter. Exempel härpå erbjöd vissastadganden i den gamla . Personer, somvar nära släkt med endera parten eller ekonomiskt intresseradeav sakens utgång, betraktades som jäviga och på den grundenförhindrade att vittna. Angående vittnesmålets bevisvärdestadgades att "tu vittnen äro fullt bevis, däri de sammanstämma;ett vittne om själva saken gälle ej mer än för halvt bevis".Enligt doktrinen (jfr , Rättegång IV) kan den legalabevisteorin synas strida mot allt sunt förnuft, och som exempelhärpå redovisas att i gällde den regeln att vittnesmålav tre kvinnor var likvärdigt med vittnesmål av två män.Ekelöf anför vidare att för medeltidens rättslärda tedde sigdenna bevisteori emellertid helt naturlig, eftersom denöverensstämde med den skolastiska rationalismens strävan attuppställa abstrakta principer för allt mänskligt handlande.Ekelöf anser att det kan förefalla egendomligt att denna grovaschematisering kunde vinna erkännande så långt fram i tiden, menförklarar det med att de legala bevisreglerna gjorde det lättatt kontrollera rättens bevisvärdering. Detta kunde tyckas varaen stor fördel, såvida man inte anser sig kunna lita på domarnasoväld och omdöme. Därtill kom emellertid att forna tiders mereller mindre skriftliga processförfarande försvårade en frivärdering av bevisningen. Att åstadkomma bättreförutsättningar härför utgjorde själva huvudmotivet förinförandet av den nu gällande regeln om en koncentrerad ochmuntlig huvudförhandling.Rättegångsbalken (RB) slår fast den fria bevisprövningensprincip i svensk processrätt (jfr RB 35 kap. 1 §). Någonanledning att ändra på den principen finns inte. Utskotter anseratt motion Ju706 inte bör föranleda något uttalande frånriksdagens sida. Motionen avstyrks.Översyn av delgivningsreglernaI motion Ju709 (m) begärs en översyn av reglerna omdelgivning.Reglerna om delgivning finns främst i delgivningslagen(1970:428). Bestämmelser om delgivning finns också irättegångsbalken och delgivningsförordningen (1979:101).Härutöver finns särskilda regler om delgivning i en mängd andraförfattningar.Delgivningsreglerna har setts över sedandelgivningslagens tillkomst (jfr prop. 1978/79:11, JuU11, rskr.36 och prop. 1984/85:109, JuU23, rskr. Syftet har varitatt effektivisera delgivningsverksamheten. Trots olika reformerhar delgivningsproblemen emellertid ökat ,framför allt i storstäderna.Riksdagens revisorer granskade hurdelgivningsverksamheten fungerade vid olika myndigheter, ochrevisorerna föreslog att delgivningsförfarandet vid domstolaroch statliga myndigheter samt stämningsmannaorganisationenskulle bli föremål för en genomgripande översyn (förs.1987/88:16).Utskottet uttalade vid sin behandling av revisorernas förslagatt det, med hänsyn till att frågan redan var aktualiserad inomJustitiedepartementet genom att en arbetsgrupp tillsatts för enöversyn av reglerna, var tillräckligt med ett uttalande attrevisorernas förslag borde beaktas under det fortsattautredningsarbetet i . underströkutskottet att det var angeläget att en nyordning kom till ståndutan dröjsmål. Vad utskottet uttalat gav som sinmening regeringen till känna (1988/89:JuU9, rskr. 34).Som ett resultat av översynen inom Justitiedepartementetpublicerades promemorian (Ds 1989:75) Någradelgivningsfrågor. Promemorian remissbehandlades och utgjordeunderlag för en proposition som behandlades 1990(prop. 1990/91:11, JuU8, rskr. Genom lagstiftningengenomfördes ändringar som syftade till att förenkla ochförbättra delgivningsverksamheten. Ändringarna innebar i korthetföljande. Delgivning skulle kunna underlåtas i ökadutsträckning. En ny delgivningsform, förenklad delgivning,infördes. Området för telefondelgivning utvidgades ochsurrogatdelgivning med den söktes