bet · GH01SfU14 · 1994-04-14 00:00:00 — Det harresulterat i att hundratusentals -- ja, kanske miljoner --människor har varit tvungna att fly till stater i närområdet.Samtidigt vet vi att det har skett enorma övergrepp. Men detsker också övergrepp i Kosovo; därom är alla överens.Omfattningen på övergreppen där anser vi trots allt varakvalitativt annorlunda jämfört med hur det är i Bosnien. Detinnebär inte att inte kosovoalbaner också i många fall harskyddsskäl. Men det finns ändå anledning att ha en nyansering ibedömningen av situationen i de här båda fallen.Maud Björnemalm: Jag vänder mig till hur lång tid kan man ha tillfälligt uppehållstillstånd?När övergår detta så att säga till permanent uppehållstillstånd?Berith : Om man inte hade bosnierna att jämföramed när det gäller Kosova, hur skulle man då se på situationen iKosova?UNHCR har ju framfört kritik när det gäller bosnier. Man sägeratt uppehållstillstånd ges av humanitära skäl även beträffandekonventionsflyktingar. Detta sägs urholka flyktingkonventionen.Lennart Kotsalainen: Det stämmer att vi gärna hade settatt ett större antal av de bosniska flyktingarna hade fåttkonventionsstatus. Det är av bosnierna iSverige som har fått konventionsstatus, av vilka ,tror jag, har fått humanitär status.I har man dragit andra slutsatser vid prövningen ochgett ett betydligt större antal människor konventionsstatus. Dethär är naturligtvis en viktig fråga. Men det är ändå enunderordnad fråga, eftersom människor har fått möjlighet till enfristad i . har de fått ett innehåll imottagandet som är lika bra som när det gällerkonventionsstatus.Så gäller det frågan om hur man kan ha tillfälligatillstånd. Här har vi klart angett att det är innehållet imottagandet som man måste titta på. Om innehållet i mottagandetunder den period som man har tillfälligt tillstånd är mer ellermindre lika bra som för permanent tillstånd, behöver vi i ochför sig inte motsätta oss tanken på tillfälligt tillstånd om detgäller en massflyktssituation. Men det är upp till de olikastaterna att besluta om det. Jag tror inte att UNHCR har någonanledning att säga att det skall vara si eller . Islutänden tror jag att det är staterna som måste besluta om det.Johan : frågade om det påståsha hänt någonting. Jag kan bara tala för del.Först och främst vill jag säga att det inte är mig bekant attvi får långa listor med påståenden. Men då och då nås vi avpåståenden om att något har hänt människor vid återsändandet.Det sker inte någon automatisk uppföljning direkt. Vi väntar enliten tid efter det att vi har nåtts av ett sådant härpåstående. kan det vara fråga om en gränskontrolloch en identitetskontroll. Det innebär att vi efter en kortareeller får besked om att vederbörande har släppts. Dågör vi ingenting mera.Men för den händelse att vi inte får det beskedet försöker viregelmässigt att åminstone efterforska vad som har hänt. Det görvi framför allt genom beskickningen på platsen. Det är denmöjlighet vi har. Men också de kanaler som svenska beskickningarhar kan hjälpa oss med sådana här undersökningar så att vi kanfå klarhet. Det är väldigt viktigt för oss att försöka fåklarhet i sådana här frågor.Lennart Kotsalainen sade -- men det kan ha varit fråga om enfelsägning -- att vissa grupper av kosovoalbaner bör fåuppehållstillstånd. Vi prövar alla enskilda fall för sig, integruppvis. Sedan gäller, och det är det som står i UNHCR:sskrivelse, att vissa grupper är mer exponerade än andra och skall ta särskild hänsyn då. Det gör vi också vid vårtillämpning.Per-Erik : Jag vill bara komplettera det som JohanFischerström sade om uppföljningen.Vi på agerar i stort sett på samma sätt somUtlänningsnämnden gör i den mån vi får sådana här påpekanden.Men vi har haft en del speciella insatser när det gälleruppföljningen, inte då riktade mot f.d. utan iförsta hand mot och lankeser som har avvisats frånSverige samt visavi , där det har förekommit en deluppmärksammade påståenden om att saker och ting skulle ha