bet · GH01UU19 · 1994-05-24 00:00:00 — Utskottet utgår därför ifrån attregeringen även fortsättningsvis aktivt verkar internationelltför att befrämja säkerhet avseende fartygsburna kärnreaktoreroch för att bemästra de problem som är förknippade med sjunknakärnreaktorer och internationella säkerhetsnormer förkärnkraftsdrivna fartyg.Därmed får motion U403 (s) yrkande 14 anses besvarad.4.8 av misstagI motion U409 (fp) yrkande 3 krävs att som sinmening ger regeringen till känna att det finns all anledning attfrågan om kärnvapenkrig av misstag tas på allvar och förs in idiskussionerna om kärnvapen.Utskottet konstaterar att frågan om kärnvapenkrig av misstaguppmärksammats mycket . Det klassiska exemplet på åtgärdär överenskommelsen om inrättandet av den s.k. heta linjenmellan och . Upplösningen av det tidigareSovjetunionen och den därav följande uppkomsten av nyakärnvapenmakter har tillfört frågan en ny dimension. Betydandeansträngningar läggs ned på att i det uppkomna läget vidta nyaåtgärder för att minska riskerna för såväl kärnvapenspridningsom kärnvapenkrig av misstag. På det multilaterala området ärinte minst ESK:s arbete av betydelse härvidlag.Därmed anser utskottet motion U409 (fp) yrkande 4 besvarad.4.9 Biologiska och radiologiska vapen, verifikationsfrågorm.m.I motion U404 (c) föreslås att en utredning tillsätts för attgranska förutsättningarna för en civil, multinationellövervakningscentral placerad på . Utskottet avstyrkteunder föregående (bet. 1992/93:UU19) en i alltväsentligt likalydande motion från samma motionär. Utskottetvidhåller sitt ställningstagande.Därmed avstyrks motion U404 (c).I partimotionen U403 (s) yrkande 8 (delvis) föreslås attregeringen tar initiativ till att konventionen om biologiskavapen förstärks med nödvändig verifikation.Utskottet har tidigare i olika sammanhang konstaterat att 1972års konvention mot biologiska vapen (B-vapenkonventionen) saknarett adekvat verifikationssystem.Erfarenheter från bl.a. --1991 har visat påbetydelsen av att B-vapenkonventionen förstärks medverifikationsföreskrifter. Ett sådant arbete har inletts genomden s.k. VEREX-processen. Ett utkast till ett protokoll omverifikation av konventionen har utarbetats. har aktivtdeltagit i denna process. En konferens som syftar till attgranska utkastet till verifikationsprotokoll kommer att hållas iseptember 1994. kommer att verka för att konventioneninom en snar framtid kommer att kompletteras med ett effektivtverifikationssystem.Därmed anser utskottet motion U403 (s) yrkande 8 besvarad iberörd del.I partimotionen U403 (s) yrkande 8 (delvis) krävs också ettförbud mot radiologiska vapen, inkluderande förbud mot angrepppå civila kärnenergianläggningar.Enligt utskottets uppfattning har frågan om radiologiska vapenoch angrepp på civila kärnkraftsanläggningar en högangelägenhetsgrad för eftersom flerakärnkraftsanläggningar finns lokaliserade i vår omedelbaranärhet. har i i arbetatför att få till stånd en konvention mot radiologiskt orsakadmassförstörelse. Frågans sakbehandling har dock blivit lidandepå grund av diskussioner om lämpligt förhandlingsforum. Dennärmare bakgrunden till forumproblemet finns redovisad iutskottets föregående nedrustningsbetänkande (bet. 1992/93:UU19)i anslutning till behandlingen av ett likalydande yrkande.Utskottet konstaterar att ett förbud mot attacker riktade motcivila kärnkraftsanläggningar finns itilläggsprotokoll I till Genèvekonventioner (artikel56).Därmed anser utskottet motion U403 (s) yrkande 8 besvarad iberörd del.I motion U405 (kds) berörs olika aspekter på möjligheten avatt använda genteknologi för framställning av (biologiska)vapen.Forskningen om människans gener, kanske mest uppmärksammadgenom det stora internationella (även kallatHUGO-projektet), varigenom hela det mänskliga arvsanlaget idetalj kartläggs, leder nu till ökade kunskaper. Ytterligaremöjligheter till missbruk kan därmed skönjas för framtiden.Kunskap om de mänskliga arvsanlagen skulle kunna användas förutveckling av stridsmedel som selektivt riktades mot grupper avmänniskor med vissa genetiska egenskaper. I projektet deltarforskare från hela världen, även från Sverige.Utskottet noterar att denna snabba vetenskapliga utvecklinginom det biotekniska området och möjligheten att medgenteknikens hjälp tillverka nya agentier för B-krigföring haruppmärksammats inom FN:s nedrustningsarbete.