bet · GH01SoU20 · 1994-03-24 00:00:00 — Motionärerna framhåller bl.a.att socialutskottet i betänkandet 1993/94:SoU7 skriver attutskottet vid upprepade tillfällen påtalat det angelägna i attåtgärder vidtas för att komma till rätta med beroendet ochmissbruket av läkemedel, som är ett stort problem såväl församhället som för de enskilda som drabbas. Effekterna avutskottets tidigare uttalanden i frågan har enligt motionärernaav allt att döma varit tämligen begränsade. Så t.ex. harpraktiskt taget ingenting åstadkommits för att begränsamissbruket av de starkt beroendeframkallande bensodiazepinerna.Mot denna bakgrund föreligger nu synnerligen starka skäl förutskottet att hos regeringen begära att kraftfulla åtgärder motdet uppenbara läkemedelsmissbruket verkligen kommer till stånd.I motion So452 av () begärstillkännagivanden dels om vad som anförts om registrering avläkares förskrivning av bensodiazepiner (yrkande 1), dels omvad som anförts om samkörning av de olika apotekens register fören kartläggning av den totala förskrivningen av bensodiazepiner(yrkande 2). Motionären framhåller att Socialstyrelsenansvarar för tillsynen av läkares förskrivning avbensodiazepiner. Det är enligt motionären viktigt att resurserfinns här för att så snabbt som möjligt kunna uppmärksamma deläkare som missbrukar sin förskrivningsrätt.Tillsynsutredningen (SOU 1991:63) menar att en störretillgänglighet för till de uppgifter om inköpsom finns vid apoteken skulle öka möjligheterna att identifieramissbrukare av bensodiazepiner som vänder sig till flera olikaläkare för att erhålla recept. har i sittdelbetänkande (SOU 1993:5) behandlat bensodiazepiner ochföreslagit att den enskilde läkarens förskrivning av dessaläkemedel skall registreras av apoteken vad avser preparat, dosoch förpackningsstorlek. Denna information skall sedan återförasav Apoteksbolaget till den förskrivande läkaren.För att söka komma till rätta med problemet om flera läkareförskrivit samma läkemedel till en patient bör enligt motionärensamkörning av de olika apotekens register ske. På så sätt kansnabb hjälp till den enskilde patienten sättas in somen kartläggning av missbrukets utbredning kan ske. Utifrånfolkhälsoperspektiv är det viktigt att påskynda insatser motmissbruk av bensodiazepiner.I motion So453 av () yrkastillkännagivanden dels om vad som anförts om registrering avenskilda läkares förskrivning av bensodiazepiner (yrkande1), dels om vad som anförts om behovet av förbättradutbildning och fortbildning av läkare och vårdpersonal rörandeläkemedelsmissbruk (yrkande 2), dels om vad som anförts omatt resurserna för vård och behandling av läkemedelsberoende börförstärkas (yrkande 3). Motionären framhåller att det finnsstora regionala skillnader i avseende bruket avbensodiazepiner. Det kan bero på den vårdsyn läkarkåren har iregionen. Ute i finns det en avsevärt högre konsumtion avläkemedel/bensodiazepiner än i Sverige.Mot den bakgrunden är det enligt motionären viktigt attSverige skärper kraven för att registrera förskrivning av dessamedel. Vidare är det väsentligt att läkarutbildningen,vårdhögskolornas grundutbildning och fortbildningen av läkareoch vårdpersonal förbättras. Dessutom bör vården förläkemedelsmissbrukare reformeras.Socialutskottet behandlade i betänkandet1993/94:SoU7 motioner med liknande innehåll som de nuaktuella. Utskottet lämnade då en redogörelse för tidigareutredningsarbete på området (s. 57--59). Utskottet gjordeföljande bedömning:I fråga om överutskrivning och beroende eller missbruk avläkemedel vidhåller utskottet att det är angeläget att konkretaåtgärder vidtas för att begränsa den felaktiga användningen avläkemedel. Utskottet konstaterar att under senare tidflera utredningar, nämligen , Utredningen omett centrum för läkemedelsepidemiologi och utvecklingen avläkemedelsterapier och , lagt fram förslagsom syftar till att förbättra förskrivning och användning avläkemedel. Frågan om överföringen av det direktakostnadsansvaret för läkemedel i den öppna