bet · GI01AU5 · 1994-12-08 00:00:00 — bör ta initiativ till ensådan utredning.UtskottetEn arbetslöshetsförsäkring med inkomstrelaterad ersättninggrundad på frivilligt medlemskap i arbetslöshetskassa harfunnits i alltsedan mitten av 1930-talet.En förändring av ett så inarbetat ersättningssystem kräver stornoggrannhet, omsorg och analys.De förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som genomfördesden var bristfälligt underbyggda och uppfyllde intede krav som enligt utskottets mening kunde ställas på en sågenomgripande reform.Lagändringen innebar att möjligheten att kvalificera sig förnya ersättningsperioder genom arbetsmarknadspolitiska åtgärderbegränsades. Det innebär att många människor kommer attutförsäkras och ställas utan försörjning. Det är svårt attöverblicka vilka konsekvenser detta kommer att få förkommunernas ekonomi i form av ökade socialbidragskostnader, omsystemet tillåts fortsätta.Det införda regelsystemet är vidare onödigt krångligt, t.ex.genom att två olika arbetsvillkor skall tillämpas, det ena medalternativa regler.Avsaknaden av en grundlig analys gör det över huvud tagetsvårt att bedöma vilka konsekvenserna blir för berörda individeroch samhället i stort.Förändringarna infördes i det uttalade syftet att skapa enallmän inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet där flergrupper skall kunna få ersättning som bättre motsvararinkomstbortfallet.Enligt utskottets mening innebär lagstiftningen i realitetenatt färre personer kan kvalificera sig för ersättning och attersättning utgår med lägre belopp och under kortare perioder.Ambitionen med den statliga arbetslöshetsförsäkringen var attnå dels den tredjedel av de arbetslösa som inte var berättigadetill ersättning från de etablerade arbetslöshetskassorna, delsde arbetslösa som endast uppbar KAS-ersättning.Såvitt utskottet erfarit torde det vara ett mycket begränsatantal personer som fått dagpenning från de statligakassorna.En rad väsentliga frågor av avgörande betydelse förutformningen av en allmän försäkring sköts av den dåvaranderegeringen för att lösas av kommande utredningar.Det ersättningssystem som föreslås återinfört bestående avett obligatoriskt grundskydd och en frivillig försäkring medinkomstrelaterad ersättning är som utskottet ser saken en"allmän försäkring" i lika hög grad som det nuvarande systemet,även om KAS inte brukar beskrivas som en försäkring.Det är i och för sig tilltalande att alla förvärvsarbetandeskall ha möjlighet att omfattas av en inkomstrelateradarbetslöshetsersättning.Det är oklart varför en del väljer att stå utanför de privataa-kassorna, och enligt utskottet vore det bra att få den ochandra därmed sammanhängande frågor belysta. Först därefter börman överväga vad som bör göras för att erbjuda denna grupp ettalternativ.Utskottet ställer sig således bakom att en utredning snarastbör tillsättas för att göra en genomgripande översyn avarbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet.De förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som såledesinfördes skall genom utformningen avövergångsbestämmelserna successivt nå full effekt.För att i görligaste mån förhindra de negativa effekterna avden av fyrpartiregeringen genomförda försäkringen bör enligtutskottet en återställning inte skjutas utangenomföras redan från årsskiftet.Av det anförda följer att utskottet ansluter sig tillpropositionens förslag såvitt avser frågan om en återgång tillvad som gällde före den 1 juli 1994.Därmed avstyrker utskottet de i motionerna A3 (c, m, fp, kds),A7 (c) och A12 (mp) framställda yrkandena i berörda delar.Vänsterpartiets begäran om en översyn avarbetslöshetsförsäkringen tillgodoses genom det utskottet anförtoch av det som sägs i propositionen. Ett initiativ frånriksdagens sida torde således vara obehövligt. börenligt utskottets mening därför lämna motion A6 i berörd delutan åtgärd.I den följande framställningen behandlar utskottet rubriker de delar av lagförslaget där utskottet