År 1991 gav FN:s tredje granskningskonferens för konventionenmot biologiska vapen en expertgrupp i uppdrag att utvärderamöjligheterna att kontrollera eller verifiera konventionensefterlevnad. Expertgruppen konstaterade att det finnstekniska möjligheter att kontrollera efterlevnaden av ochdärigenom stärka förtroendet för konventionen.Sverige har varit mycket aktivt i denna process. harinnehaft ordförandeposter för olika tekniska delar av arbetet iGenève och har anordnat internationellaarbetsmöten i syfte att mellan tekniska experter diskuteramöjligheter och problem med verifikation av B-vapenkonventionen.Utvecklingen av möjligheterna att ta fram genetiskt selektivavapen följs noga av () isamverkan med universitetsforskare.Risken för tillämpning av genteknologin på det militäraområdet väcker oro. Enligt utskottets uppfattning är detangeläget att man från svensk sida fortsatt verkar för attkonventionen mot biologiska vapen förstärks medkontrollmöjligheter samt att genteknologins framsteg inteanvänds för utvecklande av nya biologiska vapen.Därmed anser utskottet motion U405 (kds) yrkandena 1--2besvarad.I motion U405 (kds) yrkande 3 konstateras också att mycket avskyddsforskningen är hemlig. En motivering för sekretessen äratt inte oroa befolkningen och de egna soldaterna. Reglernarörande sekretessen för skyddsforskning behöver enligtmotionären ses över.Skyddsforskning rör ofta frågor om vapensystem och teknologiersom är under utveckling eller under införande. Det kan därförmånga gånger vara av väsentlig betydelse för rikets säkerhet atteventuella blottor i vår kapacitet att motstå de nya typer avhot, som är bland de främsta objekten för för svenskskyddsforskning, skyddas av sekretesslagstiftningen(sekretesslagen 2 kap. 2 §). Utskottet anser att de nuvarandesekretessreglerna på området är väl avvägda. Utskottet noteraremellertid också med tillfredsställelse att försvarsministern iriksdagen anfört att det finns anledning att i dessa frågor visaså stor öppenhet som möjligt samt att regeringen följer debattenpå området.Enligt utskottets uppfattning är möjligheten och önskvärdhetenav att direkt söka påverka sekretesslagstiftningen i andrastater synnerligen begränsad. De påverkansmöjligheter som stårtill buds är att ta upp frågan i samband med förhandlingar om enkontrollregim för B-vapenkonventionen.Utskottet anser därmed motion U405 (kds) yrkande 3 besvarad.4.10 Laservapen, FAE-vapen () m.m.I partimotionen U403 (s) yrkande 10 föreslås att regeringenskall verka för ett internationellt förbud mot antipersonellalaservapen, mot användning av FAE-vapen och för att clusterbombs förs in i konventionen om särskilt inhumana vapen.Utskottet konstaterar att verkat för ettinternationellt förbud mot antipersonell användning avlaserteknik och antipersonella laservapen.Utskottet konstaterar också att det är förbjudetatt använda multipelbomber (s.k. cluster bombs) på ett sådantsätt att de huvudsakligen drabbar civila och inte militära mål.Vid översynskonferensen för konventionen om särskilt inhumanavapen kommer bl.a. antipersonella landminor att behandlas.Enligt vad utskottet inhämtat avser också aktualiseraandra vapenkategorier vars verkningar bör bedömas ur etthumanitärrättsligt perspektiv såsom antipersonella laservapenoch sjöminor. Regeringen studerar vilka ytterligarevapenkategorier som bör bli föremål för initiativ. Till dennagrupp hör FAE-vapen.Därmed får motion U403 (s) yrkande 10 anses besvarad.4.11 m.m.I ett flertal motioner föreslås åtgärder avseendeantipersonella minor (truppminor). I motion U401 (s) krävsförbud mot export, import och produktion av dylika