hälso- och sjukvårdenövervägs vidare av Kommittén om hälso- och sjukvårdensfinansiering och organisation, HSU 2000. Något initiativ avriksdagen behövs därför inte i denna fråga.Riksdagen följde utskottet.Propositioner på grundval av ochPsykiatriutredningens betänkanden har aviserats till senaredenna vår.I budgetpropositionen föreslår regeringen, som ett led ibildandet av en stiftelse, Nätverk för läkemedels epidemiologi,NEPI, att regeringen bemyndigas att fatta nödvändiga beslut omatt för främjande av farmacinsutveckling och en god läkemedelsförsörjning upplöses.I mars i år arrangeras på initiativ av läkemedelsmissbrukare (RFHL) och Kilen, kooperativt institutför läkemedelsberoende, samt med stöd av bl.a.Folkhälsoinstitutet, och ennordisk konferens med forskare, behandlare, klienter ochföreträdare för olika myndigheter. Under konferensen behandlasbl.a. frågor om förskrivning av beroendeframkallande läkemedel,förebyggande av beroende och vård.I höst planerar en ny workshop om dessaläkemedel.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare redovisade inställning attkonkreta åtgärder på flera områden behövs för att minskaläkemedelsberoendet och läkemedelsmissbruket. I de nu aktuellamotionerna ges flera exempel på insatser som bör övervägas föratt förbättra de förebyggande insatserna och vården avläkemedelsberoende. Exempel på sådana insatser är att stärka denproducentoberoende informationen om dessa läkemedel och atttillhandahålla mindre förpackningar av läkemedlen. En förbättradgrundutbildning och fortbildning av vårdpersonal är andrainsatser liksom återföring till förskrivande läkare avinformation om hans eller hennes förskrivningsmönster sett irelation till andra läkares. Forskningen om beroendet ochmissbrukets omfattning och om metoderna för vård avläkemedelsberoende kan också behöva övervägas liksomutvecklingen av metoderna att följa läkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket.Frågor om läkemedelsberoende och läkemedelsmissbruk harbehandlats av bl.a. ochPsykiatriutredningen. Betänkandena bereds fortfarande iregeringskansliet. Regeringens kommande förslag bör enligtutskottet avvaktas innan tar något initiativ i dessafrågor. Motionerna So449 (s), So452 (kds) och So453 (s) avstyrksdärför.Kvicksilver som konserveringsmedel i läkemedel m.m.I motion So470 av () yrkas tillkännagivandeom vad som anförts om förbud mot kvicksilver somkonserveringsmedel i läkemedel. Motionären anser attmålsättningen måste vara att kvicksilver helt skall försvinnasom konserveringsmedel och föreslår därför ett förbud motanvändningen.I motion So471 av samma motionär begärs etttillkännagivande om en översyn av metallinblandningen iläkemedel samt eventuellt förbud mot detta. Motionärenframhåller att det finns ett allt oftare förekommande vitmedel,titandioxid, E 171, och ett färgämne, järnoxid, E 172, som mångaklagar över att de är överkänsliga emot eller får allergiskareaktioner av. Titandioxid och järnoxid fyller enligt motionärenegentligen inga andra funktioner än estetiska men kan ge heltonödiga biverkningar. Då denna typ av metallinblandningar saknarfarmaceutiskt värde borde de kunna försvinna ur läkemedlen.Biverkningarna orsakar onödigt lidande för många människor ochinnebär ökade kostnader både i sjukskrivningar, sjukvård ochutbyte av läkemedel. De nya läkemedlen måste dessutom oftaberedas manuellt.Utskottet behandlade samma yrkande som i motion So470 ibetänkandet 1993/94:SoU7. Utskottet avstyrkte motionen medföljande motivering:När det gäller frågan om användningen av läkemedel medkvicksilverhaltiga konserveringsmedel konstaterar utskottet attantalet sådana läkemedel fortsätter att minska. Utskottetvidhåller sin tidigare inställning att det är angeläget attfinna alternativ till kvicksilver som konserveringsmedel iläkemedel men att något förbud mot kvicksilver i läkemedel förnärvarande inte bör införas.Riksdagen följde utskottet.Allmänt gäller enligt läkemedelslagen (1992:859) som kravpå läkemedel för att detta skall