bet · GH01SfU20 · 1994-05-17 00:00:00 — Utskottet behandlar i betänkandet delar av proposition1993/94:220 Vissa socialförsäkringsfrågor, m.m.I propositionen föreslås att vid bestämmande av underlag förberäkning av socialavgifter skall bortses från ersättning förarbetsskada i vissa fall om ersättningen utbetalats på grund avansvarighetsförsäkring som åtnjuts enligt grunder somfastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadenshuvudorganisationer. På sådana ersättningar skall inte hellerbetalas särskild löneskatt. Ersättningarna som undantas frånsocialavgifter föreslås ändå vara pensionsgrundande.Med anledning av en skrivelse från tillSocialdepartementet föreslås i propositionen viss ändring iövergångsbestämmelserna till lagen om allmän försäkring vadgäller rätten till folkpension vid bosättning utomlands försvenska medborgare födda eller tidigare. Genom denföreslagna ändringen klargörs att folkpension till nämndamedborgare vid bosättning utomlands inte kan utges med högrebelopp än vad som skulle utges om pensionären var bosatt iSverige.I propositionen uppges att fr.o.m. /95finansieras den allmänna sjukvårdsersättningen och flertaletsärskilda ersättningar som utges från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen -- enligt överenskommelse mellan staten ochföreträdare för sjukvårdshuvudmännen för -- helt genomstatsbidrag och redovisas under anslaget för hälso- ochsjukvård. Förslaget föranleder vissa följdändringar i 2 kap.lagen om allmän försäkring, tandvårdslagen samt i lagen ombegränsning av läkemedelskostnader m.m. Utskottet avstyrkerbifall till en motion som väckts med anledning av förslaget.Utskottet tillstyrker bifall till förslagen.Regeringen redogör vidare i propositionen för sin bedömning avkompensationsnivåerna för privat sjukförsäkring. Enligt dennabedömning bör försäkringsbolagen själva få avgöra omkompensationsnivåerna för privat försäkring för inkomstbortfallvid sjukdom skall anpassas till de nivåer som gäller inomsocialförsäkringen. Enligt propositionen bör dockförsäkringsavtal rörande privat sjukförsäkring utgå från attstatsmakternas avsikt med förändringarna i sjuklöne- ochsjukförsäkringssystemen är att självrisker motverkar attsystemen överutnyttjas och att utfallet av förändringarna skallbli enhetligt bland olika grupper på arbetsmarknaden. Om avtalingås som rubbar dessa förutsättningar kan det enligt regeringenbli aktuellt att ändra i det offentligt reglerade systemet på såsätt att vad som uppburits från privata försäkringar frånräknas.Utskottet har med anledning härav uttalat bl.a. att det börfinnas möjlighet för den enskilde att genom privataförsäkringar, antingen de tecknas av honom själv eller t.ex.genom ett fackförbund, i viss utsträckning kunna kompensera sigför inkomstbortfall under sjukdom. Enskilda försäkringar bördock tillsammans med andra försäkringsförmåner inte ge högreersättning än vad som varit fallet. Däremot anserutskottet att i den mån nya försäkringsformer tillkommer, somkan anses jämförbara med AGS-försäkringarna eller eljest med enförmån från arbetsgivaren, även ersättningarna från dessaförsäkringar över en viss nivå bör minska sjukpenningen. Regeringen () har i proposition 1993/94:220föreslagit att anta regeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring(delvis),2. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,3. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt påvissa förvärvsinkomster,4. lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader, m.m.,5. lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125).Lagförslagen återfinns som bilaga till betänkandet.Delar av det framlagda förslaget till lag om ändring i lagenom allmän försäkring som avser föräldraförsäkringen ochvårdbidrag behandlas i betänkande SfU15. 