bet · GH01JoU14 · 1994-02-24 00:00:00 — Om detkommer signaler om att kraven skall modifieras kan visjälvfallet diskutera själva provningsprogrammet, men skallvi ändå följa det som vi i alla fall i referensgruppen varrelativt eniga om, nämligen att vi 1995 kan ta upp en diskussionom ifall det första systemet kan godkännas.Sammanfattningsvis har jag tagit upp kontrollstationen och denribba vi har satt upp ur djurhälso- och djurskyddssynpunkt,vilken alltså inte direkt kan jämföras med burarna.Jordbruksutskottet har alltså sagt att inga försämringar får skenär det gäller djurhälsan, att näbbtrimning inte får ske ochatt medicineringen inte får öka. Jag upplever attjordbruksutskottets krav ligger på en högre nivå än var vi i dagbefinner oss. Vi behöver därför tid för att lära oss de nyasystemen och finna lösningar på de problem som ni kommer att fåhöra mer om senare i dag.Ragnar Tauson: Fru ordförande! Mitt namn är ,och jag är docent och försöksledare på institutionen förhusdjurens utfodring och vård på lantbruksuniversitet.Vi är tre forskare från SLU som skall berätta litet grandom vår forskning. Vi har tänkt lägga upp det som så, att jagförst redovisar de olika försök som pågår på de tre olikainstitutionerna och att var och en av forskarna sedan kommer attge kommentarer till sina resultat och också kanske ge synpunkterpå hur detta kan hanteras i fortsättningen.På min institution har vi djurskyddslagen som utgångspunkt.Där sägs att djuren skall kunna utföra naturliga beteenden ochskyddas mot sjukdom och onödigt lidande. Där sägs också att dealternativa systemen inte får innebära försämringar -- detkanske är onödigt att ta upp det i den här församlingen,eftersom det är ni i jordbruksutskottet som har uttalat detta,men jag tycker ändå att det är väldigt viktigt, och det är vårmåttstock.De projekt som pågår hos oss inbegriper studier av hälsa,beteende och produktion. Jag har rangordnat projekten efter denekonomiska satsning som har varit möjlig.Det första projektet kom i gång . Det innebäratt vi har vidareutvecklat olika alternativa system förlösgående höns, och vi har här burhöns som jämförelse.Anledningen till att vi gör en sådan jämförelse är de krav somfinns. Vi tittar på effekter av djurmaterial,fodersammansättning, etc. Försöket pågår på Lövstaförsöksstation. Det är det s.k. Marielundssystemet, ettmodifierat kontinentalt, schweiziskt system. Flera av er harvarit ute på Marielund. Också ett annat system, Lövstasystemet,används, men det har betydligt lägre beläggning. Kännetecknandeför de här systemen är att det finns olika våningar medgödselmattor där man tar ut gödseln. De här systemen harbetydligt högre beläggning än gammaldags system.På gården Marielund sattes den första anläggningen med ettsådant här system upp. Det var , och den byggdes 1987.Tillsammans med och iLund har vi studerat hur ett sådant här system fungerar på sikt.Agneta redovisade de stora variationer som förekommermellan omgångar, och det är väldigt typiskt. Vi tittar därför påsystemet såväl ur djurhälsosynpunkt och beteendesynpunkt somarbetsmiljösynpunkt. Jag återkommer senare till resultaten.Jag kan här nämna ett exempel på forskarnas svårigheter att fåmedel -- detta är ett problem som vi har allihop. ryckte i detta fall in med ett mycketbetydande bidrag, och utan detta hade nog inte projektet kommiti gång ekonomiskt sett. Det finns även andra finansiärer, men vifår alltså närmast lov att skapa ekonomiska lapptäcken. Manskall nog ha detta som bakgrund för sin uppfattning av omforskarna har hunnit långt eller inte.Det bedrivs också studier av smågrupper av höns av olika ras iett ekologiskt perspektiv. Det är ett samarbete mellan tvåforskare på HUV och , och de studerar verkligtgammaldags, traditionell hönshållning.Vi tittar på utveckling av sittpinnar och redesutnyttjande ismågruppssystem. Det gäller olika typer av modifierade burar. Pådetta sätt kan man snabbt skapa många replikat och säkerställaolika effekter på djurhälsan. För att undvika