bet · GI01SoU9 · 1994-12-08 00:00:00 — Det skall också krävas ett aktivt val avhotellgästen vid incheckningen för att få tillgång till minibarmed alkoholdrycker på hotellrummet. Hotellet måste ocksåkontrollera att minibar inte ställs till förfogande tillpersoner som kan antas vara underåriga. Det bör ankomma påAlkoholinspektionen att i tillämpningsföreskrifter närmare angevillkoren för servering från minibar.I motion So13 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen avslår förslaget till 7 kap. 8 § i alkohollagen(yrkande 5). Motionärerna anser att mattvånget skall slopashelt och hållet. Servering av alkoholdrycker i foajéer tillteatrar och konsertlokaler bör inte begränsas till att äga rumendast vid en paus under pågående föreställning. Det är enligtmotionärerna rimligt att man skall ha möjlighet att kunna drickaett glas både före och efter en föreställning för att undertrevliga former diskutera sina kulturupplevelser.Internationellt ses detta som en självklarhet. Motionärernaanser också att även spritdrycker skall få serveras på teatraroch konserthus. Beträffande minibarer i hotellrum menarmotionärerna att detta inte särskilt måste regleras i lag på detsätt som föreslås i propositionen.I motion So16 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen beslutar att regler om minibarer utgår ur alkohollagenenligt vad i motionen anförts (yrkande 5). Motionärernaanför att förslaget medför byråkratiskt krångel som kommer attomgärdas av ett omfattande regelsystem och belastatillsynsmyndigheterna. Motionärerna föreslår att reglerna omminibarer utgår och att markerar en återgång till detförhållande som rådde fram till Kammarrättens i domden (kammarrätten medgav att ett hotellsserveringstillstånd utvidgades till att också gälla samtligahotellrum). Fram till detta datum avslog länsstyrelserna allaansökningar om tillstånd för hotell att sälja alkoholdryckerfrån minibarer.I motion So19 (s, c, fp, mp) yrkas att avslårförslaget i propositionen om att tillåta minibarer på hotellrum(yrkande 8). Motionärerna anför följande skäl mot minibarer.Försäljningen av alkoholdrycker kommer att ske utan kontrollfrån tillståndsinnehavaren och bryter mot principen omdetaljistmonopolet och grundprinciperna för serveringstillstånd.Kontrollen av åldersgränsen () kommer att avsevärtförsvåras. Minibarer innebär risker för personer medalkoholproblem genom att fresta till återfall samt ökad risk förstörningar av övriga hotellgäster.Utskottets bedömningAtt bedriva servering av alkoholdrycker medför ett stortsocialt ansvar. För att få tillstånd till sådan servering måstesökanden enligt utskottets mening uppfylla högt ställda krav påpersonlig vandel och ekonomisk skötsamhet. Dessa krav skallkvarstå även efter det att tillstånd meddelats. I propositionenföreslås också att kommunen skall kunna ingripa administrativtbl.a. genom återkallelse av serveringstillstånd omtillståndshavaren visar bristande personlig lämplighet ellerekonomisk misskötsamhet. Utskottet har ingen erinran motförslaget om att det skall ankomma på sökanden att visa att hanär lämplig att bedriva alkoholservering. Det är i dettasammanhang viktigt att det klart framgår av ansökningsformuläretvilka handlingar som skall bifogas en ansökan. Utskottetavstyrker därmed motion So13 (m) yrkande 4.Utskottet anser att det är mycket viktigt att kommunerna isamband med sin tillståndsprövning noga uppmärksammar riskernaför eventuella alkoholpolitiska olägenheter. I propositionenanges också att det skall vara möjligt för en kommun attförhindra restaurangetablering med servering av alkoholdrycker isärskilt känsliga områden, såsom i närheten av skolorungdomsgårdar, trafikleder, idrottsplatser eller i områden medkänd missbruksbruksproblematik. Det skall -- som tidigare nämnts-- även vara möjligt för kommunen att vägra severingstillståndom antalet restauranger i ett område har ökat eller riskerar attöka till en sådan omfattning att alkoholpolitiska olägenheterbedöms föreligga, även om sökanden uppfyller kraven pålämplighet. Några ytterligare kriterier för serveringstillståndutöver de som anges i propositionen anser utskottet inteerforderliga. Motionerna So12 (s) yrkande 8 och So19 (s, c, fp,mp) yrkandena 4 och 5 avstyrks.Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet förslaget till 7kap. 7 och 9 §§ alkohollagen.Utskottet delar regeringens bedömning när det gällermatservering som ett villkor för att få ett serveringstillstånd.Tillstånd för pausservering av vin och starköl utan kravpå mat bör kunna ges till teatrar och konsertlokaler. Utskottetär inte berett att nu utvidga tillståndet för teatrar ochkonsertlokaler att avse andra tider för serveringens bedrivandeeller andra alkoholdrycker. Utskottet tillstyrker förslaget till7 kap. 8 § första--fjärde styckena alkohollagen och avstyrkermotion So13 (m) yrkande 5 delvis.Servering från s.k. minibar på hotellrum bör också under ipropositionen angivna förutsättningar kunna tillåtas på hotellmed serveringstillstånd. Utskottet tillstyrker förslaget till 7kap. 8 § femte stycket alkohollagen och avstyrker motionernaSo13 (m) yrkande 5 delvis, So16 (v) yrkande 5 och So19 (s, c,fp, mp) yrkande 8.Serveringens bedrivandeServeringstiderEnligt LHD får servering av spritdrycker, vin och starkölpåbörjas tidigast och avslutas senast kl. 01.00.Tillståndsmyndigheten får dock förordna om andra tider förserveringens bedrivande.Alkoholpolitiska kommissionen föreslog att servering skall fåpåbörjas tidigast och avslutas senast kl. 03.00.I propositionen föreslås en tidigareläggning avserveringstidens början till för att samordna dennamed normal lunchtid. Regeringen anser inte att det finns någonanledning att ändra nuvarande reglering där servering skall varaavslutad . skall dock fåförordna om andra tider, såväl utvidgade som mera inskränktatider för serveringens bedrivande, om detta är påkallat.I motion So13 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen avslår förslaget om serveringstider i alkohollagen 6kap. 4 § (yrkande 2). Motionärerna anser att böranpassa sina bestämmelser vad gäller serveringstider till vadsom gäller i praktiskt taget hela västvärlden, inklusive vårtgrannland . De nuvarande och föreslagna tidsbegränsningarnafyller ingen alkoholpolitisk funktion, tvärtom har antaletsvartklubbar ökat i storstäderna. Bara i finns ettdrygt tiotal. Dessa öppnar när de lagliga och skattebetalandenäringsställena och klubbarna stänger. Det måste ur ettalkoholpolitiskt perspektiv vara bättre att tillåta godkändanäringsställen att ha öppet det finns enefterfrågan än att genom reglering av serveringstiderna skapaförutsättningar för en okontrollerbar verksamhet. Den föreslagna4 § i 6 kap. alkohollagen bör därför avslås.Även i motion So19 av m.fl. (s, c, fp, mp)yrkas att avslår regeringens förslag omserveringstider (yrkande 9). Motionärerna anser attservering av alkoholdrycker skall påbörjas tidigast kl. 11.00och avslutas , dock, efter särskild prövning,i enlighet med förslag.I motion So12 av () begärs etttillkännagivande om att servering av starköl och drycker medhögre alkoholstyrka ej får ske senare än , eftersärskild dispens dock senast till (yrkande 7). Denföreslagna bestämmelsen om att servering skall avslutassenast är otydlig. Lagen bör ge en definitivsluttid. Motionären förordar därför att Alkoholkommissionensförslag om att kommunen endast kan ge dispens till kl. 03.00skall fastställas.PrissättningI propositionen föreslås att priser på alkoholdrycker vidservering inte får sättas lägre än inköpspriset på varan jämteskäligt tillägg. Priserna skall avvägas så att försäljning avdrycker med högre alkoholhalt inte främjas. Vidare föreslås attpå ett serveringsställe åtgärder inte får vidtas i syfte attförmå någon gäst till inköp av alkoholdrycker. Bestämmelsernaåterfinns i 6 kap. 6 och 7 §§ alkohollagen. Paragrafernamotsvarar i huvudsak vad som gäller enligt LHD.I motion So13 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen avslår förslaget till 6 kap. 6 och 7 §§ alkohollagen(yrkande 3). Paragraferna, som berör