kunna godkännas för försäljningbl.a. att det vid normal användning inte har skadeverkningar somstår i missförhållande till den avsedda effekten. , som kontaktat olika experter på området ochäven sökt i olika databaser, ger en mycket snabb genomgång intevid handen att titandioxid eller järnoxid i läkemedel skulleutgöra en allergirisk. Varken titandioxid eller järnoxid harenligt verket enbart estetisk funktion i läkemedel. De användsför att ge tabletternas skal lämplig hårdhet samt för atttabletterna genom annan färg och storlek skall kunna särskiljasfrån andra tabletter.Frågan om användning av kvicksilver i olika produkterbehandlas i propositionen 1993/94:163 Riktlinjer för en fortsattkretsloppsanpassning av samhället -- åtgärder för att minskariskerna med kemikaliehanteringen. I propositionen görregeringen bedömningen att kvicksilveranvändningen bör avvecklastill och att regeringen kommer att överväga att införaförbud om avvecklingen då inte kommit till stånd.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att frågan om avveckling av användningenav kvicksilver kommer att övervägas av riksdagen.Utskottet avstyrker därför motion So470 (fp). När det gällerfrågan om metallinblandning i läkemedel finns det enligtutskottet inte någon anledning för att ta någotinitiativ. Motion So471 (fp) avstyrks också.Rättsmedicinalverket (F 7)() är central förvaltningsmyndighetför rättspsykiatrisk, rättsmedicinsk, rättskemisk ochrättsserologisk verksamhet i den utsträckning sådana frågor inteskall handläggas av någon annan statlig myndighet.I budgetpropositionen föreslås att tillRättsmedicinalverket för /95 anvisar ettramanslag på 162 105 000 kr.I motion Sf271 av och (bådanyd) yrkas att till /95 anvisar mindre än vadregeringen föreslagit eller således158 (yrkande 36). Med hänvisning till detstatsfinansiella läget föreslår motionärerna att ettbesparingskrav på läggs på myndigheten.Utskottets bedömningUtskottet finner den i propositionen föreslagnamedelstilldelningen välavvägd. Utskottet avstyrker följaktligenmotion Sf271 (nyd) yrkande 36 och tillstyrker regeringensförslag till medelsanvisning.Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (F 8)() har till uppgiftatt pröva frågor om disciplinansvar och om behörighet för hälso-och sjukvårdspersonal m.m. enligt lagen (1980:11) om tillsynöver hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen). HSANskall i anmälda fall pröva hur hälso- och sjukvårdspersonalenhar utövat sitt yrke, och genom beslut om disciplinpåföljd elleråterkallelse av legitimation m.m. ge sin bedömning av vad som ärgodtagbart eller inte inom hälso- och sjukvården samttandvården.Nämndens arbetsuppgifter och organisation framgår av lagensamt av förordningen (1988:1240) med instruktion för hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd.Regeringen anför i budgetpropositionen att skallvinnlägga sig om en snabb och effektiv handläggning av anmäldafall. bör senast under /96 kunna nedbringaden genomsnittliga handläggningstiden för ärendena till en tidsom understiger . Regeringen anser att det är mycketviktigt att ärendehandläggningen vid effektiviserasytterligare. Regeringen är därför beredd att räkna uppmedelsnivån fr.o.m. /95 med ca 1 miljon kronorför att möjliggöra för att tillföra verksamheten ökadkompetens och att säkra att handläggningstiderna skall kunnafortsätta att förkortas trots det ökade antalet ärenden.I budgetpropositionen föreslår regeringen att riksdagentill för /95anvisar ett ramanslag på 15 680 000 kr.I motion Sf271 av och (bådanyd) hemställs att till för /95 anvisar mindre änvad regeringen föreslagit eller således (yrkande37). Motionärerna anser att det sammanlagda belopp somanvisats för myndighetsverksamheten under äroacceptabelt högt med hänsyn till de ansträngda statsfinanserna.Motionärerna anser att krav på högre produktivitet ocheffektivitet måste inskärpas och av det skälet måste ett allmäntbesparingskrav på utöver eventuella krav som regeringenredan ställt läggas på varje