eventuellamissförstånd vill jag med en gång göra klart att de härmodifierade burarna inte skall jämföras med de burar med upptill 40 djur som man har tittat på i . Låt mig specielltpåpeka det.Vi genomför också en kartläggning av ett inhemskt djurmateriali system för lösgående djur i djupströbädd. Detta äger rum iHinseberg utanför , och det är ett samarbete mellan vårinstitution och husdjursförädlingen.Till slut är vi alltså också provningsansvariga förMarielundssystemet, som är ute i fältfasen.Det är vad som pågår, och allt detta sattes i gång 1987--88.På institutionen för husdjurshygien i bedriver man ettförsök som handlar om utrymmesbehov och beteende. Det syftartill att studera sambandet mellan avstånd mellan fåglar ochderas beteendeaktivitet samt hur beteendet påverkas av olikayta.Man studerar golvhållning och värphöns i ett s.k.voletagesystem, något som säkert Bo Algers kommer att berättamer om. Syftet är att bygga upp både praktisk och teoretiskkompetens kring den här typen av värphönshållning.Man tittar också på uppfödningen i de här systemen. Jag troratt det är något som i hög grad har glömts bort vid behandlingenav den här frågan. Djuren behöver alltså en speciell uppfödning.Det är inte så att det kommer en 16-veckors unghöna som ärfärdig, utan den skall födas upp på ett väldigt speciellt sätt.Man utvärderar nya inhysningssystem för golvhöns, och mantittar då på ett konventionellt golvsystem med förhöjdbeläggning. Detta görs i Götdala. Jag tror att en del avjordbruksutskottets ledamöter har varit där och tittat för intelänge sedan.Man tittar också på riskfaktorer för utveckling av bumble-foot(klumpfot) hos golvhöna/värphöns. Vi bedriver liknande projekt,då vi utvecklar sittpinnar och tittar på olika detaljer.Förekomsten av fotbölder är ju ett känt problem bland lösgåendehöns.Det finns också ett projekt som studerar fjäderhackning ochkannibalism hos värphöns i alternativa inhysningssystem. Syftetär att studera orsakerna till att fjäderhackning ochfjäderplockning utvecklas och att komma fram till hur man iframtiden skall kunna förebygga detta.Det bedrivs också ett projekt om sittpinnar och derasinflytande på beteendet, hur djuren upplever olika typer avplattformar och sittpinnar i de här systemen.I ett annat projekt studeras rationell värphönshållning enligtKRAV:s regler.Slutligen är man provningsansvarig för voletagesystemet, somär det andra systemet som är ute i provning.På institutionen för lantbrukets byggnadsteknik sysslar manframför allt med byggnadsfrågor och arbetsmiljöfrågor. kommer att tala om detta . Där arbetar man förJordbruksverkets räkning bl.a. med ett projekt angåendeutarbetande av normer för utvärdering av klimat ochluftföroreningar i nya inhysningssystem för värphöns. Manarbetar också med utveckling av ventilationssystem för utsugningav gödselgaser i inhysningssystem för lösgående värphöns. Ävendetta projekt finansieras av . Man har gjort enlitteraturstudie och funderar också på att starta försök medljus i värphönsstallar. Som ni alla känner till är det fr.o.m.nästa år krav på naturligt ljus i nya värphönsstallar. Det kanbli problematiskt. Man vill ha en utvärdering av effekterna avdet. Man arbetar också med arbetsmiljön. Arbetsmiljön är enoerhört viktig punkt. Det gäller luftkvalitet och ergonomi i nyainhysningssystem för värphöns. Det gäller effekter av olikatekniska åtgärder. Arbetsmiljöfonden betalar det projektet.Jag skulle nu vilja övergå till en redovisning av hur jag serpå våra projekt. Vi har ett antal problemställningar att ta handom och försöka finna lösningar på. Hur det ser ut omett antal år vet vi inte. Det är viktigt när man satsar ifortsättningen att veta vilka som är de största problemen.Jag vill visa er en bild från anläggningen ute i Marielund.Där kan man se att djuren är fint befjädrade. Vi har en sådanomgång just . Tyvärr är den inte särskilt representativ. Så ärdet i alla fall just nu.Jag vill också visa en bild där man kan se ett utbrott avfjäderhackning i ett