arbetsgivare tilläts.Möjligheterna att delge en juridisk person genom enstyrelsesuppleant utvidgades, och hemliga telefonnummer gjordesi större utsträckning tillgängliga för delgivning.Lagändringarna trädde i kraft den 1 februari 1991.Ytterligare en reform har skett på delgivningsområdet. Genomlagstiftning som trädde i kraft har införtsmöjligheter till kungörelsedelgivning med juridiska personer somsaknar registrerad behörig ställföreträdare (prop. 1992/93:68,LU14, rskr. 62).Domstolsverket har på regeringens uppdrag utvärderat1991 års delgivningsreform (1993:6). Undersökningentyder på att reglerna på det stora hela fungerartillfredsställande och en del uppslag till förändringar harförts fram. förordar att det sker en allmänöversyn av delgivningsregleringen.Domstolsverkets utvärdering och vissa andra förslag tillförbättringar på delgivningsområdet som har framförts av olikamyndigheter och organisationer bereds nu iJustitiedepartementet.Utskottet vill som tidigare (se 1990/91:JuU8) uttala att enväl fungerande delgivningsverksamhet är viktig för det allmännasmöjligheter att tillgodose såväl enskilda rättssökandes krav påeffektivitet i förvaltning och rättskipning som det övergripandeintresset av en effektiv brottsbekämpning. Då förbättringarnyligen genomförts på området och då frågor om ytterligareförbättringar är föremål för beredning inom ärutskottet inte berett att förorda en allmänöversyn av delgivningsreglerna. Motion Ju709 avstyrks.RiksdrotsI motion Ju406 (m) föreslås att Högsta domstolens ordförandefår titeln riksdrots.Titeln drots är en nordisk medeltida ämbetstitel. Den användesi som en ren hedersbevisning (riketsdrots). fick ämbetet ett reellt innehållnär det förenades med presidentskapet i den nyinrättade Sveahovrätt, som skulle fungera som landets högsta domstol. Närflera hovrätter tillkom fick riksdrotsen till uppgift attövervaka landets justitieväsen, vilket 1660 ledde till attämbetet formellt skildes från presidentskapet för hovrätten.Ämbetet lämnades obesatt ochåterupplivades , då justitiekanslern fick titelnriksdrots samt blev överpresident för rikets hovrätter och från1789 blev främste ledamot i . Titeln försvann ioch med regeringsform.Motionen föranleder inte någon åtgärd från utskottets sidautan avstyrks. beträffande anslag till Domstolsverketatt med bifall till proposition 1993/94:100 i dennadel och med avslag på motion 1993/94:Ju810 yrkande 55 tillDomstolsverket för /95 anvisar ett ramanslagpå ,res. 1 (nyd)2. beträffande sammansättningen av Domstolsverketsstyrelseatt avslår motionerna 1993/94:Ju407 yrkande 1 och1993/94:Ju412 yrkandena 4 och 5,res. 2 (s)3. beträffande beslutsbefogenheter för Domstolsverketsstyrelseatt avslår motion 1993/94:Ju407 yrkande 2,4. beträffande sammansättningen av Tjänsteförslagsnämndenatt avslår motionerna 1993/94:Ju408 och1993/94:Ju412 yrkande 6,res. 3 (s)5. beträffande kammarrättsfilialen i avslår motion 1993/94:Ju4136. beträffande tingsrätts domkretsatt avslår motion 1993/94:Ju411,res. 4 (nyd)7. beträffande anslag till Domstolarna m.m.att med anledning av proposition 1993/94:100 i dennadel och med bifall till motion 1993/94:Ju811 yrkande 4 tillDomstolarna m.m. för /95 anvisar ettramanslag på 2 ,res. 5 (m, fp, c, kds)8. beträffande renodling av domarrollen m.m.att avslår motionerna 1993/94:Ju412 yrkande 7 och1993/94:Ju809 yrkandena 29 och 30,res. 6 (s)9. beträffande Inskrivningsmyndigheternas verksamhetatt avslår motionerna 1993/94:Ju401, 1993/94:Ju404,1993/94:Ju405, 1993/94:Ju409, 1993/94:Ju412 yrkande 1,1993/94:Ju416, 1993/94:Ju418, 1993/94:Ju419 och 1993/94:A458yrkande 8,10. beträffande inskrivning av företagsinteckningatt avslår motionerna 1993/94:Ju403 och1993/94:Ju410,11. beträffande