bet · GH01NU22 · 1994-05-05 00:00:00 — Anmälan om import eller export av elskall inges till Svenska kraftnät.Kontroll av nätverksamhetDet är ett samhällsintresse att nätverksamheten regleras föratt säkerställa att den bedrivs rationellt och effektivt, sägsdet i propositionen (avsnitt 10).För att minska risken för s.k. korssubventionering mellanproduktion av och handel med el -- elverksamhet -- ochnätverksamhet bör det ställas krav på att dessa verksamheterbedrivs i skilda företag. En juridisk person som bedriverproduktion av eller handel med el skall således inte få bedrivanätverksamhet.All nätverksamhet skall enligt förslaget särredovisas, bl.a.för att det därigenom skall skapas förutsättningar för eneffektiv tillsyn. Vidare anses riskerna för korssubventioneringdärmed minska. Den som bedriver nätverksamhet och annanverksamhet inom samma rörelse skall redovisa nätverksamheten somen särskild ekonomisk rörelsegren. Särredovisningen skall ske ienlighet med bestämmelserna i bokföringslagen (1976:125) och 11kap. aktiebolagslagen (1975:1385). Regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, nätmyndigheten föreslås kunna utfärdaföreskrifter om de övriga redovisningskrav som lämpligen börställas på nätverksamheten. Regeringen bör också kunnaföreskriva om undantag från bestämmelserna. Revisor hos den sombedriver nätverksamhet skall enligt förslaget särskilt granskaredovisningen av nätverksamheten. Revisorn skall åläggas attårligen i ett särskilt intyg avge ett utlåtande, vilkettillsammans med bl.a. årsredovisningen skall inges tillnätmyndigheten.En viktig del i den föreslagna nätmyndighetens tillsynsarbeteär att bedöma skäligheten i nättariffer och övriga villkor förnättjänster, sägs det i propositionen. Vid bedömningen av ennättariffs skälighet skall särskilt beaktas konsumentintresset.Hänsyn skall dessutom tas till krav på en rimlig avkastning inätverksamheten. bör enligt regeringen ,efter kontakter med nätföretagen, redovisa de faktorer somkommer att ligga till grund för myndighetens skälighetsbedömningav nätverksamheten. Branschinriktade råd och anvisningar frånnätmyndigheten kan förutsättas komma att ha stor betydelse iutvecklingen av god redovisningssed för nätverksamhet.NätmyndighetenSom tidigare redovisats skall det inrättas en särskildmyndighetsfunktion -- nätmyndigheten -- för tillsyn avnätverksamheten. Syftet med dess verksamhet är att skapaförutsättningar för låga priser och en hög servicenivå och attsäkerställa att näten upplåts på ett sätt som gagnarkonkurrensen, anförs det i propositionen (avsnitt 11).Nätmyndigheten skall vara tillsynsmyndighet beträffande ellagensefterlevnad, utom i frågor som rör elsäkerhet, därElsäkerhetsverket är tillsynsmyndighet. Myndighetens uppgifterkan indelas i fem huvudgrupper, nämligen normgivning, prövning,koncessionsgivning, uppföljning samt information och rådgivning.Nätmyndigheten föreslås även få ansvaret för demyndighetsuppgifter som följer av den föreslagna lagen om handelmed el, m.m. Den nuvarande skall upphöra.Regeringen begär godkännande av det som förordas omnätmyndighetens verksamhet.Närings- och teknikutvecklingsverket () föreslås varanätmyndighet enligt ellagen. Verksamheten bör starta den 1 juli1994. behöver för ändamålet ytterligare ca 18årsarbetskrafter, anser regeringen. Med de 12 årsarbetskraftersom har avsatts för arbete med koncessionsfrågorm.m. enligt den nuvarande ellagstiftningen innebär det atttotalt 30 årsarbetskrafter beräknas för det nyaverksamhetsområdet.Medel för verksamheten skall anvisas över statsbudgeten.Verksamheten, som för /95 har kostnadsberäknatstill , skall finansieras genom en årlig avgift-- nätavgift -- som betalas av innehavare av nätkoncession.Avgiftssystemet föreslås träda i kraft den 1 januari 1995.Regeringen avser att senare lägga fram förslag om ett sådantavgiftssystem. För att finansiera verksamheten under periodenden --, innan det föreslagnaavgiftssystemet träder i kraft, skall besparingar