bet · GH01UU19 · 1994-05-24 00:00:00 — Det ärdärför, enligt motionärerna, självklart att den svenskaregeringen för klargör att användningav kärnvapen inte står i överensstämmelse med internationellrätt.I partimotionen Sf622 (v) anförs att ett stort ansvarvilar på det internationella samfundet att begränsavapenhandeln. 4.1 Kärnvapen och folkrättenI motionerna U403 (s) yrkandena 17 och 18, U409 (fp) yrkande 3och U415 (s, fp, c, kds, v) behandlas olika aspekter avkärnvapenanvändning och internationell rätt. Motionärerna kräverdels att som sin uppfattning skall ge regeringen tillkänna att kärnvapenanvändning inte står i överensstämmelse medinternationell rätt, dels att i FN skall lägga fram ettförslag om olagligförklarande av kärnvapnens användning.Som påpekas i flera av motionerna har frågan omkärnvapenanvändningens laglighet nu aktualiserats genom att WHOvid sitt möte med stor majoritet beslöt att avInternationella domstolen i begära ett uttalande omkärnvapenanvändning skulle vara i överensstämmelse medinternationell rätt. Den bör, enligtmotionärerna, i ett yttrande till Internationella domstolenklarlägga att kärnvapenanvändning inte står i överensstämmelsemed internationell rätt.Utskottet har tidigare vid ett flertal tillfällen behandlatfrågor om kärnvapen och folkrätten. Så skedde exempelvis inärmast föregående nedrustningsbetänkande (bet. 1992/93:UU19) ianledning av partimotionen 1992/93:U404 (s), vari bl.a. begärdesatt i FN skulle framlägga ett förslag omolagligförklarande av kärnvapnens användning.Ett förbud mot användning av kärnvapen och den därmed närasammanhängande frågan om icke-första-användning har under enlång följd av år stått på dagordningen i internationellanedrustningsfora (bl.a. i ) utan att i sakkunna föras framåt. De stora kärnvapenmakterna har i ställetvalt en metod i den kärnvapennedrustning som äntligen inletts,innebärande successiva minskningar i arsenalerna. Utskottet serdet som väsentligt att dessa ansträngningar, som under senare årmedfört påtagliga framsteg, stöds och uppmuntras.Därmed anser utskottet motionerna U403 (s), yrkande 18, ochU409 (fp), yrkande 3, besvarade.I sitt anförande inför generalförsamlingen vid FN:s40-årsjubileum tog statsminister upp frågan om brukav kärnvapen. Han sade därvid bl.a. följande: "Vi bör övervägamöjligheten att i folkrätten förbjuda användning av kärnvapensom en del i en process som leder till allmän och fullständignedrustning. "I ett anförande inför FN:s generalförsamlings extra möte omnedrustning tog statsminister ånyo uppden från svensk sida tidigare framförda tanken på förbud motkärnvapenanvändning. Han erinrade därvid bl.a. om defolkrättsliga begränsningar som redan existerar i fråga omkärnvapenanvändning. Han anförde vidare som den svenskaregeringens uppfattning att det skulle vara av stor betydelseatt träffa ett avtal om förbud mot användning av kärnvapen.Samtidigt underströk att ett sådant avtal måstestödjas av konkreta nedrustningsåtgärder på alla områden, inkl.både kärnvapen och konventionella vapen.Utskottet vill åter uttrycka sitt stöd för sådana insatser somkan förhindra användning av kärnvapen. Det spörsmål som WHOställt till i avser innehållet igällande folkrätt men får självklart politisk effekt. Sverigehar, i likhet med andra medlemsstater, givits tillfälle attframföra sina synpunkter i denna rättsfråga. Utskottetförutsätter att regeringen utnyttjar denna möjlighet.Utskottet konstaterar att det, som nämnts ovan, från svensksida otvetydigt deklarerats att folkrättsliga begränsningarexisterar i fråga om kärnvapenanvändning.Alltsedan sekelskiftet har det inom den internationella rättenexisterat en princip om att krigförande inte har en oinskränkträtt att välja stridsmedel eller stridsmetoder. uppfattning skulle användning av kärnvapen begränsasav de sedvanerättsliga distinktions- ochproportionalitetsprinciperna.Enligt distinktionsprincipen är det förbjudet att attackera encivilbefolkning