bet · GH01SfU12 · 1994-04-20 00:00:00 — Beslutet skallinte enbart grundas på ett medicinskt utlåtande, utan det skallgöras en rehabiliteringsprövning i reell arbetsmiljö av personersom har vana att anpassa arbetssituationer till människors olikaförutsättningar. Det behövs en vidgning, en mer allomfattanderehabiliteringsprövning.Jag tror också att det är viktigt med en bättre ekonomisktrygghet vid arbetslöshet, om vi inte skall få en fortsattnegativ utveckling av förtidspensioneringen, på det sätt som jagupplever nu finns. Jag tror dessutom att det är betydelsefulltatt vi också tar upp de ekonomiska incitamenten förarbetsgivare.Jag talade om att övergången från den korta sjukskrivningentill långtidssjukskrivningen bör få en annan uppläggning och entydligare koppling. Tyvärr tror jag, sett ur ett humanitärtperspektiv, att vi måste ha en lagstiftning som gör attarbetsmarknaden inte blir tudelad, utan att människor somtillhör de svagare grupperna och de som är funktionshindrade kanfå sin del av arbetsmarknaden. Annars är jag rädd för attutestängningseffekterna kommer att stärkas de närmaste åren.Det viktiga som jag vill peka på för utskottet är inte att vide senaste ett två åren har den här ökningen, utan det ärtrenden att ökningen ligger i mellangruppen och bland de yngrepersonerna.Jan : Det har pratats väldigt mycket om sambandetmellan förtidspensioneringen och arbetsmarknaden. Jag tänktebelysa det litet ytterligare genom statistik som jag har tagitfram helt nyligen.Varje prick som syns på diagrammet (bild) visar en svenskkommun. Ni kan se att de kommuner vi har i hopar siglängs en linje som ser ut att ha ett samband med något.På y-axeln har vi antalet förtidspensionerade i procent avalla 16--64-åringar. På den andra axeln har vi arbetslösa ochpersoner som är i åtgärder i procent av 16--64-åringarna. Det äroktober månad som avses här.Här ser vi att en kommun som har många personer arbetslösaeller i åtgärder av något slag med all sannolikhet också har enhögre andel förtidspensionerade. Vi kan se att det finns ettmycket starkt samband mellan sysselsättningsläget ochförtidspensioneringen. Det har alltid varit på det sättet.Det där kan vi också se om vi tittar på sjukförsäkringen. Ihögkonjunktur går sjukförsäkringssiffrorna upp, kostnaderna blirstörre, sjuktalen går upp, hjulen går för fullt i samhället. Ilågkonjunktur händer andra saker med sjukförsäkringen. Det finnsett starkt samband mellan alla de här grenarna.Om man tittar litet grand på vad som hände utomlands på70-talet, när man i släppte upp arbetslösheten tillnivåer som liknar dem vi har i numera, ser vi attföljande inträffade: Utgångsläget var en situation där man i degrupper som mest blir förtidspensionerade hade 55--64-åringar.Om vi tittar på männen i den gruppen ser vi att det var väldigtmånga män som hade en anställning . Det var inte såstor skillnad mellan och övriga länder i Europa.Men så fort arbetsmarknadsläget förändrade sig föll just denhär gruppen äldre bort från arbetsmarknaden. Tittar man 20 årsenare, 1990 ungefär, ser man att vi i fortfarande hadeen mycket stor andel av den här åldersgruppen kvar isysselsättning, medan den gruppen i alla andra länder med högarbetslöshet hade fallit bort i mycket mycket hög omfattning.1990 låg vi tillsammans med bäst i världen när detgällde att ha stora andelar av de äldre med i arbetskraften. Nuförändras detta mycket snabbt. 