1993/94:Sf44 av och (nyd) variyrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förslaget till ändring av 15 a §tandvårdslagen behandlas tillsammans med och genomförs vid sammatidpunkt som övriga förslag i det nya ersättningssystemet. PropositionenUndantag från skyldigheten att betala socialavgifter ochsärskild löneskattI propositionen anges att reglerna för ersättning från lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) under år 1993väsentligt förändrats. Fr.o.m. har kravet påskadlighet hos en arbetsmiljöfaktor höjts från sannolikhet tillhög grad av sannolikhet. Även den s.k. bevisregelns utformninghar skärpts så att orsakssamband numera skall anses föreliggamellan en skada och ett olycksfall eller annan skadlig inverkani arbetet om övervägande skäl talar för ett sådant samband. Förskador som inträffat före och anmälts tillförsäkringskassan tillämpas dockalltjämt äldre lag. gäller också atträtten till arbetsskadesjukpenning har slopats för den som ärförsäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL).Vidare anges i propositionen att det skydd somarbetsskadeförsäkringen ger kompletteras för flertalet anställdaav förmåner som arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationerkommit överens om i kollektivavtal. Trygghetsförsäkring vidarbetsskada (TFA) lämnar ersättning enligt försäkringsvillkorsom tillkommit genom avtal mellan SAF, LO och PTK. På dekommunala och statliga områdena finns motsvarande avtal. Syftetmed dessa avtal är, uppges det i propositionen, att vidpersonskada utge ersättning enligt skadeståndsrättsliga normerför sådana anspråk som inte ersätts genomarbetsskadeförsäkringen. Enligt propositionen definieradesbegreppet arbetsskada och regeln för sambandsbedömning iTFA-villkoren fram till på samma sätt som iLAF i dess lydelse . De ovan angivnaförändringarna i LAF aktualiserade enligt propositionen fråganom i vad mån ansvaret enligt TFA-försäkringen påverkas avförändringar i den allmänna försäkringen inkl.arbetsskadeförsäkringen och ledde till att ett skiljeförfarandeinför påkallades angåendetolkning av ersättningsbestämmelser i kollektivavtal omtrygghetsförsäkring vid arbetsskada. Skiljedom meddelades avnämnden . Skiljedomen kan enligt propositionensägas innebära att det förhållandet att ersättningsrätten enligtLAF ändrats med tillämpning på skadefall som redan inträffatföre lagändringarnas ikraftträdande inte medför attTFA-försäkringen kan undandra sig skyldigheten att lämnaersättning enligt de gällande försäkringsvillkoren då skadaninträffade.Den allmänna försäkringen och vissa andra sociala ändamålfinansieras helt eller delvis med socialavgifter. Socialavgifterbetalas dels i form av arbetsgivaravgifter, dels i form avegenavgifter för den som har inkomst av annat förvärvsarbete änanställning. Fr.o.m. betalar den enskilde enallmän sjukförsäkringsavgift som skall bidra till finansieringenav sjukförsäkringen. För vissa inkomster skall i stället försocialavgifter betalas särskild löneskatt enligt lagen(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster.Arbetsgivaravgifterna enligt socialavgiftslagen utgörs bl.a.av sjukförsäkringsavgift, folkpensionsavgift,tilläggspensionsavgift och arbetsskadeavgift. Staten betalardock inte arbetsskadeavgift.Underlaget för beräkning av avgifterna är vad arbetsgivarnahar gett ut som lön eller annan ersättning för utfört arbeteeller annars med anledning av tjänsten och andra skattepliktigaförmåner eller annan ersättning för utfört arbete i vissa falldå ersättningen utgör inkomst av näringsverksamhet. Förersättningar från den allmänna försäkringen ocharbetsskadeförsäkringen tas inte ut avgifter enligtsocialavgiftslagen eller lagen om särskild löneskatt.Ersättningar från TFA som avser att täcka inkomstförlust undersjukdomstid är enligt propositionen såväl socialavgiftspliktigasom förmånsgrundande. Detsamma gäller ersättning vid beståendearbetsoförmåga om ersättningen avser att täcka en inkomstförlustoch ersättningen utges som en periodisk livränta.I propositionen föreslås att ersättningar för inkomstförlustsom i fortsättningen kommer att utges från trygghetsförsäkring istället för som tidigare från arbetsskadeförsäkringen befriasfrån socialavgifter resp. särskild löneskatt. Ersättningarnasom undantas från socialavgifter föreslås ändå i likhet medt.ex. sjukpenning och livränta enligt LAF varapensionsgrundande.Eftersom ersättning från arbetsskadeförsäkringen i de flestafall inte utgavs som kompensation för inkomstbortfall för deförsta (samordningstiden) efter det skadan inträffatoch inte heller utgavs för lönedelar över 7,5 basbelopp föreslåsatt de nämnda undantagen endast skall gälla underförutsättning att ersättningen