harinvändningar, där motioner väckts eller där särskilda frågoraktualiserats motionsledes.Den allmänna avgiften för finansiering av kontantförmånervid arbetslöshet m.m.PropositionenKostnaden för arbetslöshetsförsäkringen skall enligtpropositionen i allt väsentligt bäras av produktionen. Denallmänna avgift för finansiering av kontantförmåner som reglerasi den s.k. avgiftslagen och som betalas av arbetstagarnaföreslås slopad vid utgången av . återinförsarbetslöshetskassornas finansieringsavgift.Förslaget i denna del utgör ett led i en större avgiftsväxlingi enlighet med regeringens ekonomisk-politiska proposition1994/95:25 som snart skall behandla. Avgiftsväxlingeninnefattar bl.a. en höjning av arbetsgivarnas bidrag tillarbetslöshetsförsäkringen och en motsvarande minskning av derasbidrag till sjukförsäkringen. Å andra sidan höjs arbetstagarnasallmänna egenavgift till sjukförsäkringen.MotionElving m.fl. (c) framhåller i motion A7 att den avregeringen föreslagna "avgiftskarusellen" är onödig och ipraktiken leder till samma resultat som uppnås med den allmännaavgiften för arbetslöshetsförsäkringen.Motionärerna menar tvärtemot regeringen att det är värdefulltatt tydligt markera arbetsgivares och anställdas gemensammaintresse av en väl fungerande och gemensamt finansieradarbetslöshetsförsäkring.I motionen (yrk. 3) yrkas att den allmänna avgiften förarbetslöshetsförsäkringen höjs till avavgiftsunderlaget.Motionärerna vill vidare (yrk. 4) att statsbidrag skall utgåtill arbetslöshetskassorna för deras administration avverksamheten. Härigenom uppnås likställdhet mellan de statligaarbetsmarknadskassorna och arbetslöshetskassorna.UtskottetUtskottet har ovan anslutit sig till förslaget attarbetslöshetsersättningen i huvudsak skall återställas till denutformning den hade före den 1 juli 1994.Utskottet delar uppfattningen att produktionen genomarbetsgivaravgifter i allt väsentligt bör bära kostnaderna förden sålunda återställda arbetslöshetsförsäkringen och att den iavgiftslagen reglerade allmänna avgiften för finansiering avkontantförmåner vid arbetslöshet bör avskaffas.Det sagda innebär som framgått tidigare att de statligaarbetsmarknadskassorna avvecklas och att inkomstrelateradersättning i fortsättningen enbart skall administreras avarbetslöshetskassor med medlemskap som grund.De nu berörda yrkandena i motion A7 avstyrks därmed.Propositionens under avsnitt 2.4 framlagda förslag till lag omupphävande av avgiftslagen bör kompletteras medövergångsbestämmelser av innebörd att den upphävda lagenfortfarande skall gälla i fråga om avgift som avser tiden föreden 1 januari 1995.Utskottets förslag till övergångsreglering lämnas ihemställan.Den författningstekniska regleringen av vissa av de ändringarsom följer av att avgiftslagen slopas överlämnas tillskatteutskottet. Det gäller bestämmelser där ändringsförslagbereds även i det utskottet, nämligen1 § och 43 § 1 mom. i förslaget till lag om ändring iuppbördslagen (prop. 2.7),förslaget till lag om ändring i skattebrottslagen (prop. p.2.10).Normalarbetstid m.m.PropositionenI propositionen föreslås i 20 § ALF-lagen skärpta regler närdet gäller beräkningen av normalarbetstid i förhållande till vadsom gällde före . De tidigare gällandebestämmelserna innebar i huvuddrag följande.Ersättning från arbetslöshetsförsäkringen lämnas i form av ettför dag beräknat belopp (dagpenning). ärhögsta dagpenning , och ärKAS-beloppet . Den lägsta dagpenningen motsvararKAS-beloppet.Dagpenning i det enskilda ersättningsfallet lämnas inom deovan nämnda beloppsgränserna av den försäkradesdagsförtjänst. Vid beräkning av dagsförtjänsten beaktas lön ochandra ersättningar som beskattas som inkomst av tjänst.Med dagsförtjänst menas en femtedel av den veckoinkomst eller,i fråga om försäkrad med månadslön, en tjugotvåendel av denmånadsinkomst som den försäkrade hade före arbetslöshetensinträde under arbetstid som var normal för honom ellerhenne.Enligt föreskrifter från har undertiden till somnormalarbetstid gällt