80-talets arbetsmarknad är intedensamma som 90-talets arbetsmarknad. ger sig alltdet vi byggde upp till känna på olika sätt. Alla debelastningsskador som utvecklades, och som då fortfarande fannsunder andra diagnoser, resulterar , i ett sämrearbetsmarknadsläge, i många fall i förtidspensioneringar.Vi ser också att åldersfaktorer och annat harpåverkat förtidspensioneringen i , men kostnaderna förförtidspensioneringen har , , legat stillapå av BNP. Men det som snabbt händer nu närarbetslösheten stiger är att kostnaderna ökar till avBNP. Vi har alltså en betydligt starkare ökning än vad somnågonsin har skett tidigare.Jag tror att man också kan säga att sambandet mellanarbetsmarknadsläget och det som händer med människor somförsvinner ur arbetsmarknaden egentligen är ännu tydligare änvad vi ser av de här siffrorna. Det vi vet är att islutet av 80-talet avskaffades möjligheten att förtidspensionerasig av arbetsmarknadspolitiska skäl. De siffror ni ser här visarändå att det finns ett arbetsmarknadspolitiskt skäl kvar i dagpå något sätt, även om det döljs bakom medicinska faktorer. Ärman litet krasslig, speciellt i högre ålder, kan man förmodligenmed medicinska diagnosers hjälp få en förtidspension. Men harman ett jobb i utsikt väljer man antagligen att stanna kvar idet jobbet så länge man någonsin kan. Skillnaden närarbetsmarknadsläget förändras blir att fler och fler utsätts fören situation där man prövar om inte möjligheten till ersättninggår att trygga på andra sätt, nämligen genom förtidspension.Jag tror att situationen med förtidspensioneringens ökningskulle ha varit ännu värre om vi inte hade gjort någonting annatpå företagen. Vi kanske inte har så stor kunskap om hur storomfattningen av detta är. Men i studier som har gjorts påenskilda företag kan man ganska tydligt se att det i deneddragningar som har skett på företagen är de allra äldstagrupperna som försvinner ganska snabbt. Men de försvinner integenom att företagen tar i anspråk, som man gjorde på t.ex.58,3-årstiden, samhällets resurser. Utan nu betalar man i ökadutsträckning av personal med garantipensioner och liknande. Jagskulle tro att om vi undersökte och försökte hitta statistik påhur många som har garantipensionerats, skulle vi se att det ären mycket stor ökning av antalet människor som försvinner,precis som skedde i , närarbetslösheten gick upp där.Vi kan också se på sysselsättningssiffrorna , för detviktiga är inte att enbart titta på arbetslöshetssiffrorna, utanman måste också titta på sysselsättningsläget som helhet. 1990hade vi den högsta andelen sysselsatta i procent av befolkningeni hela . Vi hade nämligen av befolkningen i arbete.På kort tid, till 1993, har vi alltså minskat den andelen till45 %. I den här gruppen är kanske hälften arbetslösa, men denandra hälften är människor som inte kommer in påarbetsmarknaden, människor som utestängs av olika skäl,människor som garantipensioneras och människor somförtidspensioneras med samhällets hjälp, som vi pratar om.Alla dessa faktorer tillsammans betyder en mycket kraftignedgång av antalet sysselsatta speciellt i dessa åldergrupper,kanske mer än vad vi kan förmoda. Att det nu statistiskt ser utsom att en del yngre eller medelålders människor har störreökning än andra beror förmodligen på att de allra äldstagrupperna hellre garantipensioneras än att man så att säga gårsamhällsvägen. Därför blir den statistiska effekten den attgruppen medelålders människor uppvisar en snabbare ökning.Det var några siffror som kanske kan hjälpa till vidbedömningen av ärendet.Hans Svensson: Jag begärde ordet för att besvara några avSigge Godins frågor. har bemött dem, men jagskall ändå göra en kort kommentar.När försäkringskassorna utifrån de resurser som var givna hadeatt öka aktiviteten på rehabiliteringsområdet, valde man att ökainsatserna på de långa sjukfallen och på att förhindra ellerbegränsa uppkomsten av nya långa sjukfall. Det har skett påbekostnad av en systematisk uppföljning av beslutadeförtidspensioner.Sigge Godin frågade om man har fört över resurserna. Enligtvår uppfattning har kassorna gjort det . Så det somvar utlovat skall vara genomfört.Kurt : Jag tänkte närmast utgå från de frågorsom innehöll önskemål om att vi fördjupar oss i arbetslöshetenseffekter. Vi har gjort en mycket begränsad, men dock,undersökning där vi har tittat på ett slumpmässigt urval av 100nybeviljade förtidspensionsfall. Då fann vi att blanddem som fått förtidspension var arbetslösa. När man jämförde dengruppen arbetslösa förtidspensionärer med andraförtidspensionärer, såg man att de arbetslösa