bet · GH01FöU9 · 1994-04-19 00:00:00 — Detta ger en om än oönskad men dock mycketillustrativ bild av de ändrade förhållanden som svenskaFN-styrkor utsätts för. Jag är säker på att våra gäster kommeratt beröra detta i sina inledningsanföranden.Jag har några praktiska saker att ta upp innan jag lämnarordet till den förste talaren. Vi har meddelat att vi önskar attanförandena, i den mån det är möjligt, begränsas till tiominuter. Jag vet att någon av deltagarna vill tänja litet , och jag kommer inte att hindra det. Men jag avser ändåatt så långt det är möjligt försöka vara restriktiv beträffandeden planerade tidsramen.Efter varje anförande avser vi att ge tillfälle till någraraka frågor. Med raka frågor menas frågor utan inledandemotivering. Det skall vara korta, rappa frågor. Efter det attalla anföranden har hållits ges tid för frågor över hela fältet.2. Utfrågning av regeringsföreträdareLars-Åke : Herr ordförande! Det jag nu kommer attsäga bortser i stort sett från händelseutvecklingen under dengångna förmiddagen, som har varit oväntat dramatisk och somordföranden anspelade på. Bedömningarna har i stort sett gjortsinnan förmiddagens händelser inträffade.Jag skulle vilja inleda med att konstatera att NATO:sultimatum från i praktiken skapade ett nytt lägepå marken och för de internationella fredsansträngningarna.Det torde stå utom varje tvivel att det var just NATO-beslutetsom övertygade de bosniska serberna om att de hade att dra borteller att ställa sina tunga vapen runt underFN-kontroll. Den ryska "diplomatiska kuppen" -- att sluta ettseparatavtal om tillbakadragande av tunga vapen mot att ryskatrupper sändes till -- var främst ett sätt att få debosniska serberna att "svälja det beska pillret". Utöver de 400ryska soldater som stationerats i kommer, enligt deplaner som föreligger, ytterligare 300 att sändas dit.Fram till måste man säga att vapenvilan ochFN-övervakningen i har fungerat väl. Det råder dockoklarhet om huruvida FN i realiteten har direkt kontroll överalla tunga vapen eller ej. Höga svenska FN-befäl hävdar attbrukbara tunga vapen behärskas av Unprofor. Det är också heltklart att general har utfärdat en order om att FN-trupp fåranvända våld för att förhindra att vapen återtas från enderasidan.Den ryska politiken tycks för tillfället inrikta sig på atthävda den ryska stormaktsrollen och på att avvärja en meromfattande NATO-insats i Bosnien. Vid ett möte på nivån chef förpolitisk avdelning i med , , EUoch syftade man främst till att markera internationellenighet om fredsprocessen samt att göra en avstämning införfortsatta insatser. Det rådde då enighet om att man bordekoncentrera sig på att utvidga det som hade vunnits i Sarajevotill att också omfatta andra städer och andra områden. Isammanhanget nämndes särskilt Tuzla och . Från rysk sida-- och det är det värt att lägga märke till -- motsatte man sigdock att Sarajevomodellen skulle tillämpas även på andraområden. Det var framför allt NATO:s ultimatum som ryssarnavände sig mot. Dettaryska insisterande mötte viss förståelse hos ett antalvästländer, som i grund och botten i det förgångna har varitovilliga att utnyttja flygstridskrafter.Samtidigt kommer förväntningarna att öka på attåstadkomma det man ställt i utsikt, nämligen eftergifter frånserberna. Det nya är att det har skett ett slagsarbetsfördelning mellan å ena sidan amerikanerna, som förväntassätta tryck på kroater och bosniska muslimer, och å andra sidanryssarna, som förväntas sätta motsvarande eller kanske ännuhårdare tryck på serberna. Ett slags internationellbördefördelning har alltså uppstått.NATO-beslutets upprinnelse kan spåras till den ändrade franskaattityden till . Det fransk-tyskaEU-initiativet -- som saknade amerikansktstöd -- gick i stå strax . Klarare än andraländer insåg att det internationella engagemanget iBosnien hade kommit till vägs ände. De fredsförslag sompresenterats i hade erbjudit den bosniska regeringenstatsbildningar som är omöjliga i praktiken. Accept