bet · GH01SoU26 · 1994-05-19 00:00:00 — Om ett fel begåtts bör anmälan till HSANkunna underlåtas endast i de fall då samtliga omständighetertalar mot en disciplinpåföljd. Vad utskottet nu anfört medanledning av motion So56 (m) yrkande 2 bör ges regeringen tillkänna.Utskottet har vid behandlingen av 3 § åliggandelagen uttalatsig om begreppet närstående. Motion So54 (s) yrkande 9 delvisavstyrks därmed även i denna del.HSAN:s skyldighet att inhämta yttrande från (27 §)Regeringen föreslår att skall beredasmöjlighet att yttra sig till även om styrelsen inte ärpart. På så sätt får i ett tidigt skede kännedomom alla klagomål som gäller hälso- och sjukvårdspersonalen ochkan då också komplettera underlag för beslutet medupplysningar som kan vara relevanta för bedömningen. Det ärenligt propositionen viktigt att underlag är såfullständigt som möjligt och att får möjlighetatt komplettera utredningen med sådana uppgifter som den kansitta inne med t.ex. från egen utredning. Socialstyrelsenbehöver enligt förslaget inte yttra sig i andra ärenden än därstyrelsen finner det befogat. Om det är uppenbart obehövligt,t.ex. på grund av preskription, behöver styrelsen inte beredastillfälle att yttra sig.När det gäller frågor om (prop. s.110--112) hänvisar regeringen till vad som uttalades ibudgetpropositionen (prop. 1993/94:100 bil. 6) att det är mycketviktigt att ärendehandläggningen effektiviseras ytterligare.I årets budgetproposition föreslog regeringen (s.196--199) att tillförs ca för det kommandebudgetåret för att tillföra verksamheten ökad kompetens och attsäkra att handläggningstiderna skall kunna fortsätta attförkortas trots det ökade antalet ärenden. Den genomsnittligahandläggningstiden var inte fullt i juni 1993.Regeringen uttalade att skall vinnlägga sig om en snabb ocheffektiv handläggning av anmälda fall och senast /96 bör kunna nedbringa den genomsnittligahandläggningstiden för ärendena till som understiger sexmånader.Utskottet ansåg den i propositionen föreslagnamedelstilldelningen välavvägd och föreslog bifall tillpropositionen i den delen (1993/94:SoU20 s.91). följdeutskottet (rskr. 248).För närvarande gäller enligt 10 § Förordningen medinstruktion för hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (SFS1988:1240) att chefen för kansliet skall underrättaSocialstyrelsen om innehållet i en anmälan när det kan habetydelse för styrelsens verksamhet att ha kännedom om anmälansamt om innehållet i de slutliga beslut som nämnden meddelar.I motion 1993/94:So54 av m.fl. (s) begärs attriksdagen beslutar avslå förslaget att alltidskall beredas möjlighet att yttra sig över ärenden i (yrkande 3). Motionärerna anför att fråntas sinsjälvständiga ställning genom att ges dennayttranderätt. Dessutom leder det till en försening av ärendenashandläggning.Utskottets bedömningUtskottet har instämt i regeringens bedömning att detär viktigt att säkerställa att handläggningstiderna hos HSANskall kunna fortsätta att förkortas trots det ökade antaletinkommande ärenden. Målsättningen är att med en snabb ocheffektiv handläggning nedbringa dengenomsnittliga handläggningstiden för ärendena till somunderstiger sex månader.Genomförs förslaget till 27 § i disciplinpåföljdslagen fårdetta till följd att handläggningstiderna hos regelmässigtförlängs . Förslaget skulle enligt utskottetockså medföra att och behöver ytterligareresurser. självständiga ställning gentemotSocialstyrelsen skulle också kunna ifrågasättas. Utskottetanser att fördelarna med förslaget i denna del på intet sättuppväger dessa nackdelar. Utskottet anser med anledning avmotion So54 (s) yrkande 3 att förslaget till 27 § idisciplinpåföljdslagen bör avslås.