Oli-fri-system. Det skulle lika gärna hakunnat vara Marielundssystemet. Problemet är att detta spridersig i ett system av detta slag. När det övergår i kannibalismfår vi ett verkligt djurskyddsproblem. De resultat som vi harkommit fram till är problematiska av djurskyddsskäl.Kloakkannibalism är någonting annat. Vi har själva en omgångdjur som har drabbats av det . Djuren börjar hacka i kloak.Det gäller speciellt bruna djur. Det slutar med att djuren drartarmarna ur det levande djuret, som förblöder och dör. Det göratt det blir våldsamma kast vad beträffar dödlighet. Det kan blidödlighetstal på . Det beror just påkloakkannibalism. Å andra sidan är talen väldigt låga ibland.Detta är mycket svårt att hantera. Om vi visste vadkannibalismen verkligen beror på vore vi hjälpta på vägen.Det har visats olika dödlighetstal från olika länder. I deländer vi har samarbete med har man gjort en jämförelse mellandjurhållning i bur och på golv. Det bästa svenska resultatet äri genomsnitt högre dödlighet. Det sämsta är högredödlighet. I kom en avhandling somvisar samma sak. Där har man haft tre system:Marielundssystemet, voletagesystemet och det holländskaTWF-systemet. Där har man också noterat en ökad genomsnittligdödlighet. Här döljer sig mycket stora variationer mellanomgångarna. I kom en undersökning för ungefär tre veckorsedan. Där har man undersökt näbbtrimmade djur och ejnäbbtrimmade djur. Man kunde då konstatera en genomsnittlig ökaddödlighet på jämfört med normalt i burar. Från komen ekonomisk redovisning . Där räknar manmed en ökad genomsnittlig dödlighet på i de alternativasystemen.Det är alltså samma tendens överallt. Det är i huvudsakkannibalism som är det stora problemet. Där måste man fåtillfälle att studera olika system mera, smågrupper osv. Manmåste också titta på olika djurmaterial, foderstruktur osv. Detfinns en uppsjö av olika idéer om vad som är ursprunget tillkannibalism. Problemet är att det sannolikt finns olikaanledningar till kannibalism i olika anläggningar.Parasiter anses vara något mindre allvarligt. Men vi kankonstatera att förekomsten av parasiter har lett ökad användning av medikamenter. Vi måste jobba mera mednaturlig immunisering. Jag tror också att vi måste komma framtill ett vaccin. på sitter här. Han kanske senare kan redovisa hur långt hantycker att vi har kommit med det. I ett av de system somförekommer i har 6 av 10 anläggningaranvänt någon form av medikamenter, i besprutning eller annanform, mot endo- och ektoparasiter, dvs. Vi kanske också måste jobba med biologisk bekämpningav kvalster, med rovkvalster, om det är möjligt.Arbetsmiljö -- damm och ergonomi -- är någonting man absolutinte får glömma. Det är människor som skall arbeta i dessasystem. Marielund är det enda system där man i en praktisktfungerande anläggning med full beläggning har mätt dammet. Manhar då kunnat konstatera vissa stora skillnader. Dammet ökarallteftersom aktiviteten ökar. är det nästan intenågon skillnad om man jämför med system med burhönshållning.Ni kanske också har hört talas om fotbölder ochbröstbensdeformationer. Vi har jobbat mycket med olika typer avsittpinnar. Det ser jag som det mest positiva . Man harfått ner dessa sjukdomar med . Det går säkert attkomma ännu lägre. Men vi är inte där ännu.I dag sitter våra burhöns tre stycken i varje bur. Det ställs,vad jag förstår, krav på sittpinnar också i fortsättningen.Jag vill påpeka att dessa problemställningar är avdokumenterat komplex natur. De har sysselsatt utländskforskning. Vi har haft mycket samarbete med fem sex olika länderom detta . Det visar att de inte har varitlättlösta. Jag vill också påpeka att vi sysslar med ettbiologiskt material, som varierar oerhört mycket mellan olikaomgångar. Jag vill göra en drastisk jämförelse och säga attdetta inte är som att ta fram en ny bilmodell. Det handlar omdjur, och de varierar oerhört. Det är viktigt att ta till sigdet när man bedömer hur långt man har hunnit.Jag nämnde de modifierade burarna, EMC-systemet. En anledningtill