eller civil egendom. Vid en attack mot ettmilitärt mål får inte oproportionerligt stora skador tillfogascivilbefolkningen eller civil egendom.Utskottet konstaterar även att det existerar enproportionalitetsprincip inom folkrätt. Repressaliersom är oproportionerliga i jämförelse med den föregåendeprovokationen är förbjudna. Det torde vara svårt att förenadenna princip med att använda kärnvapen som en repressalie moten attack med konventionella stridsmedel.Regeringen bör därför, enligt utskottets uppfattning, klargörai sitt svar till att användning avkärnvapen inte skulle stå i överensstämmelse med internationellrätt. Detta bör ges regeringen till känna.Utskottet föreslår således att i anledning av motionU403 (s), yrkande 17, och motion U415 (s, fp, c, kds, v) som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Utskottet konstaterar att vidutövandet av sina rådgivande befogenheter skall följa debestämmelser i sin stadga som gäller vid tvistemål i den måndomstolen anser dem tillämpliga (Stadga för Internationelladomstolen, kapitel IV, artikel 68). De bestämmelser som åsyftasåterfinns i stadgans kapitel II, artikel 38, punkt 1, vilken harföljande lydelse. "Domstolen, vars uppgift är att i överensstämmelse medinternationell rätt avgöra sådana tvister, som hänskjutas tilldensamma, skall tillämpa:a) allmänna eller speciella internationella överenskommelser,vilka fastställa av de tvistande staterna uttryckligen erkändaregler;b) internationell sedvänja, utgörande bevis för en allmänpraxis, godtagen såsom gällande rätt;c) allmänna, av de civiliserade folken erkändarättsgrundsatser;d) med förbehåll för bestämmelsen i artikel 59 rättsligaavgöranden och de olika ländernas mest sakkunniga författareslärosatser, såsom hjälpmedel för fastställande av gällanderätt. "(Artikel 59 säger att domstolens beslut är bindande endast förde tvistande parterna och i fråga om det mål, som avdömts. )Utskottet utgår från att regeringen vid utarbetandet av sittsvar till noga beaktar vad som utifrånde i stadgans artikel 38 nämnda riktlinjerna kan andragas somskäl för att användande av kärnvapen i krig eller annan väpnadkonflikt, beaktande dessa vapens medicinska och miljömässigaeffekter, skulle utgöra ett brott mot den användande statensskyldigheter enligt internationell lag, inkluderande WHO:sstadga.Utskottet är medvetet om att olika uppfattningar råder om vadsom enligt folkrätten kan läggas till grund för ettställningstagande rörande kärnvapenanvändning. Utskottet vill idetta sammanhang dock fästa regeringens uppmärksamhet på någraargument -- utöver de ovan anförda -- för attkärnvapenanvändning skulle stå i strid mot internationell lag,vilka förekommit i den internationella diskussionen blandfolkrättsjurister. Det rör sig i dessa fall främst om vad somkan betecknas som allmänna, av de civiliserade folken erkändarättsgrundsatser. innebär att neutrala staters territorierär okränkbara. Radioaktivt nedfall, men även andra effekter avkärnvapenanvändning i väpnade konflikter, gör emellertid intehalt vid neutrala staters gränser. Kärnvapenanvändning skulledärför i flertalet fall komma att innebära ett brott mot dessakonventioner. Användandet av vapen som orsakar onödigt lidande måste ansesvara förbjudna. Det var i enlighet med detta synsätt somexempelvis kodifierandet av förbudet mot dum-dum-kulor skedde.Effekterna av radioaktiv strålning till följd avkärnvapenanvändning åstadkommer onödigt lidande, inte bara förutomstående som direkt drabbas utan, till följd av bl.a.genetiska skador, också för kommande generationer. Enligt en etablerad grundsats, uttryckt bl.a. i deklarationenfrån , föreligger hinder för användandetav vapen som orsakar omfattande, långvarig och allvarlig skadapå miljön. I den nämnda deklarationen uttrycks detta sålunda:"Man and his environment must be spared the effects of nuclearweapons." Redan framhöll att det enligt folkrätten ärförbjudet att döda någon med hjälp av