den arbetstid som den försäkrade haftunder de tre kalendermånader som innehåller flest arbetadetimmar , dvs. förearbetslöshetens inträde.Den s.k. normalarbetstiden är således avgörande fördagpenningens storlek. Ersättningen utgör som nämnts enligthuvudregeln av den arbetslöses dagsförtjänst under ennormalarbetstid, dvs. arbetstiden under de tre kalendermånadernamed flest arbetade timmar. Regeringen föreslår i propositionenen skärpning av bestämmelserna om normalarbetstid.I propositionen sägs att en arbetslös kassamedlem börkompenseras för en arbetstid och inkomst som varit normal fördenne sett . Den som arbetat heltid ellerdeltid med en fastlagd veckoarbetstid under det senaste åretföre arbetslösheten bör liksom före få sinersättning baserad på detta arbete.Har arbetstiden däremot inte varit fastlagd på detta sätt utanvarierat bör dagpenning ochnormalarbetstid beräknas på verksamheten under de senaste åttamånaderna.Detta skall gälla såväl när arbete eller med arbete jämställdtid utförs samtliga månader , men i växlandeomfattning, som då sådan verksamhet endast utförs vissa månader.I beräkningen kan således ingå månader av ramtiden då medlemmeninte utfört arbete eller motsvarande.Om arbetstiden har varierat under de åtta månaderna skall detsammanlagda antalet timmar delas vilket motsvararåtta månader.MotionerVänsterpartiet yrkar i motion A6 (yrk. 1) att skallbesluta återställa reglerna om normalarbetstid till vad somgällde före den 1 juli 1994.Förslaget missgynnar dem som tvingas minska sin arbetstid föreen arbetslöshet -- vilket är vanligt inför enarbetslöshetsperiod. Samma förhållande drabbar en företagare närverksamheten före en nedläggning går sämre och sämre.Förslaget uppges vidare slå hårt mot grupper som till följd avbranschens arbetsförhållanden ofta får kortare anställningar,t.ex. byggnadsarbetare, skogs- och lantarbetare,handelsanställda samt musiker och skådespelare.Enligt motionärerna ger slutligen regeringens förslag upphovtill orepresentativa resultat i och med att även månader medingen eller obetydlig arbetstid skall beaktas vid bestämmande avnormalarbetstiden.Vänsterpartiet anser mot den bakgrunden att förslaget omnormalarbetstid bör utgå och ytterligare beredas. I avvaktan pådetta bör man återgå till de gamla reglerna.Sonia och (båda s) föreslår imotion A5 (yrk. 3) ett tillkännagivande om att konsekvenserna aven förändrad beräkning av normalarbetstiden bör utredas ochanalyseras innan beslut fattas i frågan.Motsvarande yrkande framställs av m.fl. (s) imotion A10 och m.fl. (s) i motion A11.Ronny m.fl. (s) har i motion A9 uppmärksammat attpropositionens förslag till lagtext om normalarbetstidensberäkning inte överensstämmer med propositionens allmännamotivering i frågan. Motionärerna begär ett tillkännagivande omatt 20 § andra stycket i propositionens förslag skall ersättasmed en föreskrift av följande lydelse: "Som normalarbetstidskall gälla den arbetstid medlemmen varit anställd för attarbeta som är tillgodoräkningsbar . "För att uppnå samma besparingseffekt som i propositionenföreslår motionärerna i stället att arbetsvillkoret i 6 § förstastycket p. 2 förlängs med en månad.UtskottetUtskottet kan konstatera att det föreligger en viss skillnadmellan propositionens förslag till lagtext i 20 § ALF-lagen omnormalarbetstid och det som angivits som regeringens förslag iden allmänna motiveringen. Utskottet har utgått från attlagtexten gällt som regeringens förslag.Att beräkna normalarbetstiden för den som har varierandearbetstid efter den genomsnittliga arbetstiden under de senasteåtta månaderna av ramtiden, där även tid då inget arbete utförtsbeaktas, kan enligt utskottets mening få olyckliga konsekvenser.Det är inte ovanligt att arbetstagare och företagare av olikaskäl tvingas sänka sin arbetstid strax före enarbetslöshetsperiod.Med regeringens förslag beräknas i dessa fallnormalarbetstiden utifrån en period som inte är representativ.Utskottet befarar att förslaget kommer att slå särskilt