minor. MotionU402 (c) föreslår att skall verka för ett totalförbudmot tillverkning, handel och användning av personminor under1995 års översynskonferens av om särskiltinhumana vapen. Den socialdemokratiska partimotionen U403 yrkaratt skall verka för ett totalförbud mot tillverkning ochförsäljning av antipersonella minor samt att aktivtskall stödja minröjning i de värst drabbade länderna. Också imotion U407 (v) krävs att skall verka för ettinternationellt förbud mot export av landminor.Utskottet har tidigare i olika sammanhang, senast i betänkande1993/94:UU15, haft anledning att behandla den i många länderakuta frågan om utspridda, omarkerade landminor. harunder också deltagit i minröjningsprogram iflera av de värst drabbade länderna. har dock begränsademöjligheter, vad gäller såväl teknologisk kompetens sompersonell kapacitet, att bistå med minröjning under de speciellaförhållanden som råder i den typ av länder det oftast är frågaom. Det finns därför, enligt utskottets uppfattning, anledningatt på detta område sträva efter ett utökat internationelltsamarbete genom FN.Som exempel på pågående minröjningsinsatser kan följandenämnas.I har FN:s operation för humanitärt bistånd,UNOCHA, det verkställande ansvaret för minröjning. Medverksamhetens nuvarande omfattning beräknas det ta att röjavägar och stigar i landets östra delar. Vissa delar av landetkommer aldrig att kunna röjas, utan man får nöja sig med atthelt avstänga dessa områden.Såvitt avser har UNHCR bidragit med pengar tillminröjning i de norra delarna av landet. EU, som också bidrarekonomiskt, har det operativa ansvaret för de begränsadeinsatser som görs.Efter en tid av åtskillig osäkerhet om hur minfrågan skullehanteras kom minröjning i gång i genom enskildaorganisationer, vilka finansierades av UNHCR trots atthuvudansvaret åvilar UNTAC. Till stor del håller verksamheten påatt rinna ut i sanden, bl.a. beroende på oklarheter vad gälleransvarsfördelning och finansiering.I finns stora områden som på grund av mineringarinte kan bli beboeliga inom överskådlig tid. UNDP har ett slagssamordningsansvar för minröjning. Förutom projekt som bedrivsmed statligt stöd (bl.a. från ) bedriver också en radenskilda organisationer egna minröjningsprojekt.I de kurdiska delarna av har en av EU finansieradorganisation -- -- initierat ett program förutbildning av minröjare. Antalet minor är emellertid så stortatt man inriktar sig främst på att med varningsskyltar o.d.markera de farligaste områdena.Utskottet anser att den som lagt ut minor utan erforderligautmärkningar borde ansvara för minröjningen. Den civilbefolkningsom drabbas av effekterna är emellertid främst betjänt av attminröjning sker och att arbetet inte förhalas. Om de som lagt utminorna inte tar sitt ansvar löses problemet med minröjning bästmed gemensamma, av FN samordnade insatser.Minfrågan har såväl humanitära och nedrustningsaspekter somutvecklingsaspekter. Enligt vad utskottet erfarit är detemellertid så, att det inom FN-systemet saknas en instans församordning, där minfrågan kan behandlas i sin helhet. Motbakgrund härav är det utskottets uppfattning att de övergripandeaspekterna på minröjningsfrågan kunde tas upp samlat för attinom FN-systemets ram få till stånd en samordning.Med det anförda anser utskottet motion U403 (s) yrkande 9(berörd del) besvarad.Utskottet konstaterar att minfrågan ägnades betydandeuppmärksamhet under hösten 1993.Sammanlagt antogs fyra resolutioner i ämnet. Församlingenuppdrog åt FN:s generalsekreterare att utarbeta en rapport omhur de problem som orsakas av landminor skall lösas(A/RES/48/7). En studie skall göras rörande barn i väpnadekonflikter, särskilt offer för landminor (A/C.3/48/L.40). I enresolution (A/RES/48/75K) behandlas exportmoratorium, och i enannan (A/RES/48/79) behandlas konvention om särskiltinhumana vapen.I resolutionen om exportmoratorium, till vilken varmedförslagsställare, uppmanas alla länder att inte exportera"antipersonella minor som kan förorsaka stor fara