gifter. Principen omförbud mot toxiska vapen är i vissa avseenden också kodifierad(framförallt genom ). Vissarestprodukter av kärnvapenanvändning är otvivelaktigt attbetrakta som toxiska.Utskottet utgår från att dessa och andra överväganden somframförts i den internationella, juridiska diskussionen samtinnehållet i existerande allmänna internationellaöverenskommelser tas i beaktande.4.2 Icke-spridningsfördraget (NPT)I den socialdemokratiska partimotionen (U403, yrkande 15)föreslås att aktivt bör verka för en förlängning av NPTefter 1995 och att kontrollsystem förstärks.Icke-spridningsfördraget (, NPT), somträdde i kraft har undertecknats av 163 stater. År1995 skall beslutas om NPT:s förlängning.Sverige anser att ett stärkande av NPT är en av de mestcentrala frågorna på den internationella nedrustningsagendan ochkommer bl.a. att fortsätta att verka för en förlängning för allastater, liksom för att ytterligare stater ansluter sig tillfördraget.Sverige har tillsammans med övriga nordiskaländer gjort uppvaktningar i 24 stater som ännu ej anslutit sigtill NPT i syfte att förmå dem att ansluta sig. Vidare har denordiska länderna uppvaktat 56 NPT-stater som ännu inte slutitkontrollavtal med , vilket de är skyldiga att göra enligtNPT.Många länder har traditionellt knutit frågan om en förlängningav NPT till bristen på framsteg när det gällerkärnvapenstaternas åtaganden i NPT om nukleär nedrustning(artikel VI) liksom i provstoppsfrågan. De båda storakärnvapenstaterna har emellertid inlett enprocess i överensstämmelse med sina förpliktelser enligt artikelVI i NPT, senast manifesterad genom undertecknandet avSTART 2-avtalet.En förutsättning för att NPT skall kunna fungeratillfredsställande är att fördragets efterlevnad effektivt kankontrolleras genom kontrollverksamhet (safeguards). Bl.a.har inspektioner i på uppdrag av FN:s säkerhetsrådvisat på behovet av att förstärka safeguards. Det räckerinte med att inspekterar de anläggningar som deNPT-anslutna staterna själva har deklarerat. Kontrollen måsteomfatta all relevant kärnteknisk verksamhet. har sedanmånga år arbetat aktivt för en förstärkning avsafeguardssystemet och även pekat på behovet av förstärktfinansiering av verksamheten.Utskottet har tidigare, senast i betänkandet 1992/93:UU19,påpekat att arbetet med förhindrande av kärnvapenspridning är enav de mest centrala frågorna på den internationellanedrustningsagendan. Denna bedömning kvarstår.Utskottet menar mot denna bakgrund att en förlängning avNPT-avtalet är utomordentligt angelägen, liksom att alla stateransluter sig till fördraget.Utskottet delar motionärernas uppfattning att ävenfortsättningsvis aktivt bör verka för en förstärkning av och för att kärnvapenmakterna lever upp till sinaförpliktelser enligt NPT-avtalet.Därmed får motion U403 (s) yrkande 15 anses besvarat.4.3 Fullständigt provstoppsavtal m.m.I partimotionen U403 (s) yrkande 13 begärs att regeringenverkar för ett fullständigt provstopp och i FN kräver enoberoende internationell vetenskaplig undersökning omkärnvapenprovens medicinska och miljömässiga konsekvenser. Ocksåi motion U409 (fp) yrkande 1 krävs ett fullständigt provstopp.Utskottet anser, i likhet med vad det framhållit i en radtidigare betänkanden, att ett fullständigt provstopp är enväsentlig och central nedrustningsfråga. Ett internationelltavtal som förbjuder alla kärnsprängningar är ett viktigt medel iicke-spridningsansträngningarna.Utskottet konstaterar, att har ägnatstor uppmärksamhet åt försöken att få till stånd ett avtal omfullständigt stopp för alla kärnvapenprov (CTBT).Ansträngningarna har koncentrerats tillförhandlingarna vid i (CD). Ijuli 1991 presenterade i CD ett fullständigtavtalsförslag. aktualiserade dettaförslag men med den betydande skillnaden att allakärnsprängningar, även s.k. fredliga kärnsprängningar, föreslåsförbjudna. Det presenterades vidNedrustningskonferensen i . presenteradeSverige detaljerade förslag om hur efterlevnaden