hårtmot vissa grupper.En heltidsarbetande som arbetat i tillräcklig omfattning föratt uppfylla det föreslagna arbetsvillkoret, dvs. minst 75 dagarfördelade före arbetslösheten, skulle viden genomsnittsberäkning avseende ()få ersättning motsvarande endast halvtid.En sådan regel skulle drabba grupper med korta anställningarhårt. Det gäller t.ex. byggnadsarbetare, skogs- ochlantarbetare, lärare utan fast tjänst, vikarier inom vårdsektornoch anställda inom hotell- och restaurangbranschen samt utövandekonstnärer.Utskottet vill i stället förorda en regel där normal arbetstidär den tid som den försäkrade har förvärvsarbetat under tid somlegat till grund för uppfyllande av arbetsvillkoret.Om det är till den försäkrades fördel skall i ställetnormalarbetstiden utgöra ett genomsnitt av den arbetade tidenunder hela ramtiden. Arbetad tid skall därvid för arbetstagaresdel utgöra den tid man varit anställd för att arbeta.För att uppnå kostnadsneutralitet i förhållande tillpropositionen bör enligt utskottets mening förslaget omnormalarbetstidens beräkning kombineras med en skärpning avarbetsvillkoret i 6 § första stycket p. Utskottet förordaratt arbetsvillkoret i fortsättningen skall vara förvärvsarbete iminst (regeringens förslag minst ) fördelade påminst (regeringens förslag ).När den försäkrades normalarbetstid beräknas skall enligtutskottets mening endast ingå tid då den försäkrade utförtförvärvsarbete eller varit i verksamhet som utgör jämställd tid.Till skillnad från regeringsförslaget skall man alltså bortsefrån den tid då arbete inte utförts. Om någon har uppfylltarbetsvillkoret genom att exempelvis ha förvärvsarbetat ihuvudsak lika mycket under de fem månaderna, som ärminimigränsen för villkorets uppfyllande, skall dessa månaderanses motsvara . Motsvarande princip bör tillämpas viden genomsnittsberäkning avseende hela ramtiden.Det är svårt att uppskatta vilka besparingar som kan göras medde olika alternativ som diskuteras.Vad utskottet kan förstå utgör de besparingseffekter somregeringen redovisat i propositionen för förslaget rörandenormalarbetstiden, i brist på statistiskt underlag, enuppskattning.Utskottet har anledning att tro att de förslag som utskottetnu lagt fram kommer att medföra minst samma besparing som denregeringen redovisat.Utskottets förslag medför ändringar i propositionens förslagtill 6 och 20 §§ i ALF-lagen av lydelse som framgår av bilaga2 till betänkandet.Med det anförda avstyrks motionerna A5 i aktuell del, A6 iberörd del, A9, A10 och A11 i motsvarande del.Arbetslöshetsersättning vid sidan av deltidsarbeteBeträffande de deltidsarbetslösa gällde före den 1 juli 1994efter ett avgörande i Försäkringsöverdomstolen attdagpenningen beräknades efter den normalarbetstid ochdagsförtjänst som den försäkrade hade i detheltidsarbete som närmast föregickdeltidsarbetslösheten, även om den försäkrade därefterkvalificerade sig till en eller flera ersättningsperioder genomsitt deltidsarbete. Konsekvensen blev att deltidsarbetslösafortlöpande kunde kvalificera sig för rätt till ersättning frånförsäkringen och därigenom få deltidsersättning till dessvederbörande uppnådde ålder.Den arbetslöshetsförsäkring som infördes från den 1 juli 1994innebar att möjligheterna för deltidsarbetande att uppbärafyllnadsersättning inskränktes.PropositionenI propositionen föreslås skärpta regler för att förhindra attarbetslöshetsersättning vid sidan av deltidsarbete åter skallkunna uppbäras i enlighet med den praxis som gällde före den 1juli 1994. Skärpningen skall uppnås genom en ändring rörandenormalarbetstidens beräkning i 20 § ALF-lagen.I propositionen föreslås att den som har entillsvidareanställning på deltid får ersättning baserad påtidigare arbete ersättningsperioden ut. Kvalificerar sig densökande till en ny ersättningsperiod genom det fastadeltidsarbetet kommer detta att utgöra utgångspunkten förnormalarbetstidens beräkning vid utbetalning av ersättning förden nya perioden.Regeringen framhåller att det är