göras inomNUTEK:s verksamhetsområde. För att täcka kostnaderna för den nyamyndighetsfunktionen föreslås att skallanvisas för nästa budgetår utöver de medel som harföreslagits i budgetpropositionen och som harbeslutat om (prop. 1993/94:100 bil. 13, bet. Regeringenbegär också godkännande av det som förordas omprinciper för avgiftsfinansiering av nätmyndighetens verksamhet.Kommunal elverksamhetAlla distributionsföretag bör, enligt regeringens uppfattning,kunna verka på likvärdiga villkor på den avregleradeelmarknaden. För kommunala elföretag bör därför, sägs det ipropositionen (avsnitt 12), konkurrensvillkoren under vissaförutsättningar göras likvärdiga dem som gäller för övrigaföretag på marknaden.Kommunal produktion av och handel med el som drivs iprivaträttslig form -- i regel aktiebolag -- skall undantas frånden s.k. lokaliseringsprincipen enligt kommunallagen (1991:900)och få bedrivas på affärsmässig grund i stället för mediakttagande av den s.k. självkostnadsprincipen -- som inte ärlagfäst men utvecklad i rättspraxis -- och den s.k.likställighetsprincipen enligt nämnda lag. Även kommunalproduktion och distribution av fjärrvärme och naturgas som drivsi privaträttslig form bör i likhet med elverksamhet få bedrivaspå affärsmässig grund, sägs det.Sådan verksamhet som bedrivs med undantag frånlikställighets- och självkostnadsprinciperna skall särredovisasfrån annan verksamhet, anförs det i propositionen. Kommunalnätverksamhet skall få bedrivas utan hinder avlokaliseringsprincipen om det sker i geografisk närhet tillföretagets nätverksamhet i den egna kommunen.ÖverklagandeFörslagen till regler om överklagande redovisas i avsnitt 13 ipropositionen. beslut i koncessionsärendenenligt ellagen om bl.a. beviljande och överlåtelse avnätkoncession samt ändring av gränser för nätkoncession förområde skall kunna överklagas till regeringen. Övriga beslutenligt ellagen av nätmyndigheten skall kunna överklagas tillallmän förvaltningsdomstol.Nätmyndighetens beslut enligt lagen om handel med el, m.m.såvitt avser frågor om leveranskoncession skall enligt förslagetkunna överklagas till regeringen, utom vad gäller beslut omkoncessionshavarens leverans- och inköpsskyldighet, beslut omprisreglering samt beslut om föreläggande för koncessionshavarenatt iaktta sina skyldigheter. Sådana beslut skall få överklagastill allmän förvaltningsdomstol.Ikraftträdande m.m.I propositionen (avsnitt 15) meddelas att olika förslag tilltidpunkt för införande av elmarknadsreformen har framförts. Förett snabbt genomförande talar, enligt regeringen, både denfortgående vertikala integrationen inom elsektorn och det faktumatt marknadens aktörer i många fall redan förbereder sig för enelhandel med konkurrens. Lagförslagen föreslås därför, somtidigare nämnts, träda i kraft den 1 januari 1995.Regeringen anser inte att någon regel om ersättning tillnuvarande koncessionshavare till följd av de föreslagnaändringarna i ellagen bör införas i ellagen. De föreslagnaändringarna innebär inte på något sätt att koncessionshavarensmöjligheter att bedriva kraftproduktion hindras eller inskränksutan följden av ändringarna blir att innehavaren blir utsatt förkonkurrens vad gäller elleveranser inom sitt område, konstaterasdet i propositionen (avsnitt 14).MotionernaAvslag på propositionen -- krav på parlamentarisk beredningI fyra motioner yrkas avslag på propositionen. I två av dessakopplas avslagsyrkandet till en begäran om att en parlamentariskberedning skall tillsättas. Ytterligare två motioner innehållerockså krav på en parlamentarisk utredning.Regeringens förslag är ett gigantiskt experiment därkonsekvenserna inte är kända, hävdas det i Socialdemokraternaspartimotion /94:N23. Propositionen innehåller en tekniskjuridisk-administrativ genomgång av hur -- inte om -- en s.k.avreglering av elmarknaden skall genomföras, heter det vidare.Motionärerna anser att det i propositionen saknas analyser avkonsekvenser av reformen. De menar att det inte