Övriga bestämmelser i förslaget till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens område samtövergångsbestämmelsernaUtskottet tillstyrker förslaget i övrigt till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område. Som enföljd av utskottets ställningstagande beträffande förslaget till27 § får de följande paragraferna ändrad numrering. Tidpunktenför ikraftträdandet av lagförslaget bör dock som ovan anförtsbestämmas till den 1 oktober 1994.Förslagen till lag om ändring i lagen (1992:860) om kontrollav narkotika och till lag om ändring i lagen (1961:181) omförsäljning av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparatI propositionen föreslås att bestämmelser om förbud motatt lämna ut narkotiska och alkoholhaltiga medel i strid medbeslut om indragning eller begränsning av läkares, tandläkareseller veterinärs förskrivningsrätt skall införas i lagen(1992:860) om kontroll av narkotika och i lagen (1961:181) omförsäljning av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat.Bestämmelserna i förordningen (1963:654) om försäljning frånapotek av alkoholhaltiga läkemedel och teknisk sprit innehåller,enligt propositionen, straffbestämmelser som bör vara regleradei lag, och det föreslås därför att de flyttas till lagen(1961:181).Utskottet tillstyrker förslagen. Ikraftträdandetidpunktenför lagförslagen bör bestämmas till den 1 oktober 1994.Förslagen till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), lag om ändring i lagen (1984:542) om behörighet attutöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m., lag om ändring ipatientjournallagen (1985:562) och lag om ändring isekretesslagen (1980:100)I propositionen föreslås redaktionella ändringar i denämnda lagarna.Utskottet tillstyrker förslagen. Ikraftträdandetidpunktenför lagförslagen bör bestämmas till den 1 oktober 1994.Lämplighetsprövning för patientrelaterade yrken m.m.Revisorerna föreslår i sitt förslag sammanfattningsvis attregeringen ges i uppdrag att utforma kriterier i fråga omlämplighet vid antagning till högskolestudier förpatientorienterade yrken och vid legitimering avsjukvårdspersonal. I fråga om lämplighetstest bör möjlighetenatt utnyttja erfarenheter från andra utbildningsområden,exempelvis pilotutbildning, undersökas. Även regler föravskiljande när det gäller studerande tillyrken inom hälso- och sjukvården behöver utformas. Reglernaskall utgå från patienternas säkerhet och rätt till god vård.Ett alternativ som bör prövas är att får ansvaret för attavgöra lämpligheten i och med att medicinstudier påbörjas.I motion 1993/94:So59 av m.fl. (s) hemställsatt beslutar avslå förslaget om lämplighetsprövningvid intagning till högskoleutbildning när det gällerpatientrelaterade yrken (yrkande 1). Motionärerna delarrevisorernas uppfattning att det är viktigt att personer som ärolämpliga för arbete med patienter förmåsatt välja en annan yrkesbana. Det är dock varjeutbildningsinstitution som får ta ansvaret för att elever som ärklart olämpliga för patientrelaterat arbete kraftfullt avrådsfrån att fortsätta studierna. Möjligheten att på etttillförlitligt sätt göra en lämplighetsprövning redan vidintagningen torde vara liten. Däremot är det rimligt attSocialstyrelsen före legitimering på ett systematiskt sätt tarin bedömningar av den sökande från chefsöverläkare, handledareo.d., enligt motionärerna.Utbildningsutskottet har beretts tillfälle att yttra sigöver detta förslag samt motionsyrkandet och därvid bl.a. anförtföljande.Utskottet ansluter sig till syftet med revisorernas förslag,nämligen att i första hand värna om patienterna, så att dessainte skadas av olämpliga läkare och annan sjukvårdspersonal.Utbildningsutskottets grundläggande uppfattning är nämligen attvarje patient som söker vård alltid skall vara säker på att fåden vård och behandling som situationen kräver. Han eller honskall vara garanterad att bli behandlad av personal som harrelevant utbildning och är kompetent att sköta uppgiften. Att