bet · GH01SfU17 · 1994-05-05 00:00:00 — Utvisning på grund av brott behandlar i detta betänkandeproposition 1993/94:159 om Utvisning på grund av brott samt tremotioner som väckts med anledning av motionerna. Dessutombehandlas en motion från den allmänna motionstiden /94 omutvisning vid olovlig vistelse här i landet.Enligt gällande bestämmelser kan en utlänning utvisas urSverige om han döms för ett brott som kan leda till fängelse imer än . Dessutom måste det föreligga risk för fortsattbrottslig verksamhet eller att brottet är av särskilt allvarligart.I propositionen föreslås att det för utvisning skall varatillräckligt att brottet kan leda till fängelse. Vid mindreallvarliga brott skall utvisning endast kunna komma i fråga ombrottsligheten är systematisk eller upprepad. Som ytterligareförutsättning för utvisning föreslås i propositionen att enutlänning får utvisas endast om han döms till svårare straff änböter och det kan antas föreligga risk för återfall i brottsligverksamhet i allmänhet. Utvisning med hänsyn till brottetsallvar, oberoende av återfallsrisk, föreslås kunna komma i frågavid brott av något lägre svårighetsgrad än vad som krävs enligtnuvarande ordning.Domstolen skall även fortsättningsvis väga in utlänningensanknytning till vid prövningen av utvisningsfrågan. Ipropositionen föreslås dock att den tid för vistelse i ,som krävs för att utvisning skall få tillgripas endast vidsynnerliga skäl, förlängs. Domstolarna föreslås också att, vidbedömningen av om en flykting skall kunna utvisas, i mycketbegränsade fall få bortse från en flyktingförklaring.I propositionen föreslås också att, för att säkerställaverkställighet av utvisningsbeslut, häktning skall kunnatillgripas i samtliga fall när domstolen beslutar om utvisning.Utskottet tillstyrker propositionen i dess helhet ochavstyrker bifall till samtliga motioner.Till betänkandet har fogats tre reservationer. Regeringen () har i proposition1993/94:159, Utvisning på grund av brott, föreslagit riksdagenatt anta de inom upprättade förslagen till1. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529),2. lag om ändring i rättegångsbalken.Lagförslagen återfinns som bilaga till betänkandet. 1993/94:Sf35 av () vari yrkas1. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar att utvisning inte bör kunna komma i fråga även vidbrott av lägre svårighetsgrad än vad som krävs enligt nuvarandeordning,2. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar att tidigare åtalsunderlåtelser och strafföreläggandebör beaktas med restriktivitet vid bedömning av återfallsrisken,3. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar att återhållsamhet bör iakttas då det gäller attpresumera att en utlänning kommer att fortsätta med annanbrottslig verksamhet än den han eller hon är dömd för,4. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar införa lagregel som innebär att domstolens rätt attpröva frågan om utvisning begränsas till fall då särskiltyrkande framställts av åklagare.1993/94:Sf36 av m.fl. (s) vari yrkas1. att avslår proposition 1993/94:159,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en fördjupad utredning av defrågor som tas upp i propositionen.1993/94:Sf37 av (nyd) vari yrkas1. att med avslag på regeringens förslag, såvitt nuär i fråga, antar följande lydelse av 4 kap. 7 §utlänningslagen:En utlänning får utvisas ur om utlänningen döms förett brott som kan leda till fängelse eller om en domstolundanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningenhar dömts till.2. att med avslag på regeringens förslag, såvitt nuär i fråga, antar följande lydelse av 4 kap. 10 §utlänningslagen:När en domstol överväger om en utlänning bör utvisas enligt 7§, skall den ta hänsyn till utlänningens levnads- ochfamiljeförhållanden samt till hur länge han har vistats iSverige.Den som är flykting och har behov av i fårutvisas endast om han har begått ett synnerligen grovt brott ochdet skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning ochsäkerhet att låta honom stanna här. Utvisning får också ske omhan i eller utomlands har bedrivit verksamhet som harinneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning attanta att han skulle fortsätta sådan verksamhet här.1993/94:Sf611 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ändring av utlänningslagen. Gällande bestämmelser om utvisning på grund av brottEn utlänning kan