av ett förbudkan kontrolleras. Bl.a. föreslås att skall få ansvaret förverifieringen.Det svenska förslaget har föranlett ingående kommentarer ochförslag från ett antal stater. förslag innehåller denenda fullständiga avtalstext som presenterats vidNedrustningskonferensen och utgör fortfarande underlag förförhandlingarna.Sverige var vid höstens generalförsamling i FN, liksomtidigare under en lång följd av år, medförslagsställare tillresolutionen om kärnvapenprovstopp.Enligt fördraget om icke-spridning av kärnvapen (NPT) räknasfem stater -- , , , och -- som erkända kärnvapenstater. Dessa har samtliga tillverkatoch sprängt en kärnladdning . har i dettasammanhang efterträtt . Av övriga stater, sombildats efter , har ,och kärnvapen på sina territorier. Vitrysslandtillträdde NPT och . Ukrainahar inte velat underteckna fördraget utan kopplatfrågan om NPT-tillträde till andra frågor, bl.a. till ersättningför att ge upp sitt kärnvapeninnehav. , som tillträddeNPT 1991, har deklarerat att man haft sexkärnladdningar men att dessa nu förstörts. genomförde1974 en s.k. fredlig kärnsprängning. Denna skedde efter 1967,varför landet inte kan göra anspråk på att vara kärnvapenmakt iNPT:s mening.Fyra av de fem erkända kärnvapenstaterna gör för närvarandetillfälliga uppehåll med sina prov. har tidigare i årförlängt sitt moratorium till september 1995.Ryssland och har förlängt sina moratorier påmotsvarande tid.Storbritannien vill ha kvar möjligheten till provsprängningarmen tvingas göra uppehåll, eftersom man ärberoende av att genomföra eventuella sprängningar i USA.Kina har inte redovisat sina planer men genomförde enprovsprängning i oktober 1993.Den tekniska utvecklingen har visat att ett provstopp inte ären fullständig garanti mot spridning av kärnvapen till nyaländer, eller mot att kärnvapenmakterna utvecklar merasofistikerade vapen. Det faktum att ett land inte företagit enprovsprängning är inte ett avgörande bevis för att det inte harkärnvapenkapacitet.Som utskottet understrukit i en rad betänkanden (senast i bet.1992/93:UU19) är det angeläget att kärnvapenprovens effekter påhälsa och miljö undersöks noggrant.Sverige deltar aktivt i det arbete som bedrivs inom FN:s ramför att kartlägga effekterna av joniserande strålning frånradioaktivt material. Detta arbete bedrivs framför allt inomramen för FN:s vetenskapliga kommitté för att studera effekternaav strålning (UNSCEAR). Vidare har Världshälsoorganisationensstudie om effekterna av ett kärnvapenkrig fortfarande högaktualitet.I det klimat av kärnvapennedrustning som råder synes detbli allt lättare för forskare att få tillgång till material omkärnvapenprovens effekter på hälsa och miljö. Ett första kravmåste vara en uppmaning till kärnvapenstaterna att göra sittmaterial tillgängligt för internationella organ och forskarevärlden över.Utskottet förutsätter att regeringen aktivt deltar i denfortsatta internationella diskussionen i denna fråga och därvidtar de egna initiativ som enligt regeringens bedömning kan varamotiverade.Därmed får motionerna U403 (s) yrkande 13 och U409 (fp)yrkande 1 anses besvarade.I partimotionen U403 (s) yrkande 12 hemställs att regeringenstödjer lokala initiativ för att avveckla området förkärnvapenprov vid svensk sida har man med oro noterat spridningen avradioaktiva ämnen i detta område och följer uppmärksamtutvecklingen.Avveckling av det f.d. sovjetiska provområdet på , enligt utskottets uppfattning, vara en fråga förBarentsrådets kärnsäkerhetsgrupp, när denna inleder sitt arbete.Utskottet menar att en avveckling av provområdet vid NovajaZemlja även ur nedrustningssynpunkt är mycket angelägen. Dentidigare hade i princip endast två områden försina kärnvapenprov: och . Detsistnämnda området ingår i det numera självständiga Kazakstanoch har avvecklats som provområde. Det enda provområde somåterstår för , om detta land skulle vilja återupptakärnsprängningar, vore får motion U403 (s) yrkande 12 anses besvarad.4.4 