häntde återvändande. Där har vi, genom utnyttjande av ambassaden menäven genom egna missioner, sökt skaffa oss en konkret ochhandfast bild av vad som faktiskt har hänt. De kunskaper ochinsikter som erhållits tyder inte på att det skulle ha varitfråga om mera våldsamma ingripanden. Framför allt har dessa intevarit så frekventa som det har gjorts gällande.Ordföranden: inte att vi har många här som kommerfrån olika organisationer och som representerar ett stortkunnande. Det är alltså bra om ni riktar frågor till dem somännu inte så att säga har varit i elden.Sigge Godin: Jag har två frågor till UNHCR. Sannolikt kande kommenteras av både och Utlänningsnämnden.När det gäller Kosovo har det regelbundet kommit beskrivningarav att unga män plockas upp på gatan och skickas direkt tillserbisk militärtjänst utan att de direkt har en inkallelseorder.Självfallet är det så att ungdomar som finns här och som utvisasinte återvänder till Kosovo, just därför att de löper sammarisk.Jag undrar om ni har några synpunkter på detta med att män irätt ålder handplockas till krigsmakten.Nästa fråga är i första hand en humanitär fråga. Vi skickarenligt min mening alltför ofta tillbaka till Kosovo människorsom är mycket sjuka och som behöver mycket kvalificerad vård.Det mesta saknas ju i Kosovo -- det kan vi vara överens om. Jagundrar alltså om man kan skicka tillbaka sjuka människor. Närman här knappt kan utröna vilka behov de har, hur skall då dehär människorna klara livhanken i Kosovo? Utifrån era synpunktervill jag ha kommentarer från både beträffande sådana här fall. Är det humanitärtatt vidta sådana här åtgärder?Gustaf von : Under de senaste 20--harjag velat vända mig just till andra organisationer här. Bl.a.Christer Hallerby och har kommit medbedömningar av läget i Kosovo. Det gäller då vad som händer medmänniskor som skickas tillbaka och vilket tillstånd som råderdär.Andra organisationer, exempelvis och Sverigeskristna råd, har uppenbart gjort en annan bedömning. Väldigtmånga kosovoalbaner skyddas ju nu ute i landet efter att ha fåttavvisningsbeslut. Jag tänkte fråga Per Stadig och DavidAxelsson-Fisk om och kristna råd gören bättre bedömning än och pådessa punkter. Eller har ni annan information som gör att erasynpunkter borde vägas in mera?Johan : Först gäller det värnpliktsfrågorna.Jag skall försöka ge en heltäckande bild av vad vi ser. Dessutomgäller det vår bedömning av inkallelser och bestraffningar samtav vad som då händer.Det är ungefär som i när det gällervärnpliktstjänstgöringen i Restjugoslavien. Man mönstrar när manär . Aktiv värnpliktsålder inträder vid 18 år.Första tjänstgöring tror jag att man inkallas upp till . Sedan är man, på samma sätt som i ,tillgänglig för militärtjänstgöring . Jagtror att gränsen går . I tror jag attgränsen går vid , dvs. -- men jag kanfaktiskt inte exakt säga hur det är i i det avseendet.Man kan alltså kallas till mönstring. Man uttas tillvärnpliktstjänstgöring. De människor som av olika skäl harfunnit anledning att inte efterkomma en kallelse eller att gesig i väg innan de har fått kallelse till militärtjänstgöringhar vi genom egna undersökningar -- vågar jag påstå -- mycketingående försökt att utreda för att se vad som då händer. Närdet gäller dem som vid återkomst lagförs för sådana här brottvid de tre militärdomstolarna -- det är enbart tremilitärdomstolar som har behörighet att pröva sådana här ärenden-- har de påföljder som rapporterats till oss legat iintervallet upp till som mest fängelse. Men då är detfråga om grova fall och försvårande omständigheter. Som regelfår man villkorlig dom.Det finns andra förseelser i samband med det här som gör ådöms böter -- men inte det förhållandet att man undvikitmilitärtjänstgöring. De som återsänds riskerar alldelespåtagligt att på nytt bli inkallade till militärtjänstgöring,värnpliktstjänstgöring.Däremot har vi inte, trots påståenden vid olika tillfällen ochdärpå följande undersökningar, kunnat få någon bekräftelse --snarare har vi fått bekräftelse om motsatsen -- om att någonvärnpliktig mot sin vilja uttas till att delta i krigshandlingari grannlandet Bosnien-Hercegovina.Vi har heller inga uppgifter om att folk plockas upp på gatanoch tas ut direkt till militärtjänstgöring för att sändas ut ikrig i Bosnien. Däremot vet vi att serber och andra som ärflyktingar från Bosnien, som alltså är bosnier, kan råka ut fördetta och tvångsvis skickas till kriget i Bosnien. Men de härmänniskorna bör inte, och skall inte, vara något problem föross, eftersom de är bosnier och således omfattas av den syn sområder i beträffande uppehållstillstånd för bosnier.Teoretiskt finns det en möjlighet under det här s.k.krigsfaratillståndet -- sista kvartalet 1991, nästan och fram till , då det råddeundantagstillstånd -- att när det gäller de faktiskastraffskalorna i lagen tala om hårdare sådana. Men de har intetillämpats på annat sätt , såvitt vi vet, änvad som gällt andra som alltså har avvikit på andra tider. Dethär är vad jag ville säga om värnpliktsärendena.När det gäller sjukvården och de humanitära skälen har vinaturligtvis gjort oss kunniga om sjukvårdssituationen i Kosovo.Mina medarbetare, som har varit ute på olika resor, har besöktsjukhus och privata vårdinrättningar där vård förekommer ochges. Det gäller alltså vård såväl på sjukhus som på de meraprivata inrättningarna.Problemet enligt vår bedömning är situationen när det gällermediciner och behandlingsmedel. Däremot fungerar sjukhusen på såsätt att man har kompetens att utföra operationer. Man harkompetens att utföra dialys. Man har också kompetens att utföraen hel del annat. Problemet är att det saknas sjukvårdsmateriel.I mångt och mycket beror detta naturligtvis på den blockad somär riktad mot Restjugoslavien.Man kan skaffa sig, och man får kanske ofta i uppdrag attsjälv skaffa sig, sjukvårdsmateriel. Den finns också att få på"svarta börsen". Sådan är situationen.Vid våra bedömningar har vi återigen när det gäller dehumanitära skälen att följa svensk lagstiftning samt deuttalanden som gäller i förarbeten till denna och ipropositioner som är godtagna av . Uttalandena tyder påen väldigt stor restriktivitet vid tillämpningen av humanitäraskäl. Det gör att vi naturligtvis inte skickar tillbaka den somriskerar sitt liv på grund av att vederbörande inte får adekvatbehandling i sitt hemland -- detta enligt de uppgifter som vihar. Detta gör vi inte i någon del av världen.Men om risken inte är påtaglig för att något sådant skallhända är förarbeten, lagstiftning och -- vågar jag påstå --praxis ganska så entydiga på den här punkten.Sigge Godin: Min fråga gällde egentligen om UNHCR delarnämnda åsikter.Vidare, , finns det ett sådant ärende sedanförra veckan. Jag har själv konfronterats med det. Läkarerekommenderar specialistvård i innan personen i frågaskickas tillbaka. Men det har man inte tagit hänsyn till.Gustaf von : Jag vill gärna höra omfrivilligorganisationerna gör en annan bedömning än vad somframkommit här från officiella myndigheter. I så fall undrar jagvad man har för fog för en sådan annorlunda bedömning.Birgitta : Den här utfrågningen hålls ju därför att viär oerhört angelägna om att ta reda på så mycket som möjligt omde verkliga förhållandena. Då tycker jag att det är viktigt attäven andra inbjudna här får möjlighet att ange sina synpunkteroch att säga om de delar den bedömning som de svenskamyndigheterna här har framfört.Vi har bl.a. fått klart för oss att Röda korset har enmedarbetare här som just har kommit hem från Kosovo. Jag tyckeratt det skulle vara intressant att höra om ni delar nämndabedömning.När det gäller behandlingen av enskilda människor, situationenför krigsvägrare, hanteringen med värnpliktsinkallelser ochmöjligheterna att få sjukvård måste jag säga att jag studsadetill något inför upplysningen om att det var möjligt att fåtillgång till läkemedel på "svarta börsen". Det tycker jag ärett något utmanande uttalande, och jag skulle gärna vilja