från trygghetsförsäkringarna inteavser att ge kompensation för sådant bortfall.De föreslagna förändringarna om undantag från skyldigheten attbetala socialavgifter och särskild löneskatt föranlederändringar i lagarna om socialavgifter och särskild löneskatt påvissa förvärvsinkomster samt i AFL. Förslagen har inte föranlettnågra motionsyrkanden och utskottet har ingen erinran medanledning av dessa förslag. Utskottet biträder förslagen.Rätt till folkpension vid bosättning utomlands enligt äldrebestämmelserI propositionen uppges att folkpension före den 1 juli 1979utgavs med oavkortat belopp till svensk medborgare vidbosättning utomlands om han var mantalsskriven i för detår varunder han fyllde och även varit skriven i denärmast fem föregående åren (den s.k. 57--62-årsregeln).Vid nämnda tidpunkt ändrades reglerna så att den som varsvensk medborgare och som hade rätt till ATP fick folkpensionvid bosättning utomlands. Pensionens storlek berodde på antaletår med ATP-poäng. I övergångsbestämmelser till de ändradereglerna angavs att de som var födda eller tidigare fickåberopa äldre bestämmelser. Denna rätt gällde även dem som varfödda eller senare om de uppbarfolkpension.Den 1 januari 1993 har ett nytt system för beräkning avfolkpension trätt i kraft som innebär bl.a. att folkpensionskall beräknas i förhållande till den bosättningstid i Sverigesom tillgodoräknas en försäkrad fr.o.m. det år hanfyller t.o.m. det år han fyller . För rätt tilloavkortad pension krävs att bosättningstid kan tillgodoräknasför . Är bosättningstiden kortare reduceras pensioneni motsvarande mån. Alternativt kan för rätt till folkpensionanvändas en ATP-anknuten regel. För rätt till oavkortadfolkpension enligt denna regel krävs med ATP-poäng ellerdärmed jämställda år. I samband med ändringarna ifolkpensionslagstiftningen gjordes ändringar iövergångsbestämmelserna. Ändringarna innebär att de som är födda1930 eller senare skall ha uppburit folkpension både den 1 juli1979 och för rätt till oavkortad pension vidbosättning utomlands. Detta innebär en inskränkning av den s.k.57--62-årsregeln. För dem som är födda eller tidigareändrades inte reglerna.I propositionen anges att i en skrivelsetill uppgett att den aktuellaövergångsbestämmelsen kan tolkas så att även om pension iSverige utgår med avkortat belopp på grund av bristande antalbosättningsår eller år med ATP-poäng kan folkpensionen vidbosättning utomlands komma att utges med oavkortat belopp. Ipropositionen föreslås mot hänsyn härtill att den aktuellaövergångsbestämmelsen kompletteras med ettförtydligande om att folkpension i dessa fall inte skall utgesmed högre belopp än vad som skulle ha utgått vid bosättning iSverige. I propositionen föreslås också attövergångsbestämmelsen anpassas till att mantalsskrivningenupphört i samband med att den nya folkbokföringslagen trädde ikraft på motsvarande sätt som redan gjorts i 1kap. 4 och 5 §§ AFL om inskrivning i försäkringskassa.Utskottet biträder förslagen.Konsekvensändringar i AFL m.fl. lagar till följd av vissanslagsjusteringI propositionen uppges att fr.o.m. /95finansieras den allmänna sjukvårdsersättningen och flertaletsärskilda ersättningar som utges från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen helt genom statsbidrag och redovisas underanslaget för hälso- och sjukvård. I propositionen anges att denföreslagna ändringen är motiverad av två skäl. Det första skäletär att den nuvarande ordningen är svårbegriplig och kompliceradur redovisningssynpunkt. Det andra skälet är att den allmännasjukvårdsersättningen och de särskilda ersättningarna, med ettundantag, numera inte har någon direkt anknytning tillsjukförsäkringssystemet. Enligt propositionen innebärförslaget att endast ersättningar för sjukresor, ersättningentill samt den särskilda ersättningen förrehabiliterings- och behandlingsinsatser fr.o.m. den 1 juli 1994kommer att finansieras genom den allmänna sjukförsäkringen. Detidigare föreslagna förändringarna föranleder enligtpropositionen vissa följdändringar i 2 kap. AFL, itandvårdslagen (1985:125) samt i lagen (1981:49) om begränsningav läkemedelskostnader, m.m.I motion Sf44 yrkande 5 av och (nyd) begärs att förslaget till ändring av tandvårdslagen skallbehandlas och träda i