Kärnvapen- och plutoniumregister m.m.I motion U403 (s) yrkande 20 föreslås att alla kärnvapenställs under internationell kontroll och att ett internationelltkärnvapenregister upprättas. I samma motion yrkande 19 hemställsatt regeringen i FN lägger fram förslag om ett obligatorisktregister över varje lands lager av plutonium och höganrikaturan.Utskottet konstaterar inledningsvis att antal och typer avkärnvapen i de fem erkända kärnvapenmakternas arsenaler numeraär väl kända.Fokus har i stället alltmer flyttats till frågorna omspridning av kärnvapen till stater utanför kretsen av erkändakärnvapenstater. En rad stater står vid tröskeln förkärnvapeninnehav. Detta förhållande, som mera ingående beskrivspå annan plats i föreliggande betänkande, har dramatisktillustrerats i fallet . I detta sammanhang konstaterarutskottet med oro att inte uppfyllt sina åtaganden ienlighet med kontrollavtalet med i anslutning till NPT.Rysslands president, , har tidigare presenterat ettförslag om internationell kontroll av hela den nukleäraproduktions- och användningscykeln i syfte att förhindraspridning. Sedermera har också president presenterat ettförslag om ett internationellt förbud mot tillverkning avklyvbart material för vapenändamål (s.k. cut-off) i syfte attförhindra spridning. Detta förslag studeras avdet internationella samfundet och skall ses i samma sammanhangsom övriga förslag om förstärkning av icke-spridningsavtalet ochen utökad roll för . Utskottet har inhämtat att ,inom ramen för kommande förhandlingar om ett avtal beträffandes.k. cut-off, kommer att föreslå att också tillverkning av dentunga väteisotopen tritium, som visserligen inte räknas somklyvbart material men har betydelse vid kärnvapenproduktion, tasupp i förhandlingarna.Utskottet utgår från, vilket också anförts tidigare (bet.1992/93:UU19), att regeringen kontinuerligt följerutvecklingen främst vad avser möjligheten till internationelltstöd för ett kärnvapenregister. Utskottet noterar i sammanhangetatt bedriver ett arbete med att inventeraplutoniuminnehav.FN:s generalförsamling antog utan omröstning ochmed en bred medförslagsställarkrets, däribland , enresolution om förbud mot tillverkning av klyvbart material förkärnvapenändamål. Resolutionen uppmanar bl.a. till förhandlingar"i lämpligaste internationella forum" och ett internationelltavtal i denna fråga. Vidare uppmanas att inleda studier omhur efterlevnaden av ett förbud lämpligast bör kontrolleras. Föratt ett sådant avtal skall få avsedd verkan torde staternasinnehav av klyvbart material behöva deklareras.Internationell övervakning av plutonium och höganrikat uranför kärnvapenändamål har behandlats inom . Idessa överläggningar har deltagit aktivt. Genom den ovannämnda FN-resolutionen har frågan fått förnyad aktualitet. Genomett avtal om förbud mot tillverkning av klyvbart material förvapenändamål kommer ökade krav att ställas på deklaration ochkontroll av existerande lager av plutonium och höganrikat uran.Utskottet har inhämtat att regeringen är beredd att aktivt verkaför sådana deklarationer och kontroller. Utskottet utgår frånatt regeringen noga följer den fortsatta utvecklingen.Därmed anser utskottet motion U403 (s) yrkandena 19 och 20besvarad.4.5 Taktiska kärnvapenI partimotionen U403 (s) yrkande 11 föreslås att regeringenlägger fram förslag till folkrättsligt bindande avtal omtaktiska kärnvapen.I och med att initierade etttillbakadragande av ett visst antal flygburna bomber och att del av dessa vapen skulle förstöras samt att Sovjetunionensvarade med en deklaration om att motsvarande åtgärder skullevidtas beträffande de sovjetiska vapnen kom samtliga sjöbaseradetaktiska kärnvapen att tas bort från fartygen.Utfästelserna om åtgärder på det området i detamerikanska initiativet kan ses som en bekräftelse på denförändring som ägt rum i de globala styrkeförhållandena. Marinkärnvapennedrustning blev möjlig därför att vapnen inte längresvarade mot något