idet perspektivet anta personer till högskoleutbildning för ettkommande yrke som de är klart olämpliga för ärotillfredsställande. Enligt utbildningsutskottets mening måstedet krävas att utbildningsanordnaren tar sitt ansvar ilämplighetsfrågan.Den av revisorerna väckta frågan om lämplighetskriterier förantagning har enligt utbildningsutskottets mening mycket storprincipiell räckvidd. Utskottet har i det föregående pekat pådet gällande regelsystemet, varav framgått att det ankommer påantagningsmyndigheterna själva (universiteten/högskolorna) att,i den mån det bedöms lämpligt, lokalt besluta om lämplighetstesteller liknande vid antagning till viss utbildning.Utbildningsutskottet ser positivt på den försöksverksamhet medalternativa antagningsformer som pågår . Ombedömningar av lämpligheten kan ske redan vidantagningstidpunkten bör möjligheterna vara goda att förmå denblivande studenten att ändra sitt val och finna alternativautbildningsvägar som hon eller han är mer lämpad för. Harstudierna väl påbörjats finns risk att lämplighetsfrågan döljsunder utbildningen. Utskottet erinrar i sammanhanget om attBetygsberedningen i sitt slutbetänkande (SOU 1992:86) om ettnytt betygssystem presenterade olika förslag till hur urval tillgymnasieskolan skulle kunna ske utan användning av betyg.Beredningen föreslog att man som urvalsgrund, med eller utanbetyg, skulle kunna använda arbetsprover i kombination medintervjuer. Vid antagning till vårdutbildningar föreslogs enprovperiod som grund för urval med intervjuer som komplement.Med det anförda anser utbildningsutskottet att det skallankomma på antagningsmyndigheten/utbildningsanordnaren att haansvaret att avgöra lämpligheten. Utskottet är inte berett attföreslå att regeringen skall föranstalta om sådana åtgärder somleder till centralt fastställda kriterier för lämpligheten.Utskottet delar sålunda den uppfattning som kommer till uttrycki motion 1993/94:So59 yrkande 1 beträffandeutbildningsanordnarens ansvar i nu berört avseende.Utbildningsutskottet fäster stor vikt vid de sökandes integritetoch vid att deras rättssäkerhet inte träds för när. Det bör isammanhanget framhållas att högskolans/universitetetsantagningsbeslut inte kan överklagas.Med det anförda föreslår utbildningsutskottet attsocialutskottet tillstyrker motion 1993/94:So59 yrkande 1.När det gäller frågan om avskiljande vill utbildningsutskottetanföra följande.Förutsättningarna för avskiljande av studenter frånhögskoleutbildning regleras i 4 kap. 6 § högskolelagen(1992:1434). Frågor om avskiljande prövas av . Grunden för ett avskiljande är att studentenlider av psykisk störning, missbrukar alkohol eller narkotika,eller har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet.Dessutom krävs att det, till följd av något av dessa angivnaförhållanden, bedöms föreligga en påtaglig risk att studentenkan komma att skada annan person eller värdefull egendom underutbildningen.Utbildningsutskottet har behandlat motioner väcktaunder den allmänna motionstiden med begäran om en översynav avskiljandereglerna under åberopande av lämplighetsaspekten(bet. 1993/94:UbU16). I motionerna åberopades omständigheter avsamma art som de förhållanden som föranlett revisorernas förslagi nu berörd del. Motionärerna ansåg att det var orimligt attlagstiftningen om avskiljande av studenter saknade koppling tillden kommande yrkesrollen. föreslog medanledning av motionerna att av regeringen skullebegära en utvärdering av erfarenheterna från verksamhet samt en översyn av regelsystemetför avskiljande av högskolestudenter (bet. 1993/94:UbU16).Regeringen borde därvid även överväga möjligheten att vidga denuvarande förutsättningarna för avskiljande och därvid beaktasyftet med motionerna. Utskottet begärde en ändring avgällande författning så att företrädare för högskolan kanuppträda som part vid prövning av anmälan om avskiljande.Utbildningsutskottet anser sammanfattningsvis att syftet medRiksdagens revisorers förslag i nu berörd del är tillgodosettdels av vad utbildningsutskottet anfört, dels av vad utskottethar föreslagit i sitt betänkande 1993/94:UbU16.Yttrandet fogas till betänkandet som bilaga 2.