ungdomsdomstolatt avslår motion 1993/94:Ju810 yrkande 36,res. 7 (nyd)12. beträffande rättegång om ekonomisk brottslighetatt avslår motion 1993/94:Ju412 yrkande 10,13. beträffande säkerhetssal för hovrättatt avslår motion 1993/94:Ju420,14. beträffande översyn av häktningsreglernaatt avslår motion 1993/94:Ju704,15. beträffande häktningatt avslår motion 1993/94:Ju810 yrkande 52,16. beträffande grupptalanatt avslår motion 1993/94:Ju805 yrkande 4,17. beträffande legal bevisprövningatt avslår motion 1993/94:Ju706,18. beträffande översyn av delgivningslagen m.m.att avslår motion 1993/94:Ju709,19. beträffande Riksdrotsatt avslår motion 1993/94:Ju406.Stockholm den 12 april 1994På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit:Britta Bjelle (fp),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),(),(),() ochAnders ().Göthe () har inte deltagit i besluten under mom.1--8, 10--13 och 15--19.Birgit () har inte deltagit i besluten under mom.9 och 14.Karl (nyd) har inte deltagit i beslutet undermom. Anslag till (mom. 1)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet godtar" och slutar med "berörd del" bort haföljande lydelse:Utskottet anser emellertid i likhet med vad som framförs imotion Ju810 att det redan nu bör ställas krav på besparingar påDomstolsverket. Verket bör således åläggas ett produktivitets-och effektivitetskrav på och för nästa budgetår tilldelas1,mindre än vad regeringen förslagit.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande anslag till Domstolsverketatt med anledning av proposition 1993/94:100 i dennadel och med bifall till motion 1993/94:Ju810 yrkande 55 tillDomstolsverket för /95 anvisar ett ramanslagpå 64 028 000 kr.2. Sammansättningen av (mom. 2), , , , , och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet saknar" och slutar med "behandlade delar" bort haföljande lydelse:Utskottet konstaterar att domstolarnas akuta problem ärärendebalanserna och den hårda belastningen. Att ändrasammansättningen av för att engagera defrämsta domarna i att administrera domstolsväsendet kan, somutskottet ser det, knappast förbättra läget. Utskottet kan inteheller se att det under de närmare som Domstolsverketexisterat framkommit några sakliga eller principiella skäl fören ändrad sammansättning av styrelsen.När det gäller de fackliga representanterna i styrelsen är detenligt utskottets uppfattning nödvändigt att det i bl.a. decentrala verken är väl sörjt för politisk och medborgerliginsyn. Det är också mycket betydelsefullt att personalen viasina organisationer har möjligheter att föra fram sinasynpunkter rörande verksamheten och ta del i myndighetensledning genom egna representanter i styrelsen.Sammanfattningsvis anser utskottet i likhet med vad somframförs i motion Ju412 att tidigare principer försammansättningen av bör återinföras ochatt de fackliga organisationerna skall ha nomineringsrätt. Detfår ankomma på regeringen att genast vidta åtgärder härför. nu med anledning av motion Ju412 anfört bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Av det anförda framgår att utskottet avstyrker bifall tillmotion Ju407 i nu berörd del.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande sammansättningen av Domstolsverketsstyrelseatt med avslag på motion 1993/94:Ju407 yrkande 1 ochmed anledning av motion 1993/94:Ju412 yrkandena 4 och 5 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.3. Sammansättningen av (mom. 4), , , , , och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet saknar" och slutar med "behandlade delar" bort haföljande lydelse:Att låta de fackliga representanterna i nämnden utgå varenligt utskottets mening ett misstag. Det innebär nämligen attbiträdespersonalen förlorar det