utvisas ur på grund av brott av visssvårighetsgrad. Bestämmelser härom återfinns i 4 kap. 7--10 §§utlänningslagen (UtlL). Utvisning enligt dessa bestämmelserutgör ett instrument för den individuella utlänningskontrollen.För utvisning på grund av brott krävs i princip attutlänningen döms för ett brott som kan leda till fängelse i merän , vilket innebär ett brott vars straffskala innehållerfängelse . Med ådömande av straff för brott somkan leda till fängelse jämställs det fallet atten domstol till följd av ny brottslighet undanröjer envillkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningen har dömtstill för sådant brott. Således krävs inte att det brott somföranleder undanröjandet är så allvarligt att det kan medförautvisning.För brott mot UtlL eller annan författning som utfärdats medstöd av UtlL får utvisning ske, om det på brottet kan följafängelse. Som ytterligare förutsättning gäller i dessa fall attomständigheterna är försvårande eller att utlänningen under detvå före brottet har begått samma slags brott. Iproposition 1954:41 anges som skäl till att ett lägrestraffmaximum godtas i dessa fall att brott mot bestämmelserna iUtlL har ett mera direkt samband med förutsättningarna förutlänningens vistelse i Sverige.För att utvisning skall få ske krävs vidare att det föreliggerrisk för återfall i brott. I praxis har antagits att riskenskall avse fortsatt liknande brottslig verksamhet, i vart fallnär det gäller förmögenhetsbrott. Utvisning kan i vissa falltillgripas även om återfallsrisk inte föreligger. Detta gällervid allvarliga vålds- och sexualbrott, narkotikabrott samt annanallvarlig brottslighet.När en domstol överväger utvisning skall den ta hänsyn tillutlänningens levnads- och familjeförhållanden samt till hurlänge han vistats i . En utlänning som vistats i Sverigemed permanent uppehållstillstånd när åtaletväcktes, eller som då var bosatt i ,får utvisas endast om synnerliga skäl för en utvisningföreligger. Detsamma gäller för en medborgare i ett annatnordiskt land som vid den angivna tidpunkten varit bosatt härsedan minst två år. Vid bedömningen av om synnerliga skälföreligger skall beaktas å ena sidan arten och omfattningen avden brottslighet som ligger utlänningen till last och å andrasidan hans levnads- och familjeförhållanden samt längden av dentid han vistats i och över huvud taget den anknytningtill som han har. Den som kom till innan hanfyllde och som när åtal väcktes hade vistats här i minst 5år får över huvud taget inte utvisas.För flyktingar gäller ytterligare begränsningar. Enligt 3 kap.2 § UtlL avses med en flykting en utlänning som befinner sigutanför det land som han är medborgare i därför att han kännervälgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras,nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller pågrund av sin religiösa eller politiska uppfattning och som intekan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av dettalands skydd. Som flykting avses även den som är statslös och somav samma skäl befinner sig utanför det land där han tidigarehaft sin vanliga vistelseort och som inte kan eller på grund avsin fruktan inte vill återvända dit. Med flyktingförklaringavses att () anger att någon ärflykting. Den som har en flyktingförklaring eller den som annarsuppenbart är att anse som flykting och har behov av iSverige får utvisas endast om han har begått ett synnerligengrovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmänordning och säkerhet att låta honom stanna här. Utvisning fårockså ske om utlänningen i eller utomlands har bedrivitverksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och detfinns anledning att anta att han skulle fortsätta sådanverksamhet här.Ett beslut om utvisning på grund av brott är föremål fördomstolens officialprövning, vilket innebär att åklagaren intebehöver framställa särskilt yrkande härom. Vid straffmätningenoch påföljdsvalet skall domstolen i skälig omfattning beakta omden tilltalade förorsakas men genom att han på grund av brottetutvisas ur riket. Bestämmelserna härom tillämpas i allmänhet såatt ett fängelsestraff sätts ner i förhållande till vad somskulle ha blivit följden om utlänningen inte utvisats. Vidmindre allvarliga brott kan utlänningen dömas till en intefrihetsberövande påföljd i kombination med utvisning i ställetför ett kortare fängelsestraff. Domstolen skall även beakta