tidigare varitgifta i större utsträckning än de övriga. Det fanns ett störreinslag av invandrare. Det fanns bland dem -- och det tycker jagär ganska intressant -- en mycket högre andel psykdiagnoser än ifråga om övriga förtidspensionärer. Framför allt var de åtta åryngre än övriga när de förtidspensionerades.Det här visar sig i statistiken på så sätt att de allrastörsta problemen har vi i åldersgruppen 30--. Jag tror då-- jag kan bara tro -- att där finns ett starkt samband medarbetslösheten. Det är, som alla förstår, inte minst ekonomiskt,väldigt dyra förtidspensioneringar.Något till om orsakerna till ökningen av antaletförtidspensionärer. Arbetslösheten har nämnts här, och jag troratt det är den enskilda faktor som bidrar mest. Det påverkar denenskilde individen. Vid arbetslöshet minskar för mångaalternativen till ekonomisk försörjning. Då är det lättare attgå över till sjukbidrag eller förtidspension. De har inte såmånga andra alternativ att välja bland. kan man nästanförstå den enskilda människan som försöker få en förtidspension.Det är också som mycket riktigt har sagts här -- även om vi påkassorna ibland försöker bevisa motsatsen -- att det, som detser ut , inte finns något som helst ekonomiskt intresse förföretagen att satsa på rehabilitering och att försöka fåtillbaka i produktionen dem som har varit sjuka under en långtid. Detta är ett grundläggande problem.Både när det gäller vården och när det gäller kostnaderna förförsäkringskassorna är det ett problem att vi har en mycketbegränsad erfarenhet av och kunskap om hur en så storarbetslöshet som påverkar våra försäkrade och patienterna.Man vet genom olika forskning att det finns ett starkt sambandmellan arbetslöshet och ohälsa, men vi vet inte riktigt hur detser ut, och vi vet framför allt inte -- vi har ingen erfarenhetav det -- hur man hanterar det. Det är ett annat problem.Vi kan konstatera en ökning av andelen psykdiagnoser. Det trorjag delvis är en effekt av den ökade arbetslösheten. Samtidigtkan vi också konstatera att vården hitintills har varit dåligtutrustad att ta hand om dessa. Den har varit inriktad på de merbesvärliga och komplicerade psykfallen. Men den här typen avpatienter, som vi får ganska många utav , har vården ingaresurser för att ta hand om. Därför satsar vi , med hjälp avDagmarpengarna, tillsammans med landstingen rätt mycket för attbygga upp kapaciteten.Jag tror att man skall nämna ytterligare ett problem. Vi skallerkänna att både vi och vården har underskattatmissbruksproblemen i grupperna förtidspensionärer ochlångtidssjuka och är nog ganska dåliga på att utreda och ta rättpå dem. Det är ett område som många kassor, enligt de uppgiftervi har fått in, nu tillsammans med men ocksåtillsammans med vården försöker satsa på.Vi gör också en mängd saker på försäkringskassorna. Vi ärlitet chockerade över utvecklingen av nybeviljadeförtidspensioner. Jag kan gärna återkomma till vad vi konkretgör, men jag kan redan nu säga att det pågår en hel delaktiviteter.Gerd Elmfeldt: Det har pekats på många förändringar påarbetsmarknaden. Vi från AMS håller med om att oerhört mångastora och svåra förändringar har ägt rum. Men att vi inomarbetsmarknadsmyndigheterna skulle låta bli att prioritera svagagrupper är något som absolut inte stämmer med hur vi arbetarinom . Vi har nästan uppemot900 000 personer anmälda på våra arbetsförmedlingar.Organisationen är byggd för att klara ungefär 300 000. Dettablir naturligtvis en oerhört ansträngd administration runtomkring detta. Självklart räcker vi som organisation inte tillför att göra ett så bra arbete som vi skulle vilja göra. Iblandkänns det som att det är vi inom arbetsmarknadsmyndigheterna somskall klara hela krisen oavsett hur det ser ut påarbetsmarknaden.Det står i våra riktlinjer att vi skall arbeta för ochprioritera svaga grupper och dem som löper risken att bliutförsäkrade. När vi följer upp hur vi arbetat med dessariktlinjer, kan vi konstatera att vi faktiskt proportionelltanvänt en större