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar utbildningsutskottets bedömning.Utskottet tillstyrker motion So59 (s) yrkande 1 och avstyrkerrevisorernas förslag i denna del.Information till allmänheten m.m.Om patienten skall vara i centrum i vården, som riksdag ochregeringen har uttalat, måste det enligt revisorernasuppfattning innebära att patienten är det fullt ut, dvs. ävenefter det att sjukvården misslyckats. Som patient borde man dåfå hjälp och stöd och möjlighet att klaga till en opartiskinstans och kunna förvänta sig samma svar och samma råd oavsettvar i landet man bor och oavsett egen utbildningsnivå ochsociala förhållanden. Revisorerna föreslår sammanfattningsvisatt lagen om förtroendenämnder omprövas och att möjligheternaövervägs att i stället ordna ett organ som fungerar som statligpatientombudsman. För att patienterna skall ha en reellvalfrihet krävs ökad information om möjligheter att klaga påbehandling och bemötande inom sjukvården. Tillsynsmyndighetenhar, som patienternas företrädare, ansvar för att allmänheteninformeras om möjligheter att klaga på vården. Den föreslagnapatientombudsmannen bör på ett opartiskt sätt ta hand omklagomål och i förekommande fall aktivt hjälpa patienten tillersättning och disciplinär prövning, heter det.I motion 1993/94:So59 av m.fl. (s) avstyrksförslaget om inrättande av en funktion som statligpatientombudsman och om omprövning av lagen om förtroendenämnder(yrkande 2). Det nuvarande systemet med förtroendenämnder,som blev permanent så sent som , är till fyllest.Eventuella brister beror på tillämpningen av nuvarande system,inte på systemet, enligt motionärerna.I betänkandet 1991/92:SoU5 behandlade utskottet motionerom patientens ställning i vården (s. 21 f.). I flera motionertogs frågan om patientombudsman upp. Samtliga motionsyrkandenavstyrktes (s. 40).I proposition 1991/92:148 Förtroendenämndsverksamhet inomhälso- och sjukvården, m.m., gjordes följande beskrivning avförtroendenämndernas verksamhet och funktion.Det är viktigt med ett så obyråkratiskt och snabbt arbetssättsom möjligt hos nämnderna. Arbetsfördelningen mellan nämndernaoch deras tjänstemän bör syfta till att åstadkomma en smidighandläggning av patientärendena, i stor utsträckning genompersonliga kontakter, och till att ge nämnderna utrymme attinrikta sig på de principiella frågorna och det förebyggandearbetet. Problem som har uppkommit bör i första hand lösas sånära den vårdande verksamheten som möjligt. Nämnderna bör därförvid klagomål undersöka vilka kontakter som har tagits och om detär möjligt med direktkontakt mellan patienten och berörd hälso-och sjukvårdspersonal. I kontakterna med hälso- ochsjukvårdspersonalen och deras företrädare bör nämnderna ocksåframhålla att det i första hand är personalen som har ansvaretför att lösa uppkomna problem tillsammans med patienterna.Är relationerna sådana att detta inte är möjligt kan ettalternativ vara att patienten får knyta en ny vårdkontakt.Nämnderna bör i sådana fall medverka till detta och hjälpapatienten tillrätta. Framställer patienten uttryckliga önskemålom att göra en anmälan till hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd() i ett ärende som faller under prövningsområde börnämnden informera om vad en anmälan bör innehålla samt i övrigtpå lämpligt sätt bistå patienten.Med den spännvidd förtroendenämndsverksamheten har finns detett behov både för nämndernas ledamöter och handläggare avfortbildning inom olika områden. Återkommande