kraft som behandlarregeringens förslag i proposition 1993/94:221 omersättningssystemet för vuxentandvård.De föreslagna ändringarna i TVL är som framgått i huvudsak enföljd av vissa anslagsmässiga förändringar avseendesjukförsäkringen. Förändringarna innebär att den allmännasjukvårdsersättningen som utges till sjukvårdshuvudmännen intelängre skall finansieras genom sjukförsäkringen. I stället skallfinansieringen helt ske genom ett statsbidrag under anslaget förhälso- och sjukvård. Till följd härav föreslås bl.a. att 2 kap.2 § AFL skall upphöra att gälla. En konsekvens av detta blir dåatt bestämmelsen i AFL om ersättning för vissa oralkirurgiskabehandlingar bör upphävas och att en bestämmelse härom i ställetbör tas in i TVL. I annat fall skulle landstingens möjlighet attta ut vårdavgifter i dessa fall bli oreglerad. Förslaget om attlandstingen för specialisttandvård och övrig tandvård för vuxnafår ta ut avgifter enligt grunder som landstingen bestämmer ominte annat föreskrivs innebär att reglerna i AFL och itandvårdstaxan kommer att vara tillämpliga för merparten avtandvården. För oralkirurgiska behandlingar och undersökningarsom ges vid specialistklinik kommer dock enligt förslagetbestämmelser om vårdavgifter i den öppna hälso- och sjukvårdenatt gälla. De föreslagna ändringarna är alltså inte enkonsekvens av att regeringen föreslagit ett nyttersättningssystem för vuxentandvård.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Sf44yrkande 5 och tillstyrker bifall till regeringens förslag.Samordning mellan det allmänna sjukersättningssystemet ochprivat tecknade sjukförsäkringarI propositionen uppges att regeringen i en skrivelsetill (skr. 1984/85:187) redovisade avtal ochöverenskommelser som träffats mellan SAF och LO om förbättradesjukförmåner. Som ett led i detta hade SAF och LO samtidigtkommit överens om en kraftig utbyggnad av ersättningen frånavtalsgruppsjukförsäkringen (AGS). Ersättningen hade därvidutformats så att den tillsammans med sjukpenning från denallmänna sjukförsäkringen i princip skulle motsvara avinkomstförlusten för sjukperioder som varar utöver sju dagar.Fr.o.m. den 91:a sjukpenningdagen motsvarade ersättningen iprincip av inkomstförlusten.I skrivelsen anförde föredragande statsrådet att denersättningsnivå som godtagits för AGS borde vara avgörande förhögsta acceptabla nivå för ersättning från annan privat tecknadsjukförsäkring.I sitt betänkande SfU 1984/85:29 angav utskottet attskrivelsen inte gav anledning till något uttalande frånutskottet och hemställde om att skrivelsen skulle läggas tillhandlingarna, vilket också blev beslut.I propositionen uppges att i enskrivelse till FörsäkringsbranschensServiceaktiebolag (FSAB) angav att inspektionen tolkatregeringens skrivelse så att de enskilda försäkringsbolageninte fick tillhandahålla försäkringar som -- tillsammans medandra sjukförmåner -- ger högre ersättning av inkomstbortfalletföre skatt, för sjukperiod som varar utöver räknatfrån insjuknandedagen, t.o.m. den 91:a sjukdagen och 95 %fr.o.m. För sjukperiod som varade fannsöver huvud taget inget försäkringsbart utrymme.Vidare anges i propositionen att har tillskrivit Finansinspektionenoch begärt ett klarläggande om riktlinjerna alltjämtäger tillämpning. har i sin tur tillskrivitSocialdepartementet.I propositionen konstateras att hargenomgripande förändringar gjorts i sjukförsäkringen. Bl.a. harkompensationsnivåerna sänkts och sjuklönelagen införts. Fr.o.m.den 1 mars 1993 har införts en karensdag i sjukförsäkringen ochersättningen för de två därpå följande dagarna utges avden sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) och därefter med 80 %av SGI:n. För tid efter den 365:e dagen i ett sjukfall utges iregel ersättning av SGI:n. Fr.om. haren karensdag införts även i sjuklönesystemet. Ersättningen idetta system skall normalt vara under de därpå följande tvådagarna med sjuklön och under resterande . Degenomförda förändringarna har enligt propositionen haft tillsyfte att minska utgifterna för försäkringen och öka denenskildes självrisk. Förändringarna har också varit avsedda attstärka arbetslinjen inom socialförsäkringen.I propositionen framhålls att förutsättningarna nu är heltannorlunda än när skrivelsen 1984/85:187 beslutades