del av våra åtgärder för svaga grupper och fördem som riskerar att utförsäkras än för den stora gruppmänniskor som är anmälda på förmedlingen.Vi har haft större möjligheter att arbeta med rehabilitering idet här svåra arbetsmarknadsläget än när dethar varit hög arbetslöshet. Vi har haft möjligheter attfortsätta att lägga tyngd på rehabiliteringsfrågor. Bl.a. kanjag peka på att vi inom Arbetslivstjänster har arbetat men mängd långtidssjukskrivna, och tre av fem av dessa harkunnat återgå till arbete. Vi har också, trotsarbetsmarknadsläget, kunnat hjälpa fler arbetslösa personer ut iarbete, hjälpa med utbildning även dem som ärhandikappregistrerade hos oss.Vi har uppfattningen att förtidspensioneringen också ökarberoende på att är mer effektiv när det gälleratt ta itu med och diskutera de långa sjukskrivningarna. Där hardet skett en förändring inom . Jag tror att del av svårigheterna ligger också hos arbetsgivarna och iarbetsgivarnas ökade ansvar. Det är svårare att få svaga gruppertill anställning, man vågar inte riktigt, trots att vi faktiskthar arbetsmarknadspolitiska hjälpmedel för att få anställningartill stånd. Där har vi fortfarande utrymme att göra mycket.Bilden tycker inte jag är riktigt så pessimistisk som man serden från alla håll. Vi har också många andrautvecklingsmöjligheter att ta fasta på. Jag tror att man skullekunna öka samverkan i rehabiliteringsfrågor mellan de olikaintressenterna. Jag tror att man skulle kunna kräva att det vidsjukskrivning i ett tidigt skede skall finnas enrehabiliteringsplan. Det finns det inte , även om detta ärtanken.Jag tror att vi kan göra mycket när det gäller att se densjukskrivne som ett subjekt och inte bara som föremål förrehabilitering.Maud Björnemalm (s): konstaterade att detunder 80-talet var fler kvinnor än män som förtidspensionerades.Då undrar jag om man har studerat vilka rehabiliteringsinsatsersom gjordes för män respektive kvinnor. Jag utgår från attförvärvsfrekvensen var ungefär lika hög.Jag har även en fråga till , som i sitt anförandesade att läkarna tar stor hänsyn till om patienten har arbeteeller ej och att läkarna inte vill friskskriva tillarbetslöshet. Jag är väldigt förvånad över att inteLäkarförbundet reagerade på det påståendet. Finns det belägg fördet?Margit (): Såvitt jag har förstått hängerförtidspensioneringen ihop med två saker. Den ena är rentmedicinska skäl. Den andra är att arbetsmarknaden av en ellerannan anledning inte fungerar. Det kan vara renastrukturproblem, det kan vara konjunkturproblem.Om man från arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna ochäven från arbetsmarknadsmyndigheterna skulle prioritera, bordeman då inte se till att de som av arbetsmarknadsskäl harproblem, särskilt under dåliga tider, i första hand kommer in isystem som över försörjningsproblemen underarbetslöshetstiderna? På så vis skulle vi slippa att få in dem iförtidspensioneringssystemet, vilket faktiskt leder tillpermanent utanförstående från arbetskraften?Tyskarna har delat in grunderna för förtidspensionering i delsförvärvsoförmåga, dels arbetsoförmåga. Arbetsoförmåga uppstårsom följd av svår sjukdom, funktionshinder osv. som gör att maninte kan arbeta. Då får man en högre ersättning. Medförvärvsoförmåga avses sådant som gör att man har svårt attklara vissa arbetsmarknadsproblem, kanske under en begränsadtid. Då får man en lägre ersättning. På så vis skulle också vikanske kunna få ett vettigare system, precis som andra fråga gäller regelsystemet. Finns det något i våraförtidspensionsregler som leder till att det blir förmånligareatt få ut förtidspension än att göra någonting annat, t.ex.väldigt god kompensation om man har arbetat under kortare tidmen mycket intensivt, med en arbetsintensitet som skulle hållafram till ? Borde vi ändra reglerna i så fall? Finnsdet inte vissa kollisioner mellan avtalspensionering, ATP osv.som gör att när man kommer upp till åldrarna 60--65 är detväldigt mycket förmånligare att få förtidspension än