viktigt att en begränsning aversättningsrätten vid fast deltidsarbete kompletteras med enregel om förtur till mertidsarbete vid nyanställning hosarbetsgivaren. Regeringen aviserar i propositionen sin avsiktatt återkomma till i denna fråga.MotionerVänsterpartiet yrkar i motion A6 (yrk. 2) att riksdagenbeslutar återställa reglerna för deltidsanställdasersättningsperioder till vad som gällde före den 1 juli 1994.Partiet framhåller att propositionen i den här delen främstslår mot kvinnorna. I motionen sägs vidare att det är ettproblem att deltidsarbetande kunnat få arbetslöshetsersättning ioändlig tid. Problemet löses emellertid inte på det sättregeringen föreslagit utan genom en lagstiftning om attdeltidsanställda har rätt till anställningar med flerarbetstimmar när sådan anställning blir ledig hos arbetsgivaren.Sonia och (båda s) begär i motionA5 (yrk. 1, 2) ett tillkännagivande om att lagen omanställningsskydd bör ändras så att deltidsarbetande ges förturtill mertidsarbete innan nyanställning sker.Motionärerna vill också att som sin mening gerregeringen till känna att de deltidsarbetande har samma rätttill arbetsförmedlingens tjänster som andra och attförmedlingarna måste arbeta aktivt också med denna grupp.Hans Karlsson m.fl. (s) föreslår i motion A11 att frågan omföreträdesrätt för deltidsarbetande till mertid och heltidskyndsamt bör utredas.UtskottetUtskottet anser att frågan om den s.k. fyllnadsstämplingen ärett stort problem som måste få sin lösning. Det handlarinte bara om utformningen av arbetslöshetsförsäkringen utanockså om arbetsförmedlingens sätt att arbeta med frågan. Även enförtursrätt för deltidsanställda till lediga anställningar medmer tid måste övervägas. Utskottet förutsätter attfrågekomplexet behandlas med förtur i den utredning somregeringen aviserat.Det finns anledning att av flera skäl känna tveksamhet införden lagregel som regeringen föreslår i propositionen för attlösa problemet med fyllnadsstämplingen. Bl.a. kan man befaraproblem i den praktiska tillämpningen. Därför bör intenu binda sig för någon lösning.Med det anförda avstyrker utskottet propositionen i den delsom avser begränsning av arbetslöshetsersättning vid sidan avdeltidsarbete.Motion A6 (v) får med det anförda anses tillgodosedd i berörddel. Även motionerna A5 (s) och A11 (s) får i viss mån ansestillgodosedda med vad utskottet anfört.Kompensationsnivåer m.m.Dagpenning lämnas som huvudregel av denförsäkrades dagsförtjänst inom ramen för ett högstadagpenningbelopp som är och det lägsta,som motsvarar KAS-beloppet.Vänsterpartiet yrkar i sin motion A6 (yrk. 4--7) attkompensationsnivån i arbetslöshetsförsäkringen skall höjas från80 till samt att högsta dagpenningbelopp från den 1 januari1995 skall vara 598 kr.I motionen föreslås vidare ett tillkännagivande om att enföljsamhetsregel för dagpenningbelopp bör utredas.Partiet föreslår slutligen att de nämnda nivåhöjningarna skallfinansieras genom att arbetsmarknadsavgiften från årsskiftethöjs med 0,7 %.UtskottetVänsterpartiets krav på en höjning av kompensationsnivån resp.dagpenningbeloppet har vid tidigare tillfällen avstyrkts avutskottet med hänvisning till att det statsfinansiella lägetinte medger ökad belastning på Arbetsmarknadsfonden och att detinte kan komma i fråga att höja arbetsmarknadsavgiften. Detskedde i samband med behandlingen avarbetslöshetsförsäkringen i det av godkändabetänkandet /94:AU26. Enligt vad utskottet erfarit kommerregeringen att ha kontakter med företrädare förarbetslöshetskassorna i denna fråga. Utskottet bedömer att någotinitiativ från sida i frågan inte är påkallat ochavstyrker bifall till motion A6 i berörda delar.Utformningen av arbetslöshetsförsäkringen för företagarePropositionenPropositionen innebär att det medlemsvillkor iarbetslöshetsförsäkringen som gällde före den 1 juli 1994återställs.Detta villkor innebär att rätt till ersättning föreligger förden som varit medlem i arbetslöshetskassa under minst tolvmånader, om han haft sin huvudsakliga