finnstillräckligt underlag för att nu fatta beslut i dennaför så viktiga fråga. Enligt motionärerna måste fråganom elmarknadens avreglering ses i ett större energi-, miljö- ochnäringspolitiskt perspektiv.Det mest effektiva sättet att hantera den rådande osäkerhetenom energipolitiken anges vara att tillsätta denparlamentariska beredning som Socialdemokraterna harföreslagit. Denna beredning skulle vad gäller avregleringen avelmarknaden behandla frågeställningar inom följande fem områden:Ideologisering: Regeringens privatiseringsambitioner, därprivatisering enligt motionärerna synes vara ett mål i sig, hargett frågan om avreglering av handel med el en ny dimension,sägs det i motionen. har sålunda satts upp på dens.k. privatiseringslistan.Anknytningen till utvecklingen inom EU: Utvecklingen moten fri elhandel inom EU har stannat av, konstateras det imotionen. Detta betyder att den kanske viktigaste utgångspunktenför en förändring av reglerna för den svenska elmarknaden intelängre föreligger, anser motionärerna.Energi- och miljöpolitiskt perspektiv: Enheter med lågrörlig kostnad, t.ex. kärnkraftverk, gynnas avregeringsförslaget, hävdar motionärerna. I propositionen berörsöver huvud taget inte hur nya energianläggningar skall främjas,sägs det vidare. Förslaget kan befaras försvåra uppnåendet av deenergipolitiska målen. Det är anmärkningsvärt att beskrivningarav miljökonsekvenser helt saknas i propositionen, ansermotionärerna.Näringspolitik: Det svenska näringslivet domineras avindustrier som är elintensiva, påpekas det. Det är troligt attavregleringen kommer att leda till kraftiga prisfluktuationer,vilket kommer att skapa osäkerhet för industrinsinvesteringsplaner, anser motionärerna. De menar att det intekan uteslutas att andra länder genom sin prissättning på elkommer att gynna den egna industrin. Denna näringspolitiskaaspekt på konsekvenserna av en ensidig svensk avreglering avelmarknaden måste, enligt motionärerna, belysas grundligt.Regionalpolitik: Det föreslagna systemet kan leda till enmycket stor spridning av elpriset i olika delar av landet,hävdar motionärerna. De anser att regeringens förslag inte ärtillräckliga för att skapa en rättvis tariffstruktur pålandsbygden. För att uppnå en sådan struktur måste, menar devidare, garantier skapas för en fortsatt säkerlandsbygdsdistribution.Liknande krav på avslag på propositionen och på enparlamentarisk beredning återfinns i motion 1993/94:N22 (s). Därtas särskilt upp förhållandena i . Motionärernabefarar att regeringsförslaget kommer att leda till storaprisskillnader mellan olika områden och att kommeratt drabbas av höga elpriser.Det behövs en parlamentarisk utredning för att klarläggakonsekvenserna av en avreglering av elmarknaden, anförs det imotionerna 1993/94:N17 (s) och 1993/94:N405 (s). I denförstnämnda motionen sägs att konsekvenserna av regeringensförslag är så långtgående att de är svåröverskådliga -- därförbehövs det en konsekvensanalys. I den andra motionen anges olikafrågeställningar som den begärda parlamentariska utredningenskulle behandla. De gäller bl.a. kostnadsbilden förinvesteringar, skillnaden i elpris mellan glesbygd och tätorter,ett framtida sannolikt utländskt inflytande och de småelkonsumenternas situation.Även i partimotion 1993/94:N24 yrkas avslag påpropositionen. Partiet avvisar inte av principiellaskäl en avreglering av den svenska elmarknaden. Det finns dockingen saklig anledning att forcera utvecklingen, anförmotionärerna och menar att regeringens förslag får ses som enideologisk markering. Den viktigaste energipolitiska uppgiftenär, enligt motionärernas mening, att avveckla kärnkraften. Detfinns, säger de, en uppenbar risk för att förslaget ipropositionen snarare försvårar än underlättar en omställning avdet svenska energisystemet från kärnkraftsproducerad el till ettuthålligt och leveranssäkert system. Motionärerna anser ocksåatt bör invänta ytterligare erfarenheter av de norskaoch brittiska avregleringarna innan