attfortsätta att arbeta, inte minst i tider då vi har väldigt lågareallöneökningar?Karin (): Jag har en fråga tillLäkarförbundets representant . Hur ofta anlitasegentligen förtroendeläkarna av socialförsäkringsnämnderna? I defall som de anlitas borde man kanske ha mer läkarinslag iavgöranden? Är det något som man kan få synpunkter på?Kvinnorna bedöms annorlunda om de har hemmavarande små barn.Då är kvinnorna inte berättigade ens till en kvartsförtidspensionering. Gör man samma bedömning någonsin när detgäller män, som ju kan ha samma vårduppgifter i hemmet?Sedan en fråga till handikappförbunden. Det vore intressantatt höra er syn på reduceringen av förtidspensionen på grund avdeltagande i ideellt arbete.K G : Jag vill stryka under att när jag säger attförsäkringskassorna upplever att arbetsmarknadsmyndigheternaär avvisande, eller vilket ord jag nu använde, betyder det inteatt man från AMS sida prioriterade lågt, fastmer anser jag attdet är väsentligt att framhålla att vi är medvetna om densituation som arbetsmarknadsmyndigheterna har. En hörnsten i detnya sättet att jobba med rehabilitering och dylika ting är dennära samverkan mellan arbetsmarknadsmyndigheterna,och andra.Jag kan berätta att AMS, ,, ochArbetslivsfonden på högsta nivå har ett mycket nära samarbete.Vi har uppdragit åt en särskild grupp att göra en systematisköversyn över de förutsättningar som har givits förrehabiliteringsarbetet, för att vi skall kunna få ett underlagför att ta ställning till om vi skall föreslå statsmakternaomformuleringar och förändringar, med hänsyn till att vi ju frånbörjan formulerade förutsättningarna i ett helt annat arbetslägeän det vi har . Jag tycker att det är oerhört väsentligtatt stryka under att vi har ett grundläggande problem i att viskrev dessa förutsättningar i ett läge då många människor troddeatt vi aldrig mer skulle ha arbetslöshet i det här landet.Vidare vill jag kommentera ett par andra saker. Läkarna sadesta hänsyn till att folk har eller inte har arbete. Finns detbelägg för det? Ja, jag skulle nästan vara så slarvig att jagskulle säga att känd sak är så god som vittnad. Det är mycketsvårt, när man skall gå bakom det som faktiskt händer, attbevisa det. Här handlar det om subtila bedömningar i enläkar--patient-relation. Men jag anser att det vi vet från mångastudier av inte rent statistisk och numerisk art, men av andratyper av tillförlitliga studier, stödjer det påståendet.Nu sägs det att man på arbetsmarknaden skall ta hand om demsom av arbetsmarknadsskäl har svårigheter -- varinne på det. Då vill jag för min del påminna om att vi frånRiksförsäkringsverket har pekat på de olägenhetersom det innebär för sjukförsäkringen och för helavälfärdssystemet att vi har så stora skillnader mellansjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring, såväl vad gälleromfattningen av inkomster som är täckta som höjden påersättningen, osv. Jag nämnde mycket försiktigt i mittinledningsanförande behovet av harmoni mellan olika stödsystem.Det här behöver vi titta över, för annars kommer vi attfortsätta att ha ett övermäktigt tryck mot sjukförsäkringen.Gunn : redogjorde tidigare förden oro TCO känner för den utveckling som vi nu ser bådebeträffande 70-procentsnivån och beträffandeförtidspensionsutvecklingen. Det behöver jag inte återkommatill, inte heller de åtgärder som LO, och har vidtagitgenom hemställan till regeringen.Jag vill ändå i siffror fästa litet uppmärksamhet på vad enförtidspensionering innebär. Att förtidspensionera en 35-åringmed en årsinkomst på kostar fram tills vederbörandefyller 6 miljoner i förlorad produktion, 2,5 miljoner iförlorad arbetsgivaravgift och skatt och 3,3 miljoner i baraförtidspensions- och ATP-kostnad. Då har man inte lagt påavtalspensionerna. Därtill kommer socialt och mänskligt lidandeför vederbörandes familj m.fl. Där har mycketfint redogjort för arbetets sociala betydelse.Vi inom TCO har sagt att vi tycker att all förtidspensioneringi normalfallet i princip skall föregås av