för dessafredsförslag kunde erhållas endast om den bosniska regeringennedkämpades militärt. Allt pekade mot en militär upptrappningoch ett avgörande framåt våren. Förenklat uttryckt handlade detom att antingen återställa respekten för FN-trupperna ochfredsförhandlingarna eller att dra sig ur. De humanitärahjälpkonvojerna kunde inte längre användas som argument motflyginsatser. hade också tvingat Frankrikeatt revidera sin inställning till NATO och till ledanderoll inom den organisationen. Därtill kom franskainrikespolitiska skäl. I finns det -- kanske som ingenannanstans i -- en inhemsk engagerad opinion iBosnienkonflikten.För spelade farhågorna för en erosion av NATO:strovärdighet stor roll, och i förlängningen hotades självagrunden för den transatlantiska säkerhetsstrukturen. Denbosniska regeringens beslutsamma motstånd riskerade att ledatill en eskalering och spridning av . hadeantagligen också beslutat sig för att inte låta ryskinrikespolitik ha ett avgörande inflytande på amerikanskutrikespolitik, vilket inte utesluter att man från amerikansksida har varit och är inriktad på att "ha ombord sålångt som möjligt".NATO:s ultimatum har som bekant följts upp med ett amerikansktfredsinitiativ som bekräftar numera mer aktiva politik iBosnien. I korthet innebär, som jag sade, den amerikanskahandlingsplanen att den bosniska regeringen skall definieraskäliga territoriella krav. Tryck skall också utövas påregeringen i att inte begära för mycket. Därefter skallde bosniska serberna och kroaterna -- och och -- förmås att godta dessa krav, i första hand genomförhandlingar. har presenterat en syn på avvecklingen avsanktionerna mot som i stort sett kan sägasöverensstämma med den svenska synen. Det är tänkt att dettaskall ske med hjälp av Tuzla- och Srebrenicamodellen, dvs. förstförhandlingar under tryck. Om inte framgång nås skall manetablera "fakta på marken".USA har uttryckt en beredskap att ställa samma typ avultimatum som det rörande för andra begränsade områdeni Bosnien. Detta är dock en svag punkt i den amerikanska planen,eftersom inte har någon egen trupp på marken. Som jagtidigare har sagt kan det dessutom förväntas att kommeratt motsätta sig ultimatumpolitiken.En amerikansk truppinsats på marken kan bli aktuell först vidett övergripande fredsavtal om Bosnien. har också deklareratatt de amerikanska soldaterna i så fall skall utgöra mindre än50 % av den samlade internationella styrkan.Efter det hårda ryska utspelet torde möjligheterna attanvända hot om flyginsatser för att åstadkommatrupptillbakadraganden och sätta press på parterna underförhandlingarna ha minskat -- åtminstone . Det skall inom parentes sagt bli mycket intressant att sevilken den ryska reaktionen blir på den flyginsats NATO hargjort med nedskjutning av de fyra serbiska planen.USA kallar sin fredsplan för en förbättrad EU-plan. Intensivadiskussioner har inletts med Europeiska unionen, som i huvudsakhar ställt sig positiv till den amerikanska planen. De frågorsom kvarstår har i huvudsak rört vad som skall anses som skäligakrav och vad är berett att göra för att sätta den bosniskaregeringen under press. Detta torde avse såväl självaförhandlingarna som den omständigheten att muslimerna inte vidett givet tillfälle skall återta territorium med militära medel.Clintons Jugoslaviensändebud, ambassadör -- fram tillaugusti 1992 amerikanskt sändebud i --, har besöktSarajevo för att undersöka var den bosniska regeringens "bottomline" går. råder osäkerhet i vad mån stödjerSarajevoregeringens territoriella krav utöver avBosniens territorium. Samtalen tycks främst ha koncentrerat sigpå att definiera områden som skulle ge regeringen i ettkvalitativt bättre område och på att byta de olika separataenklaverna i östra och västra mot områden i centralaBosnien för att skapa en mer sammanhållen landmassa.På rysk sida har man understrukit att den "aktuella kartan"skall gälla. Detta torde betyda att man på rysk sida inte ärberedd att godta några