genomgripande förändringargörs.Avslag på propositionen yrkas, slutligen, också i motion1993/94:N26 (nyd), med hänvisning till bristandebeslutsunderlag. Motionären instämmer i vad som sägs ipropositionen om vikten av ökad konkurrens på elmarknaden. Hananser dock att regeringen inte har tagit vederbörlig hänsyn tillalla de principiella frågor som måste analyseras och belysasinnan kan fatta beslut. Hur energipolitiskabeslut påverkas av regeringens förslag diskuteras inte, sägsdet. En annan principiell fråga som motionären saknar belysningav i propositionen är förutsättningarna för att elmarknaden, somkännetecknas av en oligopolsituation, skall kunnakonkurrensutsättas. Ytterligare frågor som bör klarläggas äreffekterna av ett eventuellt utländskt inflytande i svenskakärnkraftverk samt prissättningen vid export. Det bör därutövergöras en konsekvensanalys av hur regeringens förslag kommer attpåverka den enskilde elkonsumenten samt små och storayrkesmässiga avnämare, anser motionären avslutningsvis.Motionsyrkanden om små elproducenterFrågor rörande de små elproducenterna tas upp i fem motioner.Förslaget i propositionen får till följd att de storaaktörerna blir starkare och de små svagare, hävdas det i motion1993/94:N17 (s). Regeringens förslag om leveranskoncessionmedför att den dominerande leverantören kommer att få monopol,anser motionärerna. De föreslår tre typer av åtgärder för attstödja de små lokala elproducenterna. Den första innebär att denav regeringen föreslagna modellen för ersättning till de småproducenterna ändras så att ersättningen skall vara högre än förnärvarande, högre. Efter den av regeringen föreslagnaövergångstiden bör mottagningsplikten övertas av dendominerade leverantören i området för en period av ,anser motionärerna. Som en andra åtgärd föreslår de att detskall inrättas en statlig lånefond för finansiering av småskaligvattenkraft. Fonden skulle fram tillföras 900miljoner kronor, genom dels ett engångsbelopp på 200 miljonerkronor , dels ett årligt belopp på 100 miljoner kronorunder åren 1995--2001 från skatten på äldre vattenkraftverk.Slutligen föreslår motionärerna att det skall göras en översynav reglerna för befrielse från elskatt vid egenanvändning av elfrån egen produktionsanläggning och av definitionen påyrkesmässig distribution.Riksdagen bör besluta om en längre koncessionstid -- minst tioår -- och om att ett ersättningssystem liknande det somtillämpas i skall prövas, anförs det i motion1993/94:N19 (fp). Alla investeringar i anläggningar förproduktion av elkraft är långsiktiga, konstateras det imotionen. Det anses därför inte vara rimligt att som regeringenföreslår låta leveranskoncessionen vara så kort som . ITyskland finns en ny s.k. ströminmatningslag som innebärmottagningsplikt för el från vissa vattenkraftverk, påpekas det.Enligt denna lag erhåller en producent med en effekt upp till500 kW av fastställt försäljningspris i slutförbrukarledet.Vid en effekt mellan 500 kW och 5 000 kW erhålls avpriset. Denna modell bör prövas också i , ansermotionären.Riksdagen bör uttala att nätmyndigheten på ett aktivt sättskall stödja de små elproducenterna, t.ex. genom de allmänna rådsom skall utfärdas för beräkning av ersättning till småkraftproducenter, anförs det i motion 1993/94:N18 (c). Riksdagenbör också, enligt motionären, uttala att frågan om grundtrygghetför de små elproducenterna skall följas upp och inte,som sägs i propositionen, först i samband med treårsperiodensutgång. Eventuellt skulle en förlängd övergångsperiod om fem årkunna prövas, anser han. Tillkomsten av småskalig förnybarenergi och fortsatt drift av befintliga småproduktionsanläggningar måste ges goda förutsättningar, sägs deti motionen. De problem som kan förutses för de små producenternamed regeringens förslag är att dessa på en "fri" marknad intehar samma förutsättningar som större producenter och innehavarnaav leveranskoncessioner, anser motionären. Han hänvisar till attde små producenterna i ett flertal andra länder hartillförsäkrats ett garanterat pris.