prissättningenrespektive på vilket sätt man från näringsställets sida fårmarknadsföra alkohol, är två exempel på onödig byråkrati som börutmönstras. Det finns enligt motionärerna inte något skäl att haen bestämmelse som förutsätter att näringsidkaren inte bedriveren för honom ekonomiskt sund och hållbar verksamhet. Vad gällerfrämjandet av alkoholsvagare drycker är detta redan ordnat genombeskattningsreglerna, varför förslaget även i denna del äronödigt. Samma sak gäller 7 §, som saknar alkoholpolitiskbetydelse.Alkoholfria dryckerI 9 § LHD stadgas följande. Vid detaljhandel med ochservering av alkoholdrycker skall lättdrycker finnas atttillgå i tillfredsställande urval och omfattning.I propositionen föreslår regeringen att en motsvarandebestämmelse införs i alkohollagen (3 kap. 6 §).Syftet med bestämmelsen är bl.a. att garantera att en kund elleren gäst som önskar ett alkoholfritt alternativ, lättdryck ialkohollagens mening, också skall kunna få detta i stället fören alkoholdryck.I motion So19 (s, c, fp, mp) yrkas att bestämmelsen i 3kap. 6 § skall ha följande lydelse: "Vid detaljhandel ochservering av alkoholdrycker skall lättdrycker finnas att tillgåi tillfredsställande urval och omfattning. Det föreligger alltidskyldighet att erbjuda minst två alkoholfria alternativ till enkostnad som ej får överstiga lägsta priset för på dryckeslistanupptagna alkoholdrycker" (yrkande 11).Utskottets bedömningUtskottet anser att serveringstiderna även i fortsättningenbör lagregleras. Reglerna utgör en inte oväsentlig del av densvenska alkoholpolitiken, och sociala hänsyn skall därför haklart företräde framför affärsmässiga eller konkurrensmässigasådana. Motion So13 (m) yrkande 2 avstyrks.Utskottet delar regeringens bedömning att en visstidigareläggning bör ske av serveringstiden. Eftersomutvecklingen visat att det finns behov av lokal variation bör,som föreslås i propositionen, tillståndsmyndigheten i enskildafall få besluta om serveringen skallpåbörjas och avslutas. Någon definitiv sluttid som föreslås imotionerna So19 (s, c, fp, mp) och So12 (s) bör inte anges ilag. Om tillståndsmyndigheten inte beslutar om viss börje- ellersluttid bör i enlighet med regeringens förslag serveringpåbörjas tidigast och avslutas senast kl. 01.00.Utskottet vill understryka att tillståndsmyndigheten i varjeenskilt fall, vid prövning av ansökningar om tillstånd tillservering efter , noga måste bedöma riskerna förolägenheter. och yttrandenoch inställning skall därvid tillmätas stor betydelse. Utskottettillstyrker förslaget till 6 kap. 4 § alkohollagen ochavstyrker motionerna So12 (s) yrkande 7 och So19 (s, c, fp, mp)yrkande 9.Det är angeläget att effekterna av de senautskänkningstillstånden fram till utvärderas.Utvärderingen bör bl.a. omfatta effekterna påalkoholkonsumtionen bland ungdom samt förekomsten av våld.Utvärderingen bör ske skyndsamt.För att motverka förekomsten av lockpriser på alkoholvaror isamband med servering bör, som föreslås i propositionen, enbestämmelse införas om att priser på alkoholdrycker vidservering inte får sättas lägre än inköpspriset med skäligttillägg för varan. Priserna skall också avvägas så attförsäljning av drycker med högre alkoholhalt inte främjas.Utskottet tillstyrker förslaget till 6 kap. 6 § alkohollagen ochavstyrker motion So13 (m) yrkande 3 delvis.Den i propositionen föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 7 § tarsikte på otillbörliga försök att förmå restauranggäster attkonsumera alkohol och är i linje med förbudet mot alkoholreklam.En ansvarsfull alkoholservering kan inte förenas med attgästerna förmås till alkoholkonsumtion. Utskottet tillstyrkerförslaget till 6 kap. 7 § och avstyrker yrkande 3 delvis imotion So13 (m).Utskottet tillstyrker förslaget till 3 kap. 6 § alkohollagenoch avstyrker motion So19 (s, c, fp, mp) yrkande 11.