och att detär regeringens uppfattning att vad som däri anförts inte längrekan äga giltighet.Försäkringsbolagen bör enligt propositionen själva få avgöraom försäkringsavtal rörande privat sjukförsäkring skall anpassastill de nivåer som gäller inom socialförsäkringen.Försäkringsavtalen bör dock utgå från att statsmakternas avsiktmed förändringarna i sjuklöne- och sjukförsäkringssystemen äratt självrisker motverkar att systemen överutnyttjas och attutfallet av förändringarna skall bli enhetligt bland olikagrupper på arbetsmarknaden. I propositionen uppges att, om avtalingås som rubbar dessa förutsättningar, det kan bli aktuellt attändra i det offentligt reglerade ersättningssystemet på sådantsätt att vad som uppburits från privat tecknade försäkringarfrånräknas. Med privat försäkring avses enligt propositionenförsäkring som tecknats av enskild eller av arbetsgivare ellerannan för enskilds räkning.Utskottet kan konstatera att de villkor som för närvarandetillämpas av försäkringsbolagen innebär att dessa kan erbjudaprivata sjukförsäkringar som i princip kan täcka ettinkomstbortfall ien sjukperiod -- frånsett en karenstid som kan sträcka sig upptill en månad -- och av inkomstbortfallet för tid därefter.Enligt vad utskottet erfarit utgår bolagen därvidlag från denförsäkrades SGI. Utskottet har också fått uppgifter om attindividuella sjukförsäkringsavtal i praktiken inte förekommermen att ett sådant avtal kan ingå som en del i ett individuellttrygghetspaket eller i grupplivförsäkringar. Utskottet har idetta sammanhang erfarit att det blivit allt vanligare attexempelvis fackförbund tecknar försäkringar för sina medlemmar idetta avseende i utländska bolag. En reglering av det slag somomnämns i propositionen kan bara gälla svenska bolag och skulleför dessa då innebära en betydande konkurrensnackdel.De företagna förändringarna inom sjuklöne- ochsjukförsäkringssystemen har inneburit kraftigt sänktakompensationsnivåer. har införts regler isjukpenningsystemet som innebär att sjukpenningen minskas omarbetsgivaren utger lön över vissanivåer. Med lön likställs då ersättning från frigruppsjukförsäkring (AGS) som tecknats enligt kollektivavtal.Enligt utskottets uppfattning bör det finnas möjlighet för denenskilde att genom privata försäkringar, antingen de tecknas avhonom själv eller t.ex. genom ett fackförbund, i vissutsträckning kompensera sig för inkomstbortfallet under sjukdom.Samtidigt är det enligt utskottets uppfattning viktigt att maninom försäkringsbranschen tillämpar självrisker som motverkaratt försäkringarna överutnyttjas. Detta ligger av naturliga skälockså i försäkringsbolagens intresse och bör leda till attbolagen i vart fall inte tillhandahåller enskilda försäkringarsom tillsammans med andra försäkringsförmåner ger en högreersättning än vad som varit fallet. Däremot anserutskottet att i den mån nya försäkringsformer tillkommer som kananses jämförbara med AGS-försäkringarna eller eljest med enförmån från arbetsgivaren bör även ersättningarna från dessaöver en viss nivå minska sjukpenningen. För detta krävs i såfall ändringar i AFL. beträffande tandvårdslagenatt med bifall till regeringens förslag och medavslag på motion 1993/94:Sf44 yrkande 5 antar regeringensförslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125),2. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar regeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringdels såvitt avser 2, 3 och 11 kap. samt punkt 1 iövergångsbestämmelserna till lagen (1979:127) till nämnda lag,dels såvitt avser övergångsbestämmelsen till lagen,2. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,3. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt påvissa förvärvsinkomster med den ändringen att orden "17," i 1$ersätts med "17,",4. lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader, m.m.,3. beträffande privata försäkringaratt med godkännande av vad utskottet anfört läggerpropositionen i denna del till handlingarna.Stockholm den 17 maj 1994På socialförsäkringsutskottets vägnarGullan LindbladI beslutet har deltagit: (), BirgittaDahl (s), (), (), (), (), (), Nils-OlofGustafsson (s), (), (), PontusWiklund (kds), (nyd), (), WidarAndersson (s) och ().I propositionen framlagda lagförslag