få detkommenterat.Rune : En liten komplettering tillfrågeställningarna här. Om vi får en redovisning från Rödakorset skulle jag vilja fråga:Har vi möjlighet att från svensk sida, via hjälporganisationer-- framför allt via Röda korset, men även andra kommer i fråga-- att materiellt hjälpa dem som återsänds från ? Skullevi alltså kunna ha ett hjälpprogram den vägen för juståtervändande grupp? Anser sig t.ex. Röda korset ha möjlighet atthjälpa till med sådant?En av punkterna i diskussionen är ju om det är inhumant attåtersända människor -- med tanke på försörjningsläget och deuttalanden som flyktingkommissariatet har gjort om att vi skallvänta med verkställigheten på grund av försörjningsläget. Fråganär om vi kan vända på det hela och i stället hjälpa till påplatsen.Per Stadig: Jag kan inte påstå att har enannan bild av situationen i Kosovo som drastiskt skiljer sigfrån den bild som här redovisats från olika håll.Däremot har vi en drastiskt annorlunda uppfattning om vad dethär innebär för asylprövningen. Vi menar att betydligt flerpersoner än som det är fråga om borde få asyl. Det är ettotäckt scenario som uppenbarar sig här när UNHCR säger att detinte är så viktigt om man får tillstånd av humanitära skäl ellerom man får asyl enligt konventionen. säger att det är oerhört restriktivt när det gällerbedömningen av humanitära skäl.Här har vi en nedåtgående spiral som innebär att de som förnågra år sedan hade fått flyktingstatus får tillstånd attstanna här av humanitära skäl. Kring detta har alltså utvecklatsen praxis som innebär att de som hade fåttstanna av humanitära skäl så att säga faller långt nedanför denpraxis som utvecklas.Den juridiska prövning som sker och den praxis som utvecklasinnebär alltså att det , för att man skall få asyl, krävsoändligt mycket mera än som var fallet. Sedan följer defacto-flyktingar och humanitära skäl. Det är alltså enförskräckande utveckling utifrån den juridiska prövning som börske. Där bör man så att säga ge dem som har flyktingskäl asyl,resedokument och flyktingförklaring. De som enligt den praxissom har rått och enligt de förarbeten som finns har rätt att fåstanna av humanitära skäl skall också få göra det.Den spiral som utvecklas på grund av att det råder en alldelesfruktansvärd situation på ett ställe drabbar således bedömningenav personer som kommer från andra håll. Där måste man varavaksam. Det är i och för sig en utveckling som har pågått entid, men den är likväl oroande.David Axelsson-Fisk: Jag håller med Per Stadig. Vi harinte haft möjlighet att påstå att myndigheterna har fel. Vi harefterlyst bättre information om vad myndigheterna grundar sinbedömning på. Ett stort dilemma här är att så mycket avmyndigheternas information är hemligstämplat. Det finns då intemöjlighet att debattera offentligt. Det gör att vi inte kanjämföra den information som vi får från kosovoalbanerna mednågonting annat. Vi har mycket svårt att komma ner till detaktuella området för att själva skaffa oss en bild avsituationen.Det finns ju en av Genèvekonventionen.I den står det att diskriminering kan vara förföljelse om denmedför allvarliga restriktioner i rätten att förtjäna sittlevebröd, rätten att praktisera sin religion eller rätten att hatillgång till normalt tillgänglig utbildning.Såvitt vi förstår, att döma av den information som vi faktiskthar om situationen i Kosovo, ges kosovoalbanerna inte rätt attförtjäna sitt levebröd. Vi har också förstått attkosovoalbanerna inte har rätt till utbildning. Vi har därförefterlyst uppgifter om vad och Invandrarverketvet men som vi inte känner till -- för någonting är det.När det gäller hjälpen till återvändande överlåter jag påHelene att tala om den saken.Helene : En av våra medlemskyrkor inom Sverigeskristna råd är . Dess hjälporgan harsedan årsskiftet en heltidsanställd person, Per Byman, sombefinner sig i . Han är stationerad i menförflyttar sig i den mån det är möjligt. Jag träffade honomförra veckoslutet när han var