kontakternämnderna emellan bör vara av värde för att ge dem möjlighet attta del av varandras erfarenheter och diskutera gemensammaproblem.För att information skall spridas om nämndernas verksamhet böri nämndernas förebyggande arbete ingå att medverka i utbildningav hälso- och sjukvårdspersonalen, främst i form avfortbildning, och att besöka olika institutioner inom vården.Detta är en viktig väg att sprida kunskap om de frågor somnämnderna handhar.Såväl arbetsgruppen som utvärderatförtroendenämndsverksamheten som flera remissinstanser harpåpekat att informationen om förtroendenämnderna inte alltid harnått ut till patienter, personal och allmänhet och att den måsteförbättras. Även om en förbättring har skett är detav största vikt att ansträngningar görs för att ytterligaresprida kännedom om nämnderna och deras uppgifter. Det ärangeläget att undvika att nämnderna bland hälso- ochsjukvårdspersonalen uppfattas som ensidiga företrädare förpatienterna och därmed på ett olyckligt sätt upplevs sommotparter till den berörda personalen. De är också av vikt attpatienter och andra enskilda inte uppfattar nämnderna och derastjänstemän som en osjälvständig del av hälso- ochsjukvårdsorganisationen.I betänkandet 1991/92:SoU20 behandlade utskottetproposition /92:148 om förtroendenämndsverksamhet inomhälso- och sjukvården m.m. Utskottet tillstyrkte propositionen.Riksdagen följde utskottet (rskr. 310).Lagen (1992:563) om förtroendenämndsverksamhet inom hälso-och sjukvården m.m. trädde i kraft den 1 juli 1992.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin inställning i fråga omförtroendenämndsverksamheten. Utskottet vill på nytt understrykavikten av att information om förtroendenämndsverksamheten når uttill allmänheten. Lagen om förtroendenämndsverksamhet inomhälso- och sjukvården, m.m. har varit i kraft knappt två år.Utskottet anser att det inte nu finns skäl att ompröva dennaverksamhet och överväga inrättandet av en statligpatientombudsman.Med anledning av motion So59 (s) yrkande 2 avstyrker utskottetrevisorernas förslag i denna del.Tillsyn över medicinteknisk utrustningDen medicinska utrustningen är viktig för patienternasvårdkvalitet. Revisorerna föreslår att får iuppdrag att -- utifrån patienternas säkerhet -- utforma råd ochanvisningar för hur regler i fråga om utbildning och hanteringav medicinteknisk utrustning skall utformas och däreftersystematiskt kontrollera att dessa råd och anvisningar följs.I motion 1993/94:So59 av m.fl. (s) begärs attriksdagen beslutar avslå förslaget om råd och anvisningarbeträffande medicinteknisk utrustning (yrkande 4).Motionärerna anför att regionala enheter redanhar ansvar för tillsyn över medicinteknisk utrustning.Lagen (1993:584) om medicintekniska produkter trädde ikraft . Tillsynen av efterlevnaden av lagenutövas enligt 11 § av den eller de myndigheter som regeringenbestämmer. är tillsynsmyndighet.Läkemedelsverket har också en roll när det gäller kontroll avmedicintekniska produkter (Förordningen 1993:876 ommedicintekniska produkter).Utskottets bedömningDen medicintekniska utrustningen och tillsynen därav är viktigför vårdkvaliteten och patienternas säkerhet. Den tekniskautvecklingen på området går snabbt. Lagstiftningen ommedicintekniska produkter har varit i kraft knappt ett år.Utskottet anser att det inte nu finns anledning att vidtanågra åtgärder med anledning av revisorernas förslag. Medanledning av motion So59 (s) yrkande 4 avstyrks revisorernasförslag i denna del. beträffande avslag på propositionenm.m.att avslår motionerna 1992/93:So491 och 1993/94:So54yrkandena 1 och 2,2. beträffande 1 § förslaget till lag om åligganden förpersonal inom hälso- och sjukvårdenatt med avslag på motion 1993/94:So55 antar 1 § iregeringens förslag till lag om åligganden för personal inomhälso- och