förcivilbefolkningen". Enligt utskottets uppfattning är detväsentligt att denna typ av minor ställs i centrum eftersom detär den som förorsakat det största lidandet i berörda länder.I aktuell FN-resolution behandlas handeln med antipersonellaminor på så sätt att en exportreglering (moratorium) förordas.Enligt utskottets uppfattning talar mycket för att detta är ettlämpligt förfaringssätt.Utskottet konstaterar i detta sammanhang att sådana minor intehar tillverkats i , varför någonexport inte är aktuell. Som försvarsutskottet framhåller i sittyttrande har någon export inte förekommit de senaste 20 åren.Något utförseltillstånd kommer tills vidare inte att medges försådana minor som avses i den aktuella FN-resolutionen.För att tillverka krigsmateriel i krävs särskilttillstånd av regeringen. Den svenska krigsmateriellagstiftningeninnehåller också ett principiellt exportförbud för allkrigsmateriel. Först genom regeringens beslut i varje enskiltfall ges tillstånd till export. Regeringen har deklarerat även fortsättningsvis avser vara restriktiv medtillståndsgivning för alla typer av minmateriel, beaktande attdessa vapensystem kan medföra stora risker förcivilbefolkningen. Utskottet välkomnar detta och förutsätter attdet innebär ett totalstopp för export av antipersonella minoroch även komponenter särskilt avsedda att ingå i sådana minor.FN:s konvention om särskilt inhumana vapen, antagen 1980,omfattar förbud och begränsningar vad gäller användningen iinternationella konflikter av vissa särskilt inhumana,konventionella vapen. Konventionen är uppbyggd som enramkonstruktion med därtill fogade tre protokoll.Protokoll II behandlar landminor, försåtvapen och liknandeanordningar, som används i landkriget. Här anges bl.a. atturskillningslös användning av minor är förbjuden. Skulle det blinödvändigt att använda minor eller liknande mot mål inombefolkade områden stadgas särskilda restriktioner vidutläggningen för att skydda civilbefolkningen. Metoden attfjärrutlägga minor får endast användas mot ett område som i sigutgör ett militärt mål eller som innehåller militära mål.Protokollet anger de särskilda försiktighetsmått i form avprotokollföring eller anordning för självdestruktion som skalliakttas.Enligt protokollet skall parterna i en konflikt protokollföraläget på alla förplanerade minfält och områden med försåtvapen.Parterna skall behålla alla minprotokoll och efterfientligheternas upphörande överlämna protokollen till andraparten -- bestämmelsen gäller dock inte undantagslöst.Som påpekas i försvarsutskottets yttrande har konventionenrörande användningen av vissa särskilt inhumana, konventionellavapen i internationella konflikter (vilken till dags datoratificerats av 41 stater och undertecknats av ytterligare 22)inte i alla avseenden fått avsedd effekt och framför allt intehindrat en urskillningslös minkrigföring i många länder undersenare år. ser mot denna bakgrund positivt påatt konventionen nu blir föremål för en översyn.Som utrikesutskottet tidigare konstaterat har agerataktivt när det gäller att få till stånd en översyn av 1980 årsFN-konvention om särskilt inhumana vapen. Det har fastställtsatt en översynskonferens kommer att hållas . Ettförsta förberedande möte ägde rum --,det andra mötet äger rum den 16--och det tredjeförberedande mötet är inplanerat till den 8--20 augusti.Utrikesutskottet delar försvarsutskottets uppfattning att enöversyn av konventionen är angelägen. Utskottet vill ocksåbetona att bör verka för ökad anslutning tillkonventionen.Utvecklingen har visat att det föreligger ett stort behov avatt dels skärpa konventionens materiella regler vad avseranvändandet av antipersonella minor, dels göra konventionengällande under s.k. interna väpnade konflikter. 