myndighet där det kan komma ifråga.Utskottets bedömningUtskottet anser den i propositionen föreslagnamedelstilldelningen välavvägd. Utskottet föreslår att riksdagenmed bifall till propositionen och med avslag på motion Sf271(nyd) yrkande 37 till Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämndanvisar ett ramanslag på 15 680 000 kr.Statens institut för psykosocial miljömedicin (F 9)() har tilluppgift att utveckla, värdera och förmedla kunskaper ompsykosociala risksituationer, riskgrupper och riskreaktioner.Verksamheten omfattar målinriktad forskning samt utbildning,dokumentation och information. Vid IPM finns fyraenheter, nämligen arbetsmiljö och hälsa, vårdmiljö och hälsa,social miljö och hälsa samt invandrarmiljö och hälsa.Institutets arbetsuppgifter och organisation framgår avförordningen (1988:1242) med instruktion för Statens institutför psykosocial miljömedicin.Regeringen anför i budgetpropositionen att verksamhetenvid IPM har en hög samhällsrelevans inte minst mot bakgrund avarbetslöshetssituationen. Vidare anför regeringen, medhänvisning till vad utskottet uttalade i betänkandet1992/93:SoU25 att det finns skäl till att genom avtal knytaStockholms läns landstings centrum för suicidforskning ochprevention till IPM:s verksamhet som en femte enhet.Verksamheten bör enligt propositionen bedrivas i nära samarbetemed . Regeringen beräknar denna kostnad till500 för /95.I propositionen föreslås att till IPM för budgetåret1994/95 anvisar ett ramanslag på 7 474 000 kr.I motion Sf271 av och (bådanyd) hemställs att till förpsykosocial miljömedicin för /95 anvisar 149 000kr mindre än vad regeringen föreslagit eller således 7 325 000kr (yrkande 38). Motionärerna anför att det sammanlagdabeloppet för myndighetsverksamheten under äroacceptabelt högt. Krav på högre produktivitet och effektivitetmåste enligt motionärerna inskärpas och därför måste ett allmäntbesparingskrav på , utöver eventuella krav som regeringenredan ställt, läggas på varje myndighet där det kan komma ifråga.I motion So401 av () hemställs attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionen anförts omvikten av att förebygga självmord. Motionären anser att de högasjälvmordstalen i och i över huvud taget måstefram i ljuset och bli föremål för omsorg och åtgärder på ett merdjupgående sätt än . I avvaktan på att får ettnationellt program för förebyggande av självmord ansermotionären att regeringen bör ta initiativ och verka för ökadinsikt om självmordsbeteendet och riskgrupper.Ett nationellt råd som har till uppgift att skapa ettsvenskt program för självmordsprevention har bildats. Enarbetsgrupp skall ta fram underlag för arbetet. Det svenskaprogrammet beräknas bli klart år 1995.Utskottets bedömningVad först gäller frågan om förebyggande av självmordkonstaterar utskottet att regeringen anser att länslandstings centrum för suicidforskning och prevention bör knytastill IPM genom avtal som en femte enhet. Verksamheten bör enligtregeringen bedrivas i nära samarbete med Folkhälsoinstitutet.Ett nationellt råd med uppgift att skapa ett svenskt program försjälvmordsprevention har bildats. Syftet med motionSo401 (fp) får därmed anses tillgodosett. Motionen avstyrks.Utskottet delar regeringens inställning att verksamheten vidIPM inte minst mot bakgrund av arbetslöshetssituationen har enhög samhällsrelevans. Utskottet anser den föreslagnamedelstilldelningen välavvägd. Utskottet föreslår att riksdagenmed bifall till propositionen och med avslag på motion Sf271(nyd) yrkande 38 till anvisar ett ramanslag på 7 474 000 kr.Statens beredning för utvärdering av medicinsk metodik ()av medicinsk metodik (SBU)har till uppgift att för hela landet utvärdera tillämpade ochnya medicinska metoder ur medicinskt, ekonomiskt, socialt ochetiskt perspektiv. SBU skall därmed medverka till att resurserinom hälso- och sjukvården utnyttjas rationellt för attsjukvårdshuvudmännen skall kunna få ut bästa och mesta möjligahälso- och sjukvård inom givna ekonomiska ramar med hänsyn