Även i motion 1993/94:N20 (kds) anförs att den föreslagnaövergångsperioden inte är tillräcklig. Vidare begärsförtydligande av statsmakternas mål för förnybar småskaligenergiproduktion. Erfarenheter från den norska avregleradeelmarknaden inger farhågor, säger motionären. Han anser att detär helt orealistiskt att tro att små elproducenter skall kunnakonkurrera med större leverantörer på en avreglerad elmarknad.En investering i små vind- eller vattenkraftverk har entidshorisont på 20--. Den föreslagna treårsperioden kommerdärför inte att skapa något gynnsamt investeringsklimat, menarmotionären. Han förordar att ersättningen skall knytas till denormala hushållstarifferna på sådant sätt att de småproduktionsanläggningarna kan vidmakthållas och förnyas.I partimotion 1993/94:N24 -- i vilken det, somtidigare nämnts, yrkas avslag på propositionen -- föreslås ocksåatt skall begära att regeringen lägger fram förslag isyfte att stärka de små elproducenternas ställning.Elproducenter med små anläggningar, företrädesvis för vindkraftoch vattenkraft, kommer att ha en betydelsefull roll iomställningsprocessen till ett nytt uthålligt energisystem,anförs det i motionen. Dessa producenter är i det nuvarandesystemet missgynnade, anser motionärerna. De menar att dessaproducenters ställning bör stärkas och att såväl deras möjlighetatt leverera el till nätet som kundernas möjlighet att välja demsom leverantörer bör förbättras radikalt.Motionsyrkanden om elkonsumenter i glesbygdFrågan om regeringsförslagets effekter på elpriserna förkonsumenter i glesbygd har tagits upp i de tidigare redovisademotionerna 1993/94:N23 (s), 1993/94:N22 (s) och 1993/94:N405(s), i vilka som nämnts yrkas avslag på propositionen ochföreslås att en parlamentarisk beredning skall tillsättas.Också i motion 1993/94:N25 (fp) aktualiseras denna aspekt.Riksdagen bör göra uttalanden dels om att glesbygden inte fårdrabbas av kostnadsökningar på nättariffdelen, dels om attfrågan om en försäljning av de lokala näten bör utredas, anförmotionärerna. Kommunerna i har vid flera tillfällenkrävt kompensation för vattenkraftsutbyggnaden, erinrarmotionärerna om. De hänvisar till att det i underliggandeutredningsmaterial har pekats på risken för att olika priser kankomma att råda i glesbygd och i tätortsområden. En lösning föratt komma till rätta med detta problem skulle, enligtmotionärerna, vara att sälja delar av lågspänningsnäten, delokala näten, som ägs av staten via till de berördakommunerna med sådana villkor att glesbygden inte skulle drabbasav kostnadsökningar på nättariffdelen.Motionsyrkande om elverksamhetEn ökad rätt för kommunerna att driva näringsverksamhet, somföreslås i propositionen, inger oro, anförs det i motion1993/94:N21 (m). Motionären menar att konkurrens på lika villkorförutsätter att all produktion och handel med el sker i privataföretag. De framlagda förslagen om en utökad kompetens förkommunala företag får inte leda till någon ny syn på offentligtbedriven näringsverksamhet, sägs det. Motionären anser attkonkurrensen inom den offentliga sektorn måste öka. Dettaförsvåras emellertid av att privata och offentliga företag intekonkurrerar på lika villkor; offentliga företag fårkonkurrensfördelar framför privata företag genom den kommunalabeskattningsrätten och kommunala borgensåtaganden, hävdarmotionären. Utgångspunkten borde därför vara att det offentligainte skall driva näringsverksamhet.Vissa kompletterande uppgifterEnergipolitisk kommissionFörslag i budgetpropositionen om anslag m.m. på energiområdetjämte motioner har utskottet behandlat i betänkande1993/94:NU17 om energipolitik. I nämnda betänkande har utskottetmed anledning av motioner i frågan beslutat föreslå att enenergipolitisk kommission skall tillsättas. Kommissionen, sombör vara parlamentariskt sammansatt, bör följa upp 1991 årsenergiöverenskommelse och analysera behovet av förändringar ochytterligare