sjukvården,3. beträffande vissa gruppers tillhörighet till hälso- ochsjukvårdspersonalenatt med anledning av motion 1993/94:So54 yrkande 8ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. beträffande 3 § förslaget till lag om åligganden förpersonal inom hälso- och sjukvårdenatt med avslag på motion 1993/94:So54 yrkande 9delvis antar 3 § i regeringens förslag till lag om åliggandenför personal inom hälso- och sjukvården,5. beträffande 12--17 §§ förslaget till lag om åliggandenför personal inom hälso- och sjukvårdenatt med avslag på revisorers förslag ominrättande av en oberoende tillsynsfunktion och motionerna1992/93:So493 och 1993/94:So59 yrkande 3 antar 12--17 §§ iregeringens förslag till lag om åligganden för personal inomhälso- och sjukvården,6. beträffande förslaget till lag om åligganden förpersonal inom hälso- och sjukvården i övrigtatt antar regeringens förslag till lag om åliggandenför personal inom hälso- och sjukvården i den mån det inteomfattas av vad utskottet hemställt under mom. 2, 4 och 5, dockmed den ändringen att tidpunkten för lagens ikraftträdandebestäms till ,7. beträffande 3 § förslaget till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt med avslag på motion 1993/94:So54 yrkande 6antar 3 § i regeringens förslag till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens område,8. beträffande 4 § förslaget till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt med avslag på motion 1993/94:So56 yrkande 1antar 4 § i regeringens förslag till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens område,9. beträffande ytterligare påföljdsnivåeratt med anledning av revisorers förslag idenna del och motion 1993/94:So54 yrkande 5 ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,10. beträffande riksövergripande register över hälso-och sjukvårdspersonal som tilldömts påföljdatt med anledning av revisorers förslag idenna del ger regeringen till känna vad utskottet anfört,11. beträffande 6 § förslaget till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt med avslag på motion 1993/94:So432 antar 6 § iregeringens förslag till lag om disciplinpåföljd m.m. på hälso-och sjukvårdens område,12. beträffande 7 och 8 §§ förslaget till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt antar 7 och 8 §§ i regeringens förslag till lagom disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område,13. beträffande frågan om att öka möjligheterna tillinterimistisk delegitimeringatt med anledning av revisorers förslagoch motion 1993/94:So54 yrkande 4 ger regeringen till känna vadutskottet anfört,14. beträffande 9 § förslaget till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt antar 9 § i regeringens förslag till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område,15. beträffande förskrivningsrätten när det gäller anabolasteroider m.m.att med anledning av motion 1993/94:So54 yrkande 7ger regeringen till känna vad utskottet anfört,16. beträffande 19 § förslaget till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt med avslag på motion 1993/94:So54 yrkande 9delvis antar 19 § i regeringens förslag till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område,17. beträffande enhetlig policyatt med anledning av motion 1993/94:So56 yrkande 2ger regeringen till känna vad utskottet anfört,18. beträffande 27 § förslaget till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens områdeatt med anledning av motion 1993/94:So54 yrkande 3avslår 27 § i regeringens förslag till lag om disciplinpåföljdm.m. på hälso- och sjukvårdens område,19. beträffande förslaget till lag om disciplinpåföljd m.m.på hälso- och sjukvårdens område i övrigtatt antar regeringens förslag till lag omdisciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område i övrigti den mån det inte omfattas av vad utskottet hemställer undermom.