försörjning genom avlönatarbete för annans räkning, eller , omvederbörande haft sin huvudsakliga försörjning som självständigföretagare.MotionerI motion A4 av () begärs ett tillkännagivandeom att samma medlemsvillkor bör gälla för företagare som förarbetstagare, dvs. krav på tolv månaders medlemskap.Elving m.fl. (c) yrkar i motion A7 (yrk. 5) attriksdagen hos regeringen bör begära förslag till ny utformningav arbetslöshetsförsäkringen för företagare med utgångspunktfrån det utredningsförslag som presenterades i september 1994.UtskottetRegeringen har i propositionen aviserat att en utredningkommer att tillsättas med uppgift att se över helaarbetslöshetsförsäkringen med inriktning på en sammanhållenförsäkring.Utskottet utgår från att en utredning med ett sådant vittutredningsuppdrag självfallet kommer att behandla ävenarbetslöshetsförsäkringens utformning för företagare.Utskottet anser att man bör avvakta utredningens övervägandeni den nu aktuella frågan. Motionerna A4 och A7, den senare iaktuell del, avstyrks därmed.Övergångsbestämmelser m.m.PropositionenLagändringarna i ALF-lagen och KAS-lagen föreslås träda ikraft den 1 januari 1995.En försäkrad som påbörjat en ersättningsperiod före den1 enligt ALF-lagens nu gällande bestämmelser skallenligt propositionen få uppbära ersättning under återståendedagar av ersättningsperioden även om de nya medlems- ocharbetsvillkoren inte uppfyllts.Den som påbörjat en ersättningsperiod med dagpenning före den1 enligt KAS-lagens nu gällande bestämmelser skallfå fortsätta att uppbära denna ersättning, dock längst till den30 . Likaså skall den som under ersättningsperiodenuppfyller villkoren för ersättning enligt ALF-lagen få utersättning för återstående del av perioden frånarbetslöshetskassa.MotionerI motion A8 av m.fl. (s) föreslås attpropositionens övergångsregler kompletteras på så sätt attpersoner som blir arbetslösa efter ikraftträdandet under vissaförutsättningar skall ha rätt till inkomstrelateradersättning från ikraftträdandet.Förslaget innebär att den som haruppfyllt avgiftsvillkoret enligt de äldre bestämmelserna skallha rätt till inkomstrelaterad ersättning om vederbörandeblir arbetslös före och då uppfyllerarbetsvillkoret. Sådan ersättning kan uppbäras längst till den30 . KAS-regionerna bör enligt motionärerna besluta iersättningsärendena.Den som är medlem i en arbetslöshetskassa men inte uppfyllermedlemsvillkoret enligt de nya reglerna skall på motsvarandesätt ha rätt till dagpenning om avgiftsvillkoret enligt de äldrebestämmelserna är uppfyllt. Avgiftsvillkoret skall ansesuppfyllt om skyldighet att betala avgift förelegat under 1994.Vänsterpartiet framhåller i motion A6 (yrk. 3) att även om detinte berör så många är det otillfredsställande att människor somförlitat sig på att kunna få ersättning från den statligaarbetslöshetsförsäkringen drabbas av en sämre trygghet än vadsom förespeglats dem. När nu reglerna ändras med kort varselförordar motionärerna generösare övergångsregler för dem somblir arbetslösa efter och som upparbetatkvalifikationstid i den statliga arbetslöshetskassan. Dennagrupp har inte möjlighet att ta med sig den kvalifikationstidenin i en annan kassa. Partiet föreslår följande.1. Den som är arbetslös och uppbär inkomstrelaterad ersättningenligt KAS-lagen skall ha rätt till inträde i denarbetslöshetskassa inom vars verksamhetsområde han eller honuppfyllt arbetsvillkoret.2. Den som vid utgången av 1994 uppfyllde avgiftsvillkoretenligt övergångsbestämmelserna till gällande 9 § i ALF-lagenoch som före utgången av mars månad 1995 söker om inträde i enarbetslöshetskassa skall anses uppfylla villkoret i den kassan.Elving m.fl. (c) framställer i motion A7 (yrk. 2),för det fall att inte biträder yrkandet om avslag påpropositionen i dess helhet, ett förslag till ändradeövergångsbestämmelser.Förslaget innebär att alla som påbörjat en ersättningsperiodmed inkomstrelaterad ersättning enligt KAS-lagen föreikraftträdandet skall få fullfölja perioden.