sovjetiskt hot.I oktober 1993 inleddes en total översyn av den amerikanskakärnvapendoktrinen. Detta arbete skall avslutas med en rapportunder . Studien kan komma att leda till att NATOändrar sin försvarsdoktrin och att såväl betydelsen av somantalet taktiska kärnvapen i minskar.Enligt utskottets uppfattning bör frågan om behovet av ettavtal om taktiska kärnvapen bedömas när effekterna avstormakternas åtgärder på området klarnat.Därmed får motion U403 (s) yrkande 11 anses besvarad.4.6 Kärnvapenfri zon i m.m.I den socialdemokratiska partimotionen U403 (s) yrkande 16föreslås att tar initiativ till förverkligandet av enkärnvapenfri zon i . Motion U409 (fp) yrkande 2 kräver attriksdagen stiftar en lag om förbud mot kärnvapen på svensktterritorium.Genom ett beslut av de nordiska utrikesministrarna tillsattesår 1987 en nordisk ämbetsmannagrupp med uppdrag att studeraförutsättningarna för en kärnvapenfri zon i Norden.Ämbetsmannagruppen presenterade en rapport . Irapporten konstateras bl.a. att frågan om en nordisk zon måsteses i ett bredare europeiskt sammanhang och att söker sigett nytt säkerhetspolitiskt mönster.Den nordiska ämbetsmannagruppen fick av utrikesministrarna iuppdrag att fortsätta att mötas. Den nordiska kretsen hållerfortlöpande konsultationer i frågan. Utskottet utgår mot dennabakgrund från att det finns en hög beredskap för att snabbtkunna aktualisera frågan om en kärnvapenfri zon om så anseslämpligt mot bakgrund av det allmänna säkerhetspolitiska läget.Därmed får motion U403 (s) yrkande 16 anses besvarad.I lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen)stadgas om innehav m.m. av kärnämnen på svenskt territorium.Enligt utskottets uppfattning är denna lag tillfyllest för desyften motionärerna önskar uppnå med motion U409 (fp).Med det anförda anser utskottet motion U409 (fp) yrkande 2besvarad.4.7 kärnkraftI den socialdemokratiska motionen U403 (s) yrkande 14framhålls att det är angeläget att införa internationellasäkerhetsnormer för alla kärnkraftsdrivna fartyg -- ävenmilitära. Motionärerna yrkar att begär att regeringeni FN verkar för ett förbud mot kärnkraftsdrivna fartyg.Utskottet har tidigare (senast i bet. 1992/93:UU19)konstaterat att det har visat sig svårt att fåinternationellt stöd för olika förslag beträffande ökadkärnsäkerhet för sjöburna reaktorer. Ett problem är att detsaknas ett regelrätt internationellt forum där militärtutnyttjande av kärnkraft kan diskuteras.Hösten 1990 försökte , med svenskt stöd, att ta uppfrågan om kärnkraftsdrivna fartyg i (somett miljöärende i andra utskottet). Något officiellt isländsktförslag kunde dock inte läggas fram då tillräckligt stödsaknades.Utskottet konstaterar att senast tog upp frågan omkärnkraftsdrivna fartyg vid Internationella atomenergiorganets() generalkonferens . På nordiskt initiativ antoggeneralkonferensen en resolution i frågan omsäkerhetsriktlinjer för civila kärnkraftsdrivna fartyg. är att i samråd med den internationellasjöfartsorganisationen (IMO) undersöka behovet av en revideringav existerande internationella säkerhetsriktlinjer förkärnkraftsdrivna kommersiella fartyg och möjligheterna attutsträcka dessa riktlinjer till alla slags civila fartyg.Enligt sin stadga har endast mandat att behandla civilanvändning av kärnkraft. Eftersom de militära reaktorerna ärkraftkällor för krigsfartygen och inte utgör en del av fartygensbeväpning saknas, som antytts ovan, ett lämpligt internationelltforum för frågan. Denna typ av reaktorer har tidigare aldrigtagits upp i bilaterala eller andra nedrustningssammanhang. Viddet nordiska utrikesministermötet på i augusti 1992underströks emellertid behovet av förebyggande arbete för attförhindra kärnolyckor. Därvid betonades vikten av effektivaåtgärder för att öka säkerheten också beträffande militärareaktorer, bl.a. för att förhindra ytterligare olyckor medatomubåtar.Frågan om säkerhet i samband med marint utnyttjande avkärnkraft är av stor betydelse.