Öl klass IIEnligt LHD får detaljhandel med och servering av öl, dvs.s.k. folköl, i princip endast bedrivas av den som har meddelatssärskilt tillstånd till detta och som säljer ellerserverar mat. Servering eller försäljning av öl får inte sketill personer som kan antas vara under eller är märkbartpåverkade av alkohol eller annat berusningsmedel. Ipropositionen föreslås att sambandet mellan ölförsäljningoch försäljning av matvaror respektive servering av mat behålls,men att den särskilda tillståndsplikten för såväl detaljhandeloch servering som partihandel med öl slopas. Åldersgränser ochövriga restriktioner för ölhanteringen behålls i den nya lagen.I alkohollagen införs också en bestämmelse som ger möjlighet attförbjuda fortsatt detaljhandel med eller servering av öl.Som skäl för förslaget anförs bl.a. följande.Sammantaget beräknas handläggningen av ansökningar om öl klassII uppgå till av länsstyrelsernas arbete med LHD. Därtillkommer den arbetstid som behövs till kommunernas handläggning avansökningar om servering av öl. Det är mycket ovanligt attansökningar om öltillstånd avslås om lokalen är godkänd förförsäljning eller servering av mat. De begränsadetillsynsresurserna hos länsstyrelser, kommuner ochpolismyndigheter används nästan uteslutande för kontroll avserveringar som har tillstånd för starkare drycker. Ansökningarom tillstånd för öl klass II prövas ofta summariskt och tillsynav hur tillståndet sköts förekommer nästan aldrig. Mot dennabakgrund kan meningen med att behålla tillståndsplikten förhandel med och servering av öl enligt regeringens uppfattningifrågasättas.Regeringen finner det förklarligt av alkoholpolitiska skäl attkommunernas och länsstyrelsernas tillsynsverksamhet i daghuvudsakligen inriktas mot servering av spritdrycker, vin ochstarköl, eftersom risken för alkoholpolitiska olägenheter här ärbetydligt större än när det gäller detaljhandel med ochservering av öl klass II. Regeringen kan lika litet somkommissionen finna några belägg för att ett slopande avnuvarande tillståndsplikt för öl i sig skulle medföra ordnings-eller nykterhetsproblem. Det finns däremot stora fördelar attvinna genom en minskad byråkrati hos tillståndsmyndigheten.Det viktigaste kravet i dagens lagstiftning för att erhållaett öltillstånd är att sökanden kan uppvisa att han ärmatvaruhandlare. Som sådan måste han ha en av miljöförvaltningengodkänd livsmedelslokal. Införs en bestämmelse om attdetaljhandel med öl och ölservering endast får bedrivas av densom har en lokal som är godkänd av förlivsmedelshantering blir det i sak endast marginell skillnad moti dag. Ansökan om särskilt öltillstånd behöver då inte inlämnastill /kommunen. Administrativt skulle det innebäraen inte obetydlig tidsbesparing hos tillståndsprövandemyndigheter. Det blir då i praktiken de kommunalamiljöförvaltningarna, som ger tillstånd tilldetaljhandelsförsäljning eller servering av öl, dvs. sammamyndighet som ju ändå skall godkänna lokalerna frånlivsmedelshygienisk synpunkt.Regeringen föreslår därför att den som har en godkändlivsmedelslokal enligt bestämmelser som meddelats med stöd av22 § tredje stycket livsmedelslagen även får rätt att bedrivadetaljhandel med eller servering av öl klass II. I alkohollageninförs dessutom en bestämmelse om att detaljhandel med ellerservering av öl endast får bedrivas om försäljning ellerservering av matvaror också sker i lokalen. Nuvarandebestämmelser om att servering eller försäljning av öl inte fårske till personer som kan antas inte ha fyllt eller ärmärkbart påverkade av alkohol eller annat berusningsmedelbehålls. Om sålunda tillståndskravet vid försäljning ellerservering direkt till konsumenter upphör saknas det enligtregeringens mening skäl att behålla ett krav på särskilttillstånd för partihandel med öl klass II.De föreslagna ändringarna innebär troligen att öl kommer attkunna säljas och serveras i en del andra sammanhang än vad somär tillåtet . Emellertid är ölförsäljningen redani dag utspridd, t.ex. finns öl på många bensinstationer ochkvällsöppna närlivsbutiker. Den som vill köpa öl har knappastnågra större svårigheter att hitta inköpsställen. Även med enmarginell ökning av antalet försäljningsställen för öl torde enutbyggd