minst tre årssjukbidragsperiod, under vilken alla möjligheter tillrehabilitering skall uttömmas och dokumenteras. I dagslägetdokumenteras dåligt vad man har gjort, och alla säger att detinte går. Bara genom krav på bättre dokumentering skulle mankunna komma en bra bit på vägen. Dessutom anser vi attkostnaderna för sjukbidragsperioden borde hänföras tillsjukförsäkringen i stället för pensionssystemet, för att bättrese var kostnaderna hör hemma.Jag hade tänkt påtala en konsekvens för utskottet av vad dennya trefjärdedelsnivån inom förtidspensionssystemet innebär.Redan har vi fått ta emot flera samtal tll TCO-kansliet om attkassorna nu använder trefjärdedelsnivå i situationer somriksdagen inte kan ha avsett, som var inne på.Nu tittar man inte enbart på den försäkrades arbetsförmågarelaterad till arbetsmarknaden utan eventuell arbetsförmåga ihemmet. Detta leder framför allt till att kvinnor befinns ha enviss restarbetsförmåga i hemmet. På det sättet får hon endasttrefjärdedels förtidspension, trots att hon föreförtidspensionsbedömningen var helt sjukskriven, i många fallunder en lång tid.Gerhard tog upp en rad faktorer som han ansåg somhämmande och som visar varför förtidspensionsutvecklingen hartagit den fart den har tagit och vad som drivit på den. Vi harockså uppmärksammat att arbetsgivarperiod har lett till att degrupper som har svagaste hälsostatus har sorterats ut försteller inte släppts in på arbetsmarknaden.Det finns ytterligare en sak som det är väldigt viktigt attlyfta fram beträffande rehabilitering. är det så att om någonbeviljas rehabilitering och det efter rehabiliteringsperiodeninte finns ett arbete lämpligt för den rehabiliterade, då stängssjukpenningen helt enkelt. Detta i sin tur leder till att denenskilde har lätt för att överdriva sin sjukdom och inte viljamedverka till en rehabilitering inom möjligarehabiliteringsområden, beroende på att efter rehabiliteringengörs en snäv tolkning av den försäkrades arbetsförmåga mot etthopplöst arbetsmarknadsläge.TCO säger att sjukförsäkringsmedel skall kunna användas så attde stimulerar förebyggande arbetsmiljöarbete, rehabilitering ocharbetslinjen i socialförsäkringspolitiken i stället för tvärtom.Försäkringskassornas och Riksförsäkringsverketsrehabiliteringsarbete måste intensifieras och lagstiftarensintentioner efterlevas.Rehabiliteringsmedvetandet hos både arbetsgivare, allmänheten,vårdaktörer, medaktörer och fackliga organisationer måste öka.Framför allt måste äskade budgetmedel för rehabilitering samtbeviljade budgetmedel för rehabilitering användas, vilket integjordes under föregående budgetår.Företagshälsovårdens generella anslag har också tagits bort.Vi anser att medel från sjukförsäkringen bör föras över tillföretagshälsovårdens förebyggande arbete.De här sakerna har vi vidareutvecklat i ett material som heter"En robust socialförsäkring utvecklarsocialförsäkringssystemen".Jag skulle vilja kommentera fråga omrehabiliteringsinsatser för kvinnor. För några veckor sedanpresenterade en statistik som visade styckvis hade köpt fler rehabiliteringsinsatser för kvinnor,men man hade köpt billigare tjänster. Då vill jag fylla påBjörnemalms fråga: Är kvinnor billigare att rehabilitera än män?Vi fick en fråga från om hur parterna ser påinförande av förtidspension på två olika grunder. Jag tycker attdet vore lämpligt att den pensionsarbetsgrupp som sitter seröver hela pensionssystemet och presenterar ett förslag i frågansom vi kan titta på. Det kan bli en mycket intressantinfallsvinkel.Margit (): Jag sade inte att vi skulle göranågonting. Jag sade att man i har det systemet, och jagville ha uttalanden om det är bra eller dåligt.Eric Jannerfeldt: Jag skall fatta mig kort. Jag villkanske inte direkt svara på frågor utan mera bemöta ettpåstående om att arbetsgivarna inte längre har något ekonomisktincitament att driva rehabilitering. Det kan säkert stämma ivissa fall, men även för de arbetsgivare som har ekonomiskaincitament är rehabilitering väldigt svår.