större revisioner av den fördelning somfanns i det s.k. Invinciblepaketet.Det amerikanska initiativet har lett till attJugoslavienkonferensen befinner sig vid sidan av den egentligahändelseutvecklingen. har t.o.m. gått så långt att hanföreslagit Europeiska unionen att fredsförhandlingarna skallövertas av NATO och säkerhetsrådet. Detta vill dock inteEuropeiska unionen. Man vill att EU skall fortsätta att spela enhuvudroll, låt vara tillsammans med och eventuellt Ryssland.Förhoppningen är att och lyckas i sinaansträngningar och att det kondominat som har växt fram mellandem inte bryts . Om det inte bryts är min bedömning att detär möjligt att fredsförhandlingarna kommer att återvända tillGenève inom någon eller några veckor.Avgörande för möjligheterna att få någon rörelse ifredsprocessen är trovärdigheten i NATO:s hot. Erfarenhetenvisar att endast trovärdiga hot kan förmå serberna att ge efter.Paradoxalt nog kunde de försök som gjorts från olika håll atttona ned NATO:s hot ha utlöst de flyginsatser som man villeundvika. I vågskålen ligger nämligen NATO:s trovärdighet. OmNATO inte lyckas inskärpa sin beslutsamhet hos parterna kommerkonflikten att avgöras militärt -- möjligen genom enserbisk-kroatisk kollusion. Serber och kroater har, i motsatstill vad som är fallet i , sammanfallande intressen iBosnien.Av allt att döma har de bosniska serberna tagit detinternationella samfundet på allvar . Detta säger jagtrots den reservation som bör göras för morgonens händelser. Avstor betydelse har uppenbarligen också varit att bedömtNATO:s hot som reellt. Denna insikt framkallade det dramatiskaryska diplomatiska initiativet för tio dagar sedan.Det har dock förekommit tecken somskulle kunna tyda på att serberna försöker ta tillbaka den"politiska" mark de förlorat, bl.a. genom offensiven motBihacfickan och erövrandet av en FN-post i sektor väst. Möjligenkan beskjutningen av den svenska truppen i Tuzlaområdet sättasin i detta sammanhang. Om detta skulle vara fallet kan en radförklaringar anföras. NATO:s flyghot bedöms inte längre somallvarligt. Ett slags "brinkmanship" vill pröva gränserna förNATO:s uppträdande. När den internationella uppmärksamheten ärriktad mot "passar man på" i andra områden.Beskjutningen av och erövrandet av isektor väst skulle dessutom kunna tyda på att man vill varnakroaterna för att närma sig muslimerna.Det som har skett tyder naturligtvisytterligare på att serberna har varit frestade att tänja pågränserna och att pröva hur trovärdigt NATO:s hot omflyginsatser egentligen var.Arne : Tack, . Får jag ställa denmycket kortfattade frågan: Är det känt huruvida den nordiskastabsfunktionen i Tuzla har kommit till skada i anfallet?Lars-Åke : Jag har ingen sådan information.Sture : Vi har hört kabinettssekreterarensbeskrivning av det politiska spelet mellan , ,, NATO, EU osv. Jag skulle vilja ha en beskrivning avvilken politisk kontroll regeringen har över vår egen bataljondär nere. Jag skulle också gärna vilja veta vad som är densvenska regeringens politik, utöver att vi allmänt ställer upppå FN:s fredssträvanden och humanitära insatser.Lars-Åke : Kontrollen över den svenska delen av dennordiska bataljonen utövas naturligtvis i första hand genom dekontakter vi fortlöpande har med i New York.Det är ingen hemlighet att vi från svensk eller nordisk sida harhaft en del synpunkter på hur de impulser och signaler vi harskickat till har förts vidare och implementerats påfältet. Det har varit en svensk uppfattning att det har brustiti kommunikationerna mellan och Bosnien. Vi har sett enavsevärd förbättring . Det är enförbättring som framför allt kan relateras till ett tydligarekommandomönster i Bosnien och till den brittiske generalen till Bosnien.Jag fick även en fråga om den svenska politiken. Den svenskapolitiken går i korthet ut på att stödja de fredsansträngningarsom Europeiska unionen och medlarna och ärengagerade i. Den svenska politiken stöder också defredsansträngningar som därefter har