tillsynsverksamhet i och med kommunaliseringen och desärskilda sanktionsbestämmelserna som införs ge förutsättningarför en totalt sett bättre kontroll av ölhanteringen än vad somär fallet . Om t.ex. öl säljs till underåriga blir detmöjligt att genom en administrativ sanktion förbjudaverksamheten . Dessutom kan den föreslagnastraffbestämmelsen i 10 kap. 7 § alkohollagen bli tillämplig.I motion So15 av och ()hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bibehålla tillståndsplikten förförsäljning, partihandel och servering av öl klass II (yrkande4). Motionärerna anför att öl klass II är en ungdomsdryck ochinkörsport till missbruk. Det finns en risk för att öl klass IIkommer att öka konsumtionen i och med att drycken kommer attkunna försäljas och serveras på betydligt flera ställen än förnärvarande. Nuvarande tillståndskrav bör därför kvarståoförändrat i den nya lagen. Bibehålls tillståndsplikten gessamtidigt möjlighet att meddela föreskrifter som rör serveringoch försäljning av folköl. Möjligheten för företag som sökertillstånd att få adekvat information innan verksamheten påbörjasunderlättas.I motion So12 av () begärstillkännagivanden om att tillstånd skall krävas vid försäljningav öl klass II (yrkande 1) och om förbättrad ålderskontrollvid sådan försäljning (yrkande 2). Förslaget om att slopatillståndsplikten för öl klass II kommer att innebära att folkölkommer att finnas på ett stort antal nya ställen som korvkioskeroch kaféer. Detta medför att antalet alkoholfria ungdomsmiljöerkommer att reduceras. Det kan vidare enligt motionärenkonstateras att butikerna inte sköter ålderskontrollen vidförsäljning av folköl. Regeringen bör därför geAlkoholinspektionen i uppdrag att vidta åtgärder för enförbättrad ålderskontroll.I motion So16 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen beslutar att nuvarande regler skall gälla förhanteringen av öl klass II (yrkande 4). Motionärerna villatt öl klass II även i fortsättningen skall klassificeras som enalkoholdryck. Regeringen har i propositionen förringat folköletsroll som inkörsport till ett alkoholbruk som bland ungdomaribland tar sig uttryck i missbruk.Liknande synpunkter framförs i motion So19 av GöranMagnusson m.fl. (s, c, fp, mp) där motionärerna yrkar attriksdagen avslår propositionens förslag vad avser regler förförsäljning av öl klass II (yrkande 10).Utskottets bedömningI likhet med regeringen anser utskottet att det finns fördelaratt vinna om nuvarande regler om tillståndsplikt för såvälpartihandel och detaljhandel som servering av öl slopas. Dettakommer att innebära en tidsbesparing hos de tillståndsprövandemyndigheterna. Dessa kan då ägna mer tid åt prövning avansökningar om tillstånd för servering av spritdrycker, vin ochstarköl samt tillsyn över att sådan verksamhet bedrivs ienlighet med alkohollagens intentioner och de alkoholpolitiskamålen. Riskerna för alkoholpolitiska olägenheter med öl skallinte förringas, men riskerna är dock större vid detaljhandel medoch servering av drycker med högre alkoholhalt. Om problem mednykterhet och ordning uppstår eller om försäljning/serveringsker till underåriga måste sanktioner kunna tillgripas.Utskottet är därför positivt till regeringens förslag om attkommunerna ges möjlighet att förbjuda fortsatt detaljhandel medeller servering av öl om olägenheter uppstår.I propositionen föreslås att vissa grundförutsättningar måstevara uppfyllda för att detaljhandel med öl skall vara tillåten.Försäljning skall ske i en livsmedelslokal som godkänts avmiljöförvaltningen. Vidare föreslås att detaljhandel med ellerservering av öl endast får bedrivas om försäljning ellerservering av matvaror också sker i lokalen. Enligt propositionenskall öl inte få serveras eller säljas till personer som kanantas inte ha fyllt eller är märkbart påverkade av alkoholeller annat berusningsmedel. Utskottet ställer sig bakom dessaförslag. Utskottet anser att det är viktigt att butiker ochserveringsställen noga förvissar sig om att kunden/gästen haruppnått och att kommunerna kontrollerar