hemma, närmare bestämt den21 mars. Han berörde situationen bl.a. i östra . Med endagsbild visade han hur snabbt situationen förändras. Han sadeatt det är en skillnad som mellan dag och natt på bara treveckor.När positiva reaktioner kommer från detta hårt drabbadeområde, befarar han, kommer återvändandeströmmen att tvingastillbaka. Då hjälper inte det som talade om, dvs.att man har en mottagningskommitté på ort och ställe. Den knappatillgången på livsmedel räcker inte till för de personersom finns där. Dessutom vet man inte hur länge FN faktiskt kangarantera livsmedelstransporter.Per Byman framhåller i sin rapport, som han i helgenöverlämnade till , att man måste vararestriktiv med återsändandet även om det så att säga i principskulle vara möjligt.Sedan vill jag gärna till understryka fråganom vi inom kyrkorna har andra bedömningsgrunder med anledning avde kosovoalbaner som så att säga lever i det fördolda i Sverigeoch även i våra grannländer. Det sorgesamma är att vi kanske ärväldigt välinformerade, precis som säger,men att vi inte har någon möjlighet att kommunicera eller attgöra jämförelser när det gäller den information som vi har.De personer som ställer upp för dessa drabbade flyktingar ochasylsökande har för det mesta mycket god kontakt medflyktingadvokaterna. Problemet är att det finns en diskrepansmellan flyktingadvokaternas bedömning av enskilda ärenden ochsvenska myndigheters bedömning av samma ärenden.Lars : Jag kom tillbaka från Kosovo i går, och jaghar ännu inte riktigt hunnit samla mig. Vi har heller inte inomSvenska röda korset hunnit överlägga så mycket om vilketställningstagande vi skall göra, men några saker kan jag säga.Det man slås av allra mest när man kommer till är attsanktionerna inte verkar fungera särskilt väl. Det finns allamöjliga produkter i landet. Det finns bananer och österrikisktöl, och en mängd privata bilar far omkring på gatorna.Allting är givetvis fruktansvärt dyrt. Den allmännapopulationen svälter i ganska hög grad. Röda korset anser attungefär hälften, dvs. , av befolkning behöver matför sina grundläggande behov. Vi har därför startat ett programför soppkök.I Kosovo finns också mat, bensin och sådana saker. Men det ärsom sagt mycket dyrt.Albanerna har helt klart blivit uteslutna från alla ledandeposter inom sjukvården på helt etniska grunder. De har förloratde ställningar de haft. Albanska läkare får inte någon lön, osv.Det finns ett sjukhus som ligger i Jacovica där man har ståttemot detta, och det sjukhuset besökte vi också. Där har manfortfarande albanska läkare, och där har man fortfarande ettförtroende från av populationen, nämligen albanerna iKosovo. De åker från hela till detta sjukhus.Jag hade med mig personer från och Internationella rödakorsfederationen pådetta besök. De har även besökt andra sjukhus. Vi kan bekräftaatt detta var det absolut sämsta sjukhuset som de hade besökt.Det var under fruktansvärda förhållanden som man tog emot sinapatienter.Det som har sagts tidigare stämmer. Det finns en svart marknadför sjukvårdsmateriel. Men allt är vansinnigt dyrt. Albanerna,och serberna över huvud taget, är fattiga. Det är väldigt få somhar råd med de medikament som de behöver. Vi kommer givetvis attförsöka stödja detta sjukhus på olika sätt via Röda korset föratt förbättra och bygga upp sjukhuset.Varför albanerna inte söker upp den övriga sjukvården är ensvår fråga. Beror det på en oginhet mot serberna att de intesöker upp den allmänna sjukvården, som det påstås ibland? Så ärdet ju inte. Det finns i den albanska gruppen en rädsla för attsöka upp serbiska läkare, de andra allmänna sjukhusen, osv. somär helt uttalad.De får inte tala albanska när de gör ett sjukvårdsbesök. Demåste tala serbiska. Det man upplever i Kosovo är det klassiskaetniska förtrycket. De får inte tala sitt språk. De får inte gåi den allmänna skolan. De är rädda för att gå till den allmännasjukvården, osv. Det riktas trakasserier mot politiskt aktiva.Allmänheten i övrigt trakasseras