tillaktuell vetenskaplig kunskap och beprövad praxis.SBU:s arbetsuppgifter och organisation framgår av förordningen(1992:852) med instruktion för medicinsk metodik.I budgetpropositionen anförs att utvärdering av medicinskmetodik är en verksamhet med betydande utvecklingspotential ochbör betraktas som ett strategiskt styrmedel för den svenskasjukvården. En förutsättning för detta är den egna uppföljningenoch utvärderingen av resultaten. Effekterna av SBU:s verksamhetutvärderas också genom särskilda studier fr.o.m. innevarandebudgetår.Vidare anför regeringen att det är angeläget att det pågåendearbetet med att utveckla resultatmodeller, mätbaraverksamhetsmål och den ekonomiska redovisningen för SBU:sverksamhet ger underlag för att bedöma såväl effektiviteten isom effekten av verksamheten.I propositionen föreslås att till SBU för budgetåret1994/95 anvisar ett ramanslag på . Däri ligger enresursförstärkning med för att intensifieraarbetet med utvärderingsprojekt, effektivisera informations- ochkunskapsspridningen och öka det internationella samarbetet. Inomföreslaget ramanslag har regeringen, på motsvarande sätt som förinnevarande budgetår, beräknat för uppdrag tillSpri.I motion Sf271 av och (bådanyd) hemställs att till Statens beredning förutvärdering av medicinsk metodik för /95 anvisar311 mindre än vad regeringen föreslagit eller således (yrkande 39). Motionärerna anför att detsammanlagda beloppet under myndighetsverksamheten underSocialdepartementet är oacceptabelt högt. Krav på högreproduktivitet och effektivitet måste enligt motionärernainskärpas och därför måste ett allmänt besparingskrav på ca 2 %utöver eventuella krav som regeringen redan ställt, läggas påvarje myndighet där det kan komma i fråga.I motion So411 av och (båda s)hemställs att regeringen begär att resurser och befogenheter förStatens beredning för utvärdering av medicinsk metodik avsevärtutökas till förmån för dess viktiga utvärderande funktion.Motionärerna anför att antalet vårdplatser på sjukhus harminskat med . Antalet 85-åringar, vilkabehöver förhållandevis många vårddagar, ökar och antaletanställda inom sjukvården minskar enligt motionärerna. Samtidigtsom detta sker ökar antalet medicinska metoder och teknologiernärmast lavinartat på grund av den biomedicinska forskningensframsteg. Mot denna bakgrund blir det, enligt motionärerna,alltmer uppenbart att man som ett alternativ till dettraditionella sparandet i större utsträckning än tidigare måsteutvärdera vilka nya behandlingsmetoder och teknologier som harett bevisat värde för patienterna och vilka gamla som kanutrangeras.Utskottets bedömningSBU har, enligt utskottet, en viktig uppgift att utvärderabefintlig och ny medicinsk metodik med syfte att utmönstraineffektiva och föråldrade metoder och påskynda införandet ochanvändningen av effektiva medicinska åtgärder. Analyser som tasfram bl.a. av SBU kan minska behovet av prioriteringar och ökamedvetenheten om sambandet mellan hälso- och sjukvårdenskostnader och nytta. Om dessa analyser utnyttjas i vården fåsett rationellt underlag för prioritering av resurserna.Utskottet anser den föreslagna medelstilldelningen välavvägd. Imedelstilldelningen ligger en resursförstärkning med 1,5miljoner kronor för att intensifiera arbetet medutvärderingsprojekt och effektivisera informations- ochkunskapsspridningen och öka det internationella samarbetet.Utskottet föreslår att med bifall till propositionenoch med avslag på motion Sf271 (nyd) yrkande 39 och So411 (s)till av medicinsk metodikanvisar ett ramanslag på 15 566 000 kr.Barnombudsmannen (F 11)() har till uppgift att bevaka frågor somangår barns och ungdomars rättigheter och intressen. BO skalldärvid särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningarsamt deras tillämpning stämmer överens med åtagandenenligt konvention om barns rättigheter.MedelsanvisningenI budgetpropositionen föreslås att tillBarnombudsmannen för /95 anvisar ett ramanslag på7 708 000 kr.Regeringen anförde i proposition 1992/93:173 