att vi tycker att det är värt att gå vidare med dessasystem är forskningsresultat som också bekräftats av en forskarei . Han har skrivit brev till ochdepartementet och uttalat sig om dessa system. Dödlighetenligger på 5--i de alternativa systemen. Den liggerpå i detta system. Det är en mycket bra siffra. Det ärinte troligt att den kommer att hålla sig genom alla omgångar.Den visar dock att detta är någonting man kan gå vidare med.Djuren kan sitta på pinne och lägga ägg i rede. Det sistnämndatror jag är det som djur saknar mest i en konventionell bur. Härhar de också möjlighet att sandbala. Befjädringen är ocksåbättre för höns i detta system. Alla problem är inte på långtnär lösta i detta system. Men det är naturligt att en forskaregår vidare med ett sådant system, när han får sådana resultat.Summan av det hela när det gäller fördelar med olika systemanser jag vara följande. De alternativa systemen har fördelar ioch med att de ger djuren större beteenderepertoar. De ger enstörre skelettstyrka. Det har vi och många andra funnit. De geren större rörelseyta. Detta är otvetydigt. Alternativet tillburarna är den lilla gruppen, för att inte få en spridning avkannibalism och ett så starkt tryck. Djuren kan bilda en litengrupp. De har ett starkt skydd mot parasiter. Det ger enacceptabel arbetsmiljö. Det ger också en god förutsägbarhet avresultaten: produktion, äggkvalitet, dödlighet, etc. Det ger engod äggkvalitet i fråga om smuts och knäckägg. Vi har minimalrisk för restsubstanser, i och med att vi i stort sett intebehöver använda sådant. Sedan gäller det om vi kan få fram ettsådant system som kan vara en kompromiss, där vi får så mycketsom möjligt av fördelarna med golvhönshållning och så litet sommöjligt av nackdelarna med burhönshållning.Bo Algers: Jag kommer från institutionen förhusdjurshygien på och skallredovisa litet av den forskning vi har bedrivit vidinstitutionerna. Den har varit upplagd så att vi på ett tidigtstadium, genom att studera internationell litteratur och genomegen forskning, försökt identifiera problemområden, för attsedan kunna koncentrera oss på de problemområden vi anser varamest angelägna.Jag skall inte gå in på detaljer utan hålla mig till det somär angeläget i dag.Vi har på uppdrag sysslat med utvärdering avny teknik för dessa djurbesättningar. En stor del av minframställning kommer att handla om de resultaten.När vi studerar besättningarna passar vi på att göra vissaklimatmätningar. Vi har ett tiotal besättningar medOli-voletagesystemet, som är ute i den s.k. fältprövningen. Vihar dessutom ett par avdelningar med ett system som heterVencomatic i en experimentell fas.Vi har gjort ammoniakmätningar i ett antal omgångar på olikagårdar. När det gäller ammoniak och koldioxid ligger demätningar vi har gjort under de gränsnivåer som talat om.Äggproduktion ingår i de gränsvärden som sattupp. En av gårdarna ligger under den gräns som satts upp. Detberor på en foderstörning, som gav upphov till ruggning hosdjuren. De slutade värpa och bytte fjäderdräkt, därav denminskade produktionen. Det var ett tekniskt fel i systemet.När det gäller fellagda ägg har en gräns på2 %. Vi har haft problem med fellagda ägg i två omgångar.Djuren var uppfödda i burar -- det gick då inte att få tag pådjur som var uppfödda i ett sådant system som krävs för dessaanläggningar. Vi fick därför problem med golvägg. Detta är ettvälkänt fenomen. Naturligtvis skall djuren födas upp i riktigasystem för att fungera väl.Vi har studerat förekomsten av olycksfall. Det har varit enganska hög frekvens av olycksfall i vissa omgångar, och då hardetaljer i inredningen inte varit riktigt rätt konstruerade. Vihar kunnat gå ut till tillverkaren och säga vilka felsom föreligger. Felen har rättats till, och sedan har man fåttner olycksfallen på en acceptabel nivå, enligt Jordbruksverketsgräns.Man kan också studera förekomsten av brutna klor. De resultatsom noterats har samband med de omgångar djur som råkade ut förmånga olycksfall. Djuren