åtgärder.Kommissionen bör granska de pågående energipolitiskaprogrammen för omställning och utveckling av energisystemet.Vidare bör kommissionen göra en översyn av de energipolitiskastyrmedlen och studera resultaten från forsknings- ochutvecklingsinsatserna inom energiområdet. I kommissionens arbetebör också ingå att lägga fram förslag om program medtidsangivelser för omställningen av energisystemet.En viktig uppgift för kommissionen bör vara att följautvecklingen på den svenska elmarknaden. En säker och rationelltfungerande elförsörjning är, enligt utskottets mening, enförutsättning för en utvecklad industrination som Sverige.Utifrån sin analys bör kommissionen bedöma bl.a. det framtidabehovet av ny kraftproduktion och förutsättningarna härför.Utskottet anförde vidare att den föreslagna kommissionen ävenbör analysera frågor med anknytning till det här aktuellaförslaget om en avreglering av elmarknaden. I detenergipolitiska betänkandet hänvisades till att denna fråga förkommissionen skulle utvecklas närmare i föreliggande betänkande.De två betänkandena avlämnas samtidigt.Underlagsmaterial för propositionenRegeringen redovisar i propositionen (avsnitt 3) detutredningsmaterial som har använts som underlag förpropositionen. Detta omfattar följande:Ellagstiftningsutredningens delbetänkande Elkonkurrens mednätmonopol (SOU 1993:68),Svenska kraftnäts ,mäta och ta betalt för el,betänkande Monopolkontroll på enavreglerad elmarknad (SOU 1993:105),Departementspromemorian Utredningar om elmarknadsreformen (Ds1994:2) innefattande följande utredningsrapporter:(i) Allmänt om en stegvis avreglering av elmarknaden(upprättad inom ),(ii) Gränslös el -- export och import av el (,),(iii) Elmarknadsmodeller och konsekvenser -- om kraftbörs ochproduktionsoptimering (och , ),(iv) Om leveringssikkerhet på et avregulert svensk elmarked(),(v) Små kunder på en elmarknad i konkurrens (,EKAN-gruppen),(vi) Konsekvenser för miljön och energieffektiviseringen av enreformerad elmarknad (och , Försvaretsforskningsanstalt -- FOA, , iStockholm, , tekniska högskola),(vii) Elpriserna på en öppen elmarknad (,),(viii) Elprisnivå och elprisutveckling på en avregleradelmarknad (, ).Lagen om handel med el, m.m.I den föreslagna lagen om handel med el, m.m. har -- efterpropositionens avlämnande -- uppdagats en lagteknisk felaktigheti utformningen av 12 §. Enligt huvudregeln i 12 § första stycketmåste den elkund som vill köpa el från annan änkoncessionshavaren anmäla detta till koncessionshavaren leveransen påbörjas. Skälet till denna regelär att koncessionshavare måste få rimlig tid att anpassa sinainköpsavtal och den övriga verksamheten till ändradeförhållanden.I 12 § andra stycket stadgas att kunder som har leveransavtalmed reglerad uppsägningstid inte får köpa ström av annan förränavtalet har upphört. En sådan kund behöver inte anmälaleverantörsbyte i förväg enligt huvudregeln i förstastycket utan säger i stället upp avtalet i enlighet med dessbestämmelser om uppsägning.Flertalet distributionsföretag tillämpar gentemot sina kunderallmänna avtalsvillkor, utarbetade av bl.a. och . Enligt de avtalsvillkorsom gäller för lågspänningsleveranser -- AB-L-86 -- stipulerasbl.a. en uppsägningstid vid abonnemangetsupphörande. Huvuddelen av landets hushållskunder torde varabundna av dessa bestämmelser. Enligt den i propositionenföreslagna utformningen av 12 § andra stycket skulle flertaletav hushållskunderna, under åberopande av denna uppsägningstid,ha rätt att köpa el från annan än koncessionshavaren redan efter15 dagar i stället för den avsedda övergångstiden om sexmånader.Vid ett bifall till regeringens förslag och för att råda botpå det redovisade problemet bör vissa ändringar göras inyssnämnda bestämmelse i lagen om handel med el, m.m. Dennabestämmelse stadgar i sin föreslagna lydelse bl.a. attelkonsument som med koncessionshavaren har ett leveransavtal medreglerad uppsägningstid inte får byta elleverantör förränavtalet har upphört att gälla.