1980 årskonvention är inte formellt tillämpbar på denna typ av konfliktoch det är, som framgått ovan, framför allt i länder som hardrabbats av interna väpnade konflikter som de antipersonellaminorna utgör ett allvarligt hot mot civilbefolkningen.Enligt utskottets uppfattning bör konventionen utsträckas tillatt täcka även interna konflikter.Utskottet anser att i samband med översynskonferensenbör klargöra att ett internationellt totalförbud motantipersonella minor utgör den enda verkliga lösningen på dethumanitära problem användningen av minor ger upphov till.Sverige bör härvid lägga förslag med syfte att få till stånd ettsådant förbud.Med anledning av motionerna U402 (c), U403 (s) yrkande 9berörd del och U407 (v) yrkande 9 bör således detta gesregeringen till känna. Utskottet betraktar motion U401 (s)yrkandena 1--3 besvarad med vad utskottet anfört.4.12 Internationell vapenhandel m.m.I ett flertal motioner föreslås åtgärder för att begränsa ochkontrollera den internationella vapenhandeln.Utskottet konstaterar inledningsvis att långsiktigamål på nedrustningsområdet -- globalt och regionalt -- är attminska rustning och rustningskostnader avseende alla vapenslag.Ökad öppenhet på militärområdet tjänar som enförtroendeskapande åtgärd. var, som nämndes i utskottetsföregående betänkande om säkerhet och nedrustning (bet.1992/93:UU19), medförslagsställare till resolutionen i FN:sgeneralförsamling 1991 om upprättandet av ett universelltFN-register för handeln med konventionella vapen.Sverige ser därför mycket positivt på beslutet om att upprättaett FN-register om handel med konventionella vapen, vilket kanförväntas öka öppenheten avseende vapenhandeln. Det beslut somfattats av innebär också att frågan om enutvidgning av registret kommer att prövas. böreftersträva bindande åtaganden från samtliga medlemsstater attansluta sig till registret.I inledningsskedet är det angeläget att stärka efterlevnadenav beslutet. En första rapportering skedde ochavsåg då uppgifter om 1992 års export och import av tyngrekonventionella vapen. har lämnat underlag tillFN-registret . Totalt rapporterade 83 länder under1993. Av övergripande betydelse är att få samtliga FN:smedlemsstater att rapportera. Enligt utskottets uppfattning kandet, när ytterligare erfarenheter vunnits, finnas skäl att prövafrågan om en utökad ambitionsnivå.Sverige deltar även aktivt i motsvarande arbete inom ESK:ssäkerhetsforum i och i i Genève.Det bör i sammanhanget också noteras att bedriver ettuppmärksammat arbete på området.Efter --1991 framträdde hos många länder enpolitisk vilja att skapa en större internationell insyn i ochkontroll över vapenhandeln. Detta manifesterades i uttalanden avEG-länderna, de fem permanenta medlemmarna i FN:s säkerhetsrådoch inom den europeiska säkerhetskonferensen. Den främstauppmärksamheten riktades främst mot den konventionellavapenhandeln. Det ovan nämnda FN-beslutet skall ses i dettaperspektiv.Emellertid förekommer också ett samarbete, i vilket Sverigedeltar, för att förhindra spridning av produkter och varor somkan användas för tillverkning av kärnvapen (Nuclear SuppliersGroup, NSG), missiler och missilteknologi (Missile TechnologyControl Regime, MTCR) samt kemiska och biologiska vapen(Australiengruppen).Därmed får motionerna U403 (s) yrkande 7, U407 (v) yrkandena7--8, U410 (fp) yrkande 3, U413 (s) yrkande 1 samt Sf622 (v)yrkande 3 anses besvarade.4.13 Överföring av militära resurser till andra ändamål m.m.I den socialdemokratiska partimotionen U403 (s) yrkande 6föreslås svenska initiativ i FN och ESK i syfte att få tillstånd minskade utgifter för militär rustning och motsvarandesatsningar på FN:s förebyggande åtgärder. Motion U410 (fp)yrkande 2 kräver att en plan för omställning från militär tillcivil produktion (konvertering/conversion) utarbetas.Som utskottet tidigare konstaterat i olika sammanhang (senasti bet. 1992/93:UU19), har drivit frågorrörande omställning från militär till civil produktion. Särskilthar därvid sambandet mellan nedrustning och utvecklingframhållits. Sålunda genomfördes på initiativ av ochandra nordiska länder --1981 en FN-studie undersvenskt ordförandeskap rörande sambandet mellan nedrustning ochutveckling.I enlighet med rekommendationerna i nämnda studie