mer sporadiskt, med jämnamellanrum, på ett mycket obehagligt sätt.Det finns också en mycket allmän oro bland albanerna i Kosovoför vad som skall hända när det blir fred i Bosnien. Vi hoppasju alla att det skall bli fred där. Albanerna är inte lika gladaöver det som vi kanske är. Den politik som förs bland serberna har inneburit en aggression i Bosnien. Man har skapat enhotbild av västvärlden, osv. Hela denna politik bygger på attdet finns en motståndare. De tror att hela denna aggressivitetkommer att riktas mot albanerna när kriget i Bosnien tar slut.När det gäller praxisen instämmer vi med det som Per Stadigtidigare sade. Det var en mycket bra beskrivning av hur det harutvecklats.Vi tycker inte att man skall verkställa någraavvisningar till Kosovo. Man bör avvakta att sjukvårdenförbättras, att sanktionerna hävs och att albanerna får enmöjlighet till rimliga levnadsförhållanden. Man bör ocksåavvakta vad som kommer att ske i den närmsta framtiden.Jag vill helt kort tala om något som man inte nämner så ofta.Det står mycket i serbisk press och visas mycket i serbisk TV omatt albaner våldtar serbiska kvinnor, att albaner bränner nerserbiska hus i och att de är separatister, nationalister,osv. Det är givetvis en falsk bild. Man har aldrig kunnat pekaut någon kvinna som utsatts eller någon plats där detta hänt.Det är ett led i ett propagandakrig mot denna grupp.Ordföranden: har här fått skilda vittnesbörd.Bedömningarna går något isär, om man uttrycker det enkelt.Givetvis skall , , departementetoch kanske UNHCR ha möjlighet att gå in och säga sitt här.Man kan ställa frågan: Nöjer sig våra myndigheter och vårabeslutande instanser med de rent officiella uppgifterna, ellertar ni också till er det som organisationerna har att tillföra?Jag har här på mitt bord en rad brev som har kommit frånenskilda människor och organisationer i . Man tar där uppenskilda ärenden. Vi kan givetvis inte här ta upp enskilda fall.Men i dessa ärenden döljer sig mycken tragik.Man talar om krigsvägrare som har återsänts. Man talar ommänniskor som, vilket har visat sig efter läkarundersökning, harutsatts för tortyr. Man frågar i dessa skrivelser: Har vifrångått begreppet humanitära skäl? Har begreppet krigsvägrareinte längre någon relevans i svensk flyktingpolitik?Det är några av de frågor som finns. Vi har redan fått mångaav dem belysta. Men det är viktigt att vi har detta klart föross. Har praxis skärpts i flyktingärendena? Gör vi verkligen enindividuell bedömning av ärendena?Alla dessa frågor finns. Jag vill ha svar på dem. Det ärväldigt viktigt att få ett klarläggande om att vi självfalletgör individuella bedömningar och att vi har en humanflyktingpolitik. ger jag ordet till den som först vill hadet.Christer Hallerby: Låt mig först beträffande LarsCarlssons ögonvittnesskildring säga att jag inte med anledningav de rapporter vi har fått från UD och från annat håll harnågon som helst anledning att ifrågasätta något av det som LarsCarlsson säger. Däremot finns en komplettering av denna bild.Inom sjukvården finns parallella system uppbyggda avkosovoalbanerna. Det gäller också utbildningen. Situationen ärdär likartad den inom sjukvården. Många kosovoalbanska rektoreroch andra har avskedats, lönerna har slutat komma, och liknandesaker. Albanerna har själva tvingats att bygga upp sådana härsystem.I dessa parallella system -- både sjukvården ochutbildningssystemet -- bedrivs verksamheten under förhållandensom vi från svensk sida, om vi jämför med den standard vi har,säkert skulle betrakta som erbarmliga.Det finns i Kosovo också en parallell ekonomi som bygger påD-mark. Många bedömare kompletterar den bild ger.De säger att situationen i Kosovo t.o.m. i vissa avseenden ärnågot bättre än i andra delar av just på grund av har en fungerande parallell svart ekonomi på ett helt annatsätt än vad man har på annat håll.Sanktionerna har tagit hårt på . Det har också varitutgångspunkten från FN:s sida när man har beslutat om dem.