fastnade med fötterna och bröt mångaklor. I övriga omgångar har detta inte varit något problem.Vi har fått resultat från några jämförbara omgångar. I tvåav systemen har vi också några burrader. Vi kan alltså jämföra.Det skall sägas att burarna inte har högsta tillåtna beläggning,dvs. det sitter tre fåglar i varje bur, men burarna står inte såtätt som de skulle kunna göra. Inte i någon av burarna har vifunnit klonötare. Även där förekommer dock brutna klor.Hos en omgång djur har vi haft problem med fotbölder. Det ärsamma omgång där vi hade problem med brutna klor. Det är mycketmöjligt att dessa fenomen hänger ihop just i detta fall. Iburanläggningarna har vi inte haft några sådana problem.Hackskador på kam kan vara ett uttryck för aggression. Dettaär viktigt att studera. har vi haft storaproblem med det. Det var när den belysning som användes vidäggplockning i anläggningen hade lämnats tänd . Detillustrerar ett problem som jag anser vara mycket viktigt attnämna , nämligen problemet med bra, professionell skötselav dessa anläggningar. Det krävs för att de skall fungera och viskall få resultat som utvärderar själva anläggningen snarare änskötseln av anläggningen.Man kan också notera att hackskador inte har förekommit inågon större utsträckning hos de omgångar burhöns vi harstuderat.Bröstbensdeformationer har vi inte sett i någon störreutsträckning.Ett stort problem som redan har nämnts, också av AgnetaBrasch, är fjäderplockning. Oerhört många djur i dessaanläggningar blir nakna. Det är bara att konstatera attkonsekvenserna av den fjäderplockning som förekommer såväl iburar som i dessa anläggningar sprider sig på ett helt annatsätt i dessa anläggningar. Vi kan jämföra med buranläggningarnaoch se att de inte heller håller måttet , enligtJordbruksverkets gränsvärde. Det kan vara värt att komma ihågnär man diskuterar hur säkra olika system är.Dödligheten har varit hög i en del omgångar. Så har det varitäven i denna utvärdering av ny teknik. Faktorn kannibalism kanvariera ganska mycket. Utbrott av kannibalism ger naturligtvisen hög dödlighet.En gjord utvärdering i av 241 besättningar medgolvhållning visar på att det trots allt är möjligt att klaraganska låg dödlighet även i sådana anläggningar. Återigen måste man ställa sig frågan: Är detsystemet det beror på eller hanteringen av systemet, eller ärdet andra faktorer? Här finns andra faktorer som också kan varaväsentliga.Jag skall nu gå över till att tala om vad vi försökerkoncentrera oss på när det gäller forskningsinsatser . Fjäderhackning och kannibalismser vi som de helt dominerande problemen. Man kan konstatera attbeteendet fjäderhackning förekommer framför allt där det finnssittpinnar och viloplan. Vi kan i fältstudierna försökaidentifiera var detta problem förekommer för att se i vilketsammanhang vi skall studera det. Vi har ställt upp några frågorsom vi nu arbetar med: Hur vanligt är fjäderplockning ellerfjäderhackning? Hur många höns i en flock hackar? Under vilkaomständigheter sker det? Hur betedde sig den hackade hönan innanhon blev hackad? Är det samma höna som svarar för fjäderhackningoch kannibalism?Jag kan redan nu berätta om några resultat. Det har framgåttganska klart av studier som har gjorts att det inte är sammadjur som står för fjäderhackning och kannibalism. Vi måstealltså söka roten till dessa beteenden på olika håll.Det finns två sorters fjäderhackning. Det har vi kunnatfastställa så här långt i projektet. En sort skulle man kunnakalla för mjuk fjäderplockning, ofta mot sandbadande höna, ochär sannolikt inte ett patologiskt beteende utan ett naturligtbeteende. En annan sort skulle kunna kallas för hårdfjäderplockning. Den är oberoende av beteendet hos den utsattahönan och kan möjligen relateras till ätande. Det är bara denhårda fjäderplockningen som resulterar i att fjädrarna dras utoch försvinner från hönan. Det är bara ett fåtal hönor som utfördenna hårda fjäderplockning. Men det är inte samma hönor som ärkannibaler.Vi vill nu gå vidare med dessa studier. kan vikonstatera att det inte är någon större idé att försöka byggaupp ett system och se hur mycket fjäderhackning det blir där ochsedan bygga upp ett annat system och studera samma sak. Dåkommer vi aldrig fram till problemets kärna. Vi vill i ställetförsöka hitta roten till det hela. Jag vill dra en parallell medsvansbitning hos grisar. Man har försökt hantera svansbitninghos grisar genom att släcka ljuset i svinstallarna. Ett annatsätt är att klippa av grisarnas svansar. Med sådana åtgärderkommer man aldrig åt orsakerna. Man botar symtomen. Vi tror inteatt vi kan få vare sig burar, alternativsystem eller något annatsystem att fungera om vi inte angriper orsakerna till problemen.För att illustrera hur jag tänker vill jag visa en bild på enkycklinghjärna i genomskärning. I en sådan kan man identifieraolika nervcentra, bl.a. ett som vi för enkelhetens skullkallar IMHV. Man kan påverka utvecklingen av detta nervcentrumpå olika sätt. Genom att träna en nyfödd kyckling kan manpåverka längden av vissa nervceller i vänster del av hjärnan.Kycklingar som har fått träna ett visst beteende skiljer sigfrån kycklingar som inte har fått göra det. Genom att föda uppkycklingar i mörker kan man uppnå samma effekt. En kyckling somföds upp i mörker får sämre utvecklat nervsystem och beteende --vi talar om det centrala nervsystemet. föds i allmänhetvåra kycklingar upp i mörker.Vi menar att det är här man måste attackera problemen medfjäderhackning och kannibalism, och inte genom att kanskemodifiera någon sittpinne i det ena eller andra systemet. Deproblemen kan vi bara lösa genom att sätta in våraforskningsinsatser här. Den framtida inriktningen måste, som jagser det, vara en fortsatt prövning av ny teknik där vi kanidentifiera samband mellan hälsotillstånd och beteende. Vi måstedessutom identifiera och riskvärdera dessa olika orsaksfaktorerför uppkomst av fjäderhackning, kannibalism och även fotskador.Slutligen måste vi inrikta oss på att studera effekter avuppfödningen på anpassningsförmågan hos värphöns. När det gällerutvärderingen av ny teknik är det inte några djur som har föttsupp i en exakt likadan anläggning som de senare som värphöns harlevt i.Jag vill avsluta med ett par kommentarer. Den förstakommentaren vill jag göra med anledning avJordbruksdepartementets förslag, i vilket man betonar vikten avatt få bättre kontakter med internationella aktiviteter. Manskall snabbutreda om den schweiziska tillståndsgivningen i frågaom de nya systemen kan användas av oss i som den äreller möjligen med vissa kompletteringar. På så sätt skulle mansnabbt kunna få fler system på marknaden. Jag menar att det ärnödvändigt för att ge uppfödare och äggproducenter erfarenheter.Många av problemen i dagens besättningar beror på brist påerfarenheter. Det finns en hel del tillgänglig kunskap som viskulle kunna använda.Gösta : Mitt namn är . Jag ärstatsagronom vid byggnadsteknik iLund. Som namnet säger är det en institution som först ochfrämst arbetar med frågor kring byggnadernas utformning. Inomforskningen för nya inhysningssystem för värphöns är vi förstoch främst verksamma när det gäller arbetsmiljöfrågor,klimatteknik och luftföroreningar.Beträffande arbetsmiljön i nya inhysningssystem är detföljande frågeställningar som vi vill ta upp: luftföroreningar,ergonomi och olycksfallsrisk.När det gäller luftföroreningar finns det några komponentersom bör beaktas, nämligen damm, ammoniak, koldioxid, endotoxinoch en del andra föroreningar.Beträffande ergonomi och olycksfall ingår sådana frågor somarbetsställningar, arbetsrörelser, risken för olycksfall,arbetsorganisation och tidsåtgång i systemen samt psykiskbelastning, buller och belysning.Jag vill göra några kommentarer angående nivåer när det gällerluftföroreningar. Det finns hygieniska gränsvärden som ärangivna av Arbetarskyddsstyrelsen och Jordbruksverket.Arbetarskyddsstyrelsen anger ett nivågränsvärde på 25 ppm ifråga om ammoniak. Föroreningen ammoniak härrör egentligenenbart från gödsel.