direkta inflytandet övertillsättningen av de domare som i praktiken är deras chefer. Idenna process har personalen ofta värdefulla erfarenheter atttillföra. I likhet med vad som anförs i motionerna Ju408 ochJu412 anser utskottet således att tidigare principer försammansättningen av återinföras med nomineringsrätt för de fackligaorganisationerna. Det får ankomma på regeringen att genast vidtaåtgärder härför. Vad utskottet nu anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande sammansättningen av Tjänsteförslagsnämndenatt med anledning av motionerna 1993/94:Ju408 och1993/94:Ju412 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.4. tingsrätts domkrets (mom. 6)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Det saknas" och slutar med "1992/93:JuU24 s. 4 f)" bort haföljande lydelse:Sollefteå tingsrätt är en endomardomstol. Utskottet anser försin del att de skäl som anförs i motion Ju411 motiverar enutvidgning när det gäller domkretsen för tingsrätten. I förstahand bör domkretsen utökas med kommun, som ingår idomkretsen för . Skäl finns också attöverväga om inte de andra orter som nämns i motionen böröverföras till domkretsen. Det får ankomma på regeringen att ide fortsatta övervägandena rörande den framtidatingsrättsorganisationen beakta vad utskottet nu anfört. Dettabör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande tingsrätts domkretsatt med anledning av motion 1993/94:Ju411 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.5. Anslag till Domstolarna m.m. (mom. 7)(), (), (), (), (), ()och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "Sammanfattningsvis kan" och slutar med "förnärvarande" bort ha följande lydelse:Utskottet, som godtar regeringens förslag tillmedelsberäkning, kan inte tillstyrka bifall till motion Ju811där en resursförstärkning på begärs förvidareutbildning av domare och för en förstärkning av resursernaför domstolsprövning av mål om ekonomisk brottslighet. Utskottetvill här peka på att de krav på utbildningsaktiviteter som tasupp i motionen bör ingå i ordinarieutbildningsutbud. Om ytterligare resurser krävs för de angivnaändamålen ankommer det på att göra behövligaomprioriteringar inom budgetramen. Utskottet vill vidare när detgäller de begärda medlen för en förstärkning av resurserna fördomstolsprövning av mål om ekonomisk brottslighet anföra att denmåltillströmning som kan förväntas bli ett resultat av de ökaderesurser som tilldelats både åklagarväsendet och polisväsendetknappast kommer att nå domstolarna förrän tidigast budgetåret1995/96. Det tar tid innan den ökade verksamheten hos polis ochåklagare resulterar i en ökad måltillströmning.Sammanfattningsvis avstyrker utskottet bifall till motion Ju811i nu berörd del.dels att utskottets hemställan under moment 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande anslag till Domstolarna m.m.att med bifall till proposition 1993/94:100 i dennadel och med avslag på motion 1993/94:Ju811 yrkande 4 tillDomstolarna m.m. för /95 anvisar ettramanslag på 2 533 888 000 kr.6. Renodling av domarrollen m.m. (mom. 8), , , , , och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 15 sombörjar med "Utskottet konstaterar" och slutar med "och Ju809"bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas positiva inställning tillrenodling och delegering. Härvid kan på ett bra sätt olikapersonalgruppers kompetens tas till vara somdomarresurserna kan koncentreras på de frågor som kräverjuridisk kompetens. Erfarenheterna av hittillsvarande delegeringär klart positiva. Delegering leder till bättreresursutnyttjande, snabbare handläggning och även till bättrearbetstillfredsställelse vilket kan underlätta den nuansträngda situationen i domstolarna.