har densvenska regeringen genomfört en nationell uppföljningsstudie(Med sikte på nedrustning, SOU 1984:62, 1985:43). Denna studie,som därefter i engelsk språkdräkt distribuerades till FN:ssamtliga medlemsstater, behandlar bl.a. möjligheterna att i ennedrustningssituation ställa om försvarsindustri tillcivil produktion.En särskild interdepartemental arbetsgrupp har sedermera, irapporten politik för nedrustning och utveckling(Ds 1988:19), övervägt rekommendationerna i anslutning tillFN:s konferens om sambandet mellan nedrustning ochutveckling. I nämnda konferens deltog sammanlagt 150 stater.Dessa enade sig om ett slutdokument, vilket bl.a. innehöll enprincipdeklaration och ett allmänt formulerat handlingsprogram.På grund av den politiska situationen i slutet av 1980-taletmöttes försöken att driva frågan vidare i FN-sammanhang ej avnågon påtaglig framgång.Under senare tid har frågan om omställning av militärproduktion för civila ändamål ånyo aktualiserats från svensksida. Enligt utskottets uppfattning bör det svenska östbiståndeti vissa avseenden ses som bidrag till en dylik omställning.Detta gäller exempelvis delar av arbetet röranderustningskontroll och kärnsäkerhet i det forna Sovjetunionen.Utskottet har närmare redogjort för detta i betänkande1993/94:UU16.Konverteringsprocessen från militär till civil produktion höri sin praktiska tillämpning intimt samman med reformer ochstrukturrationalisering av näringsliv och industri. Ett viktigtinslag kan vara att söka koppla ihop företag från ochett annat land som har intresse av att samarbeta på vissaproduktområden. Stöd till konverteringsprocessen utgör ettsärskilt angivet område inom ramen för samarbetet med länderna iCentral- och . bidrar till denna på flera sätt.Sverige kommer att bidra med totalt till deforskningscentra som skall upprättas i och i syfteatt skapa anpassade arbetsuppgifter till de f.d. sovjetiskaexperterna på massförstörelsevapen.Enligt vad utskottet inhämtat har SwedeCorp givits ettsärskilt ansvar att identifiera möjliga stödinsatser i samarbetemellan ryska och svenska företag. Under ledning avInnovationsinstitutet och i samarbete med den tekniske attachéni pågår således en sökprocess i syfte attidentifiera intresserade svenska och ryska företag ochprodukter. Genom symposier som hållits i samarbete med ryskaingenjörsvetenskapsakademien har ett antal företag ochhögteknologiska produktområden identifierats som intressanta attbearbeta vidare. undersöker härvidförutsättningarna för ett samarbete som syftar till attkonvertera S:t försvarsindustri (Kirovverken).Avsikten är bl.a. att inleda produktion avkomposteringsanläggningar.I finansierar SwedeCorp ett mindre stöd till den svenskagruppen Swenesco, som organiserar samarbete mellan svenska ochryska tekniker, ekonomer och studenter för att utarbetaproduktionsplaner för det ryska företaget , som befinner sigi en konverteringsprocess.Erfarenheterna visar, enligt SwedeCorp, att bristenpå kapital och patentfrågan utgör konkreta problem. Därfördiskuteras, ännu mycket preliminärt, olika möjligheter att bidratill en riskkapitalfond för konverteringsändamål -- förutsattkapitalinsatser från svenskt näringsliv.Stöd har också genom den bilaterala konsultfonden vid EBRDlämnats till bl.a. de ovan nämnda Kirovverken i mindre stöd har genom också lämnatstill ett symposium i vars tema var möjligheter tillsamarbete mellan andra europeiska stater och inomhögteknologi och konvertering av militärindustri för civilproduktion.Konvertering och konverteringsproblematik på central nivåingår slutligen som en delkomponent i ett rådgivningsprojekt somFinansdepartementet genomför tillsammans med ryska finans- ochekonomiministerierna.Även om problemen delvis är annorlunda och av helt annandignitet nämns ofta i samband med frågan omomställning. Genom Ingenjörer mot kärnvapen bidrar t.ex.till ett omställningsprojekt vid Tallinna meretehas (f.d."varv nr 7") i Tallinn.I de två här aktuella motionerna krävs åtgärder från svensksida.