manifesterats av de bådastormakterna och samt det ultimatumsom uttalades av NATO . Vår bedömning är att dettaultimatum har varit effektivt och att det har skapat ett slagsmomentum i fredsprocessen. Det är vår förhoppning att dettamomentum inte har brutits.Man kan väl uttala den allmänna förutsägelsen att för denhändelse ryssar och amerikaner lyckas i sina föresatser attsätta parterna under tryck, är det inte omöjligt att man kanåterkomma till . Tekniskt sett bör det vara ganska lättatt sy ihop ett fredsfördrag. Det blir ett fredsfördrag som i såfall inte blir idealiskt. Men det finns tyvärr inga idealiskalösningar på den här konflikten. Skulle amerikaner och ryssardäremot misslyckas är det lätt att se att den nuvarandesituationen inte bara kan komma att leda till upptrappadestrider i Bosnien. Den kan naturligtvis också komma att ledatill en motsättning mellan och , som på siktkan utveckla sig i en utomordentligt farlig riktning.Lars : Är enligt din mening mandatet till Nordbattillräckligt klart utformat?Lars-Åke : Personligen har jag ingen annan meningän att mandatet är tillräckligt klart utformat. Man får tahänsyn till de osäkra och svårbedömda omständigheter somföreligger i Bosnien. Vi visste att vi gick in i en situationsom kunde utveckla sig drastiskt och som var riskfylld. Mot denbakgrunden tycker jag nog att mandatet har hållit. Det är enmycket farlig insats. Men det är något som såväl vi tjänstemänsom politikerna och har varit medvetna om helatiden.Lars : Så mandatet håller alltså fortfarande?Lars-Åke : Ja, såvitt jag kan se håller detfortfarande.Lennart Brunander: När FN fattade beslutet att gå inBosnien förutsatte man att det skulle ställas upp med betydligtflera trupper än som är fallet . Medlemsländerna har inteställt upp tillräckligt mycket. Är det er bedömning att denupptrappning som sker kanske inte hade blivit nödvändig omtillräckligt mycket trupp snabbt hade kommit in från början?Lars-Åke : När ett antal regeringar uttaladeberedskap att skicka trupp till Bosnien skedde det underförutsättning att ett fredsavtal skulle kunna åstadkommas. har vi ännu inte sett till. Så länge det inte finnsnågot fredsavtal är det min bedömning att det kommer att varasvårt att få fram ytterligare FN-trupp. Så länge en del ländersom har förklarat sig villiga att skicka trupper och att utökasin kontingent -- , och -- till följd avpartiskhet eller förment partiskhet inte anses vara lämpliga,tror jag att det är svårt att i avsaknad av ett fredsavtal fåavsevärt större FN-kontingenter på plats.Huruvida större FN-insatser på ett tidigare stadium skulle hakunnat förhindra den eskalation som vi har sett är detnaturligtvis mycket svårt att bedöma. Jag skulle vilja säga attdet viktigaste är en genuin vilja hos parterna att ingå ettfredsavtal, och någon sådan har vi inte sett. Det är främst denavsaknaden som har lett till eskalationen.Michael : Det jag har att säga frånFörsvarsdepartementets utgångspunkt ansluter väl till det somLars-Åke har sagt. Det överlappar möjligen i någon nyansdet som har sagts med anledning av de ställda frågorna.Försvarsdepartementets roll vid hanteringen av den här sortensfrågor utgår från det förhållandet att den svenska militäraFN-personalen rekryteras, anställs, utbildas och utrustas avFörsvarsmakten, att den civila personal som transporterarförnödenheter åt UNHCR hanteras på ungefär motsvarande sätt avRäddningsverket och att Försvarsdepartementet ansvarar föranvändandet av de personella och materiella resurserna i de härinsatserna. Hanteringen av "peace-keeping"-frågor är ettviktigt element för samarbete mellan Försvarsdepartementet ochUtrikesdepartementet.Jag vill inledningsvis säga att jag tror att vi kan varaöverens om att det kommer att bli nödvändigt att iförsvarsplaneringen i betydligt större utsträckning ta hänsyntill vad de internationella insatserna kan komma att kräva ochatt utforma organisation, förband, system och utbildning på ettflexibelt sätt, som tjänar både försvaret av och deinternationella insatserna. Vi på Försvarsdepartementet kommeratt behandla dessa långsiktiga frågor i bl.a. nu pågåendeperspektivplaneringsarbete.Om jag skall nämna några frågor som är aktuella i detsammanhanget, kan det röra internationella insatsers kopplingtill grundutbildning inom det svenska försvaret och formerna förtillämpning av frivillighetsprincipen . Det finnsdock inget annat att säga för ögonblicket än att det självklartär den frivillighetsprincip som vi har som kommer att gällainom överblickbar tid.Efter denna inledning vill jag något beröra de militärainsatserna och därefter de civila insatser som är aktuella inuvarande f.d. , i synnerhet Bosnien.För närvarande deltar i nio av FN:s fredsbevarandeoperationer, med sammanlagt 1 861 personer. Vi är därmed nr 12av de länder som deltar i fredsbevarande verksamheter, dvs.totalt 70 länder. Av dessa personer tjänstgör knappt 1 300numera i olika delar av Unprofor i f.d. . Vi blirdärmed en av de största bidragsgivarna just i denna operationoch i detta land. Det innebär en stor satsning frånsvensk sida just på det här krisområdet bland krisområden ivärlden.Det svenska deltagandet i Unprofor, B-H Command --Command -- består av en mekaniseradinfanteribataljon på 875 personer plus ett fåtal stabsofficerarei högkvarteret i . Bataljonen ingår i Nordkom-Tuzla, somäven består av ett danskt stridsvagnskompani, ett danskt"tactical air control party", samt ett norskt fältsjukhus medhelikoptrar. Därtill finns materiel. Sammantaget uppgår styrkantill knappt 1 300 personer. Det är värt att notera att FN ännuinte har fått ihop de 7 500 man som har angivits som behov förbevakningen av "safe areas", i enlighet med den resolution 836som inrättade dem. Detta berördes i samband med frågor tillLars-Åke . Jag går därför inte mera in på detta, och jagspekulerar inte heller om det hade blivit annorlunda om dessa7 500 man hade kommit på plats redan när det beslutades. Jagtror att svar täcker det som skulle ha varitmitt svar.Den nordiska styrkan har tilldelats ansvaret för Tuzlaområdet,som är ett vidsträckt område på ca 50 gånger . , vår befälhavare där nere, brukar jämföra medBlekinge.Nordkom-Tuzla har huvudsakligen följande uppgifter:etablera rörelsefrihet i området,eskortera humanitära hjälpsändningar,övervaka eventuella uppgörelser om eldupphör etc. i syfte attstabilisera situationen i området ochförhandla och verka för att "Tuzla area of responsibility",dvs. hela området, etableras just som ett fredat område, som juvar idén från början.Det har dessutom talats länge om att säkra flygplatsen i humanitära hjälptransporter. Det är en fråga som har varithängande länge, men som har blivit högaktuell de allra sistaveckorna, med anledning av den internationella aktivering somLars-Åke talade om.I mandatet bemyndigas Unprofor, med stöd av 7 kap. ,att i självförsvar använda våld som svar på beskjutning mot defredade områdena, på väpnat intrång i området samt omrörelsefriheten för Unprofor eller konvojer med humanitärahjälpsändningar hindras.Med stöd av främst resolution 836 har säkerhetsrådet i dettasammanhang också bemyndigat FN och regionala organ, t.ex. NATO,att även använda flygstridskrafter för att avskräcka frånattacker mot fredade områden och för att kunna bemöta attackermot områdena, mot FN-personal eller mot humanitära leveranser.Så till vida finns det en grundläggande överenskommelse om vadsom gäller.För att skapa förutsättningar för att kunna verka underrådande omständigheter och för att kunna genomföra de uppgiftersom ålades den nordiska styrkan, vidtogs en rad särskildaåtgärder i samband med planering, utbildning och utrustning.I korthet kan man påstå att den svenska bataljonen i Bosnienär den bäst utbildade och utrustade styrka som någonsinhar haft i internationella uppdrag. Möjligen är det ett av debättre förband vi någonsin har haft över huvud taget -- detkanske ÖB kan tala om.Den pansartunga inriktningen motiverades just med omsorgen ompersonalens säkerhet. T.ex. har de pansarskyddade fordonen visatsig helt oumbärliga, med tanke på det stora antal incidenter somstyrkan har varit inblandad i. Förra veckans attack, då femsvenskar skadades, är det senaste exemplet på de förhållandensom råder. Eldgivning har uppenbarligen vid flera tillfällenvarit direkt riktad mot den nordiska styrkans fordon ochpersonal. De av er som var med i minns nog hur levande UlfHenriksson talade om just detta.Den militära planeringen måste naturligtvis även bygga på"i-värsta-fall-scenarier", som t.ex. innebär att evakuering blirnödvändig. Huvudansvaret för evakueringsplanläggningen liggerhos Unprofors Bosnienhögkvarter i . pågåren revidering av evakueringsplanerna i samråd med den nordiskastyrkan.Ungefär med planeringen av Bosnieninsatsen skapadesinom försvaret en särskild krisstödsorganisation, som bl.a. hartill uppgift att stödja både anhöriga och drabbade i samband medincidenter och olyckor i t.ex. FN-operationer. har utnyttjats för just Bosnienstyrkan. Jag utgårfrån att ÖB kommer att gå närmare in på detta strax.När det sedan gäller en så viktig sak som frågan ompersonalens löner, kan det påpekas att varje befattningshavare iBosnienbataljonen från början har erhållit ett särskilt påslagpå grundlönen , motiverat av de särskildaomständigheterna just i denna miljö. Därmed är personalen idenna operation bäst avlönad av alla svenska förband ioperationer, inklusive i , som har avvecklats --detta sagt utan alla jämförelser. Visserligen kan man konstateraatt några av våra nordiska grannländer betalar ut högreersättning, men mot bakgrund av t.ex. olika skattesystem blirjämförelser ofta haltande.Jag får då påminna om att regeringen harenats om att överlämna en proposition till därFN-soldaters kostförmåner föreslås bli skattefria. I förslagetanges även en skattefri hemresa och att det skall gällaretroaktivt, så att även nuvarande styrka omfattas.Vidare kommer högkvarteret att överlämna enutredning med förslag till mer övergripande förändringar avlöne- och förmånssystem för denna typ av tjänstgöring.Regeringen avser därefter att mycket skyndsamt bereda dennafråga.Sammantaget kommer förhoppningsvis redan vidtagna åtgärder ochkommande översyn att bidra till att underlätta rekryteringentill kommande styrkor. Det är rekryteringen som är ett av skälentill att förmånerna är viktiga. Ett annat skäl är att allmännaanständighetsprinciper synes vara genomtänkta.Driftskostnaderna för Bosnienbataljonen finansieras från UD:shuvudtitel och uppgår under innevarande budgetår till ca 500miljoner kronor. Därutöver anslogs ett särskiltengångsbelopp på för utbildning ochmaterielköp.Dessa anslagsmedel rymmer dock inte hela sanningen. Denomfattande materielmängd som denna styrka har medfört tillBosnien kan sägas ha ett återanskaffningsvärde som ligger mellan1,5 och . En del av denna materiel kommeratt förslitas snabbare och mera grundligt än vad som skulle havarit fallet om det gällt övningar i , och i en grad sominte kan bedömas i förväg. Med andra ord tillkommer det iefterhand ersättnings- och reparationskostnader som inteär vare sig kända eller finansierade.Vidare är den återbetalning som FN-systemet innehållerschabloniserad, och den dras dessutom med betydandeeftersläpning. Dessutom räknas FN:s återbetalning som en intäkttill statsbudgeten, som inte kan räknas verksamheten till godoutan vidare.Erfarenheterna har återigen påvisat fördelarna medsamarbete mellan de nordiska länderna. Genom att kompletteravarandra förbands- och utrustningsmässigt och genom att ageratillsammans gentemot FN har vi skapat en styrka som ett enskiltnordiskt land skulle ha haft svårt att uppnå.Vidare visar erfarenheterna att en satsning på säkerhet, somhar präglat den nordiska styrkan, har varit helt avgörande föröverlevnad m.m. När nu de danska stridsvagnarna äntligen ärframme i Tuzlaområdet förbättras radikalt möjligheterna attskydda sig och att fullfölja de svåra uppgifter som ålagtsNordkom-Tuzla.