om enBarnombudsman m.m. att FN:s konvention om barns rättigheter harvägt tungt vid beslutet att inrätta en Barnombudsman.Ombudsmannen skall arbeta med konventionen som grunddokument ochutgångspunkt för sitt arbete. Konventionen behandlar alla derättsområden som i svensk lagstiftning berör barns och ungdomarsrättigheter. I regeringens proposition 1989/90:107 omgodkännande av konventionen gjordes en systematisk genomgång avkonventionens artiklar i förhållande till svensk lagstiftning.Vid riksdagsbehandlingen godkändes konventionen utan förbehåll(bet. 1989/90:SoU28, rskr. 1989/90:350). Konventionen som sådankan emellertid inte med hänsyn till svensk rättstraditiontillämpas som svensk lag. Konventionen är en överenskommelsemellan som stat och övriga stater som förbundit sig attfölja konventionens bestämmelser. har därmed förpliktatsig att se till att svensk lagstiftning stämmer överens medkonventionens bestämmelser. Att kontrollera den saken kommer attvara en särskild uppgift för ombudsmannen enligt propositionen.Huvudinriktningen av uppgifter skall därmedligga på det generella planet. Denna inriktning gäller, enligtpropositionen, även när ombudsmannen svarar på frågor från barnoch ungdomar. Ombudsmannen skall kunna ge dem vägledning om vartde kan vända sig i vissa frågor och göra uttalanden om hursvensk lag enligt ombudsmannens mening bör tolkas i jämförelsemed de krav ställer på som stat. Dengenerella inriktningen innebär således, enligt propositionen,att ombudsmannen inte skall ägna sig åt enskilda fall, dvs. hurexempelvis en konflikt skall lösas mellan enskilda eller mellanen enskild och en myndighet.Utskottet tillstyrkte i betänkandet 1992/93:SoU21 de ipropositionen föreslagna riktlinjerna för ombudsmannensverksamhetsområde och uppgifter.I motion So210 av m.fl. (v) hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag till regler förBarnombudsmannen för att kunna föra talan i för barn ochungdomar principiellt viktiga domstolsärenden (yrkande1) och att till för budgetåret1994/95 anslår utöver vad regeringen föreslagiteller således (yrkande 2). Motionärerna anföratt måste, för att allsidigt ta till vara barnsoch ungdomars rättigheter, kunna anmäla och i domstol drivaprincipiellt viktiga mål. Grunden för rättspraxis är oftast ettenskilt mål varför motionärerna anser att denna möjlighet börfinnas reglerad. bör för ytterligarejuridisk expertis tillföras organisation.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare uppfattning attBarnombudsmannens uppgifter huvudsakligen skall ligga på detgenerella planet. Ombudsmannen bör verka för att barns ochungdomars intressen får en mer central plats isamhällsplaneringen och vid tillämpningen av lagar och beslutsom rör dem. Ombudsmannen bör däremot inte ägna sig åt enskildafall som hur en konflikt skall lösas mellan enskilda ellermellan en enskild och en myndighet. Motion So210 (v) yrkande 1avstyrks därför.Utskottet finner den föreslagna medelstilldelningen välavvägd.Utskottet föreslår att med bifall till propositionenoch med avslag på motion So210 (v) yrkande 2 tillBarnombudsmannen anvisar ett ramanslag på 7 708 000 kr.BarnkonventionenI motion Sf622 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om lag om inkorporeringav (yrkande 26). När godkändeSveriges anslutning till utgick man från attsvensk lag stod i fullständig överensstämmelse medbarnkonventionen. Det har , enligt motionärerna, visat sig attså inte är fallet. Det är därför nödvändigt att konventionensnarast införlivas med svensk lag på samma sätt somEuropakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna.Regeringen har i proposition 1993/94:117föreslagit en särskild lag om inkorporering av den europeiskakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna ochde grundläggande friheterna. I propositionen anförs attEuropakonventionen intar en sådan särställning blandkonventionerna om mänskliga rättigheter att den iinkorporeringshänseende bör behandlas på annat sätt än övrigakonventioner.