omutlänningen på grund av bestämmelserna i 4 kap. 1--4 §§ UtlL omsärskilda verkställighetshinder inte kan sändas till visst landeller om det annars finns särskilda hinder mot utvisning. Sådanasärskilda hinder är bl.a. risk för dödsstraff, kroppsstraffeller tortyr eller risk för förföljelse. Även andra hinder avexempelvis humanitär art skall beaktas. Om domstolen haranledning att anta att hinder mot verkställighet föreliggerskall yttrande från inhämtas. Regeringen kan, om den finneratt en dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott intekan verkställas eller om det annars finns särskilda skäl för attbeslutet inte längre skall gälla, upphäva avgörandet helt ellerdelvis. Denna möjlighet kan i praktiken innebära att utlänningeni sådant fall får ett lindrigare straff eftersom det enligtgällande rätt inte finns någon möjlighet att i efterhand skärpapåföljden.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen framhålls att de flesta utlänningar i Sverigelever skötsamt och har anpassat sig väl till svenskaförhållanden. Det är dock känt att utlänningar äröverrepresenterade i brottsstatistiken. Det är därför enligtpropositionen viktigt att klart markera att kriminellt beteendehos dem som vill bosätta sig här i landet inte accepteras ochatt det därför bör ske en skärpning av hållningen gentemot demsom inte accepterar grundläggande normer och värderingar i detsvenska samhället. En annan ståndpunkt kan enligt propositioneninnebära ett försvårande av möjligheterna för utlänningar attetablera sig i det svenska samhället. En skärpning avbestämmelserna kan också få den effekten att risken förfrämlingsfientlighet minskar.I propositionen föreslås att den grundläggande förutsättningenför utvisning skall vara att utlänningen döms för ett brott somkan leda till fängelse. Enligt propositionen kan det i vissafall även vid mindre allvarlig brottslig verksamhet vara befogatmed utvisning. En förutsättning skall dock vara att utlänningeni det enskilda fallet döms till ett svårare straff än böter idet mål där utvisning kan komma i fråga.Som ytterligare förutsättningar för att utvisning skall kunnakomma i fråga föreslås i propositionen, att det kan antas attutlänningen kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottsligverksamhet här i landet eller att brottet med hänsyn till denskada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskildaeller allmänna intressen är så allvarligt att utlänningen intebör få stanna kvar. Vid bedömningen av om det föreligger riskför fortsatt brottslig verksamhet bör det enligt propositioneninte fordras att risken avser likartad brottslighet, utan varatillräckligt att omständigheterna tyder på en brottsbenägenhet iallmänhet. Vidare framhålls i propositionen att det ävenfortsättningsvis oberoende av risk för fortsatt brottsligverksamhet bör vara möjligt att utvisa en utlänning vid vissaallvarliga brott.Beträffande begränsningarna för utvisning på grund av brottbör det enligt propositionen även fortsättningsvis gälla attdomstolarna i de enskilda fallen skall göra en bedömning av omutvisning skall underlåtas med hänvisning till utlänningenspersonliga förhållanden. I propositionen föreslås dock atttidsgränserna i 4 kap. 10 § UtlL förlängs så att de anpassastill den tidpunkt då en utlänning uppfyller kriterierna förnaturalisation enligt lagen om svenskt medborgarskap.I propositionen anges att begränsningen av möjligheten attutvisa en flykting skall behållas. Domstolarna föreslås dock fåmöjlighet att i vissa mycket begränsade fall bortse från enflyktingförklaring.För att säkerställa verkställandet av ett beslut om utvisningär det enligt propositionen rimligt att häktning skall kunnatillgripas i samtliga fall när domstolen beslutar om utvisning.Detta innebär en utvidgning av möjligheten att tillgripahäktning och bör enligt vad som uppges i propositionen reglerasgenom ett tillägg i 24 kap. 21 § , vari denuvarande möjligheterna för häktningi samband med fällande dom regleras.I övrigt framhålls i propositionen att den nuvarande ordningenvid domstolarnas behandling av frågan om utvisning bör behållas.Detsamma skall gälla beträffande regeringens möjlighet attupphäva eller mildra en domstols beslut om utvisning på grund avbrott. När det gäller domstolarnas möjlighet att vidstraffmätning och påföljdsval beakta det men som ett beslut omutvisning innebär uppges i propositionen