att dennaölhantering inte leder till olägenheter samt vid behov vidtaråtgärder. Utskottet är också positivt till förslaget om att ialkohollagen införa en straffbestämmelse som innebär att den somsäljer öl till en underårig dels kan förbjudas att fortsättaverksamheten, dels kan dömas för olovlig dryckeshantering.Utskottet delar således inställningen i propositionen attkravet på tillstånd för detaljhandel, servering och partihandelmed öl klass II skall slopas och avstyrker därmed motionernaSo12 (s) yrkandena 1 och 2, So15 (kds) yrkande 4, So16 (v)yrkande 4 och So19 (s, c, fp, mp) yrkande 10.TillsynEnligt nuvarande ordning delas tillsynen övertillämpningen av LHD mellan , som har dencentrala tillsynen, och länsstyrelser, socialnämnder ochpolismyndigheter. Ipraktiken sker ofta en samordning mellan ochkommunen för att undvika onödigt dubbelarbete.Alkoholpolitiska kommissionen föreslår beträffandetillsynen att kommunerna skall ha den direkta tillsynen avrestaurangerna och att tillsynen naturligt kan knyta an tillsocialtjänstens uppsökande verksamhet.I propositionen föreslås att den omedelbara tillsynen överefterlevnaden av bestämmelserna i lagen om servering avalkoholdrycker och detaljhandel med öl klass II skall utövas avkommunen och polismyndigheten. skall sköta denregionala tillsynen som innefattar tillsyn över kommunernasverksamhet och ansvaret för den regionala uppföljningen.Alkoholinspektionen skall som tidigare nämnts övertaSocialstyrelsens nuvarande roll och utöva den centrala tillsynenöver tillämpningen av alkohollagen. Som skäl för förslagetanförs följande.Huvudansvaret för den regionala och lokala tillsynen liggersedan lång tid tillbaka hos länsstyrelserna, som dessutom varitde enda som disponerat över administrativa sanktioner. Derasarbete har dock alltmer kommit att inriktas påtillståndsprövning och att avslöja ekonomiska oegentligheter.Fältverksamheten i syfte att motverka alkoholpolitiskamissförhållanden har fått en allt mindre framträdande roll.Antalet serveringsställen har nämligen ökat så kraftigt att deti praktiken blivit omöjligt för länsstyrelserna att upprätthållaen regelbunden inspektionsverksamhet av betydelse.Övervakning av nykterhet och ordning är normalt i första handen angelägenhet. Ges kommunerna huvudansvaret för dendirekta restaurangkontrollen kan denna uppgift naturligt knytaan till uppsökande verksamhet. Kommunensmotivation för tillsyn av restaurangerna bör öka vid enkommunalisering av tillståndsgivningen.Regeringen understryker att en kraftfull och väl fungerandetillsyn av tillräcklig omfattning är en förutsättning för fleraav de förslag till ändringar och förenklingar av lagstiftningensom läggs fram i propositionen. Kommunerna bör somtillståndsmyndighet ha huvudansvaret för den omedelbaratillsynen av restaurangverksamheten, medan länsstyrelsensuppgift mer bör bli att övervaka och stödja kommunernasverksamhet. Detta bör ske både i form av råd och annanvägledning och i form av kontroll av hur kommunerna handläggerenskilda ärenden, inbegripet möjligheten att om det finnsanledning inspektera serveringsställen som kommunen lämnattillstånd till.Länsstyrelsens roll på serveringsområdet blir således att delsövervaka och stödja kommunernas verksamhet, dels att på detregionala planet följa upp alkoholhanteringen och den verksamhetsom bedrivs med stöd av alkohollagen. Det finns ett klartsamband mellan den regionala tillsynen och uppföljningen.Tillsynen lokalt ger ofta information som ger anledning till enmer systematisk uppföljning regionalt. Den systematiskauppföljningen kan i sin tur ge anledning till inspektion ienskilda ärenden.Regeringen anser att det är viktigt att ta till vara denerfarenhet och kompetens som byggts upp hoslänsstyrelserna. Som tidigare anförts (s. 18 i betänkandet)måste kommunerna ges skäligt rådrum att förbereda sig införuppgiften som ansvarig myndighet för ärenden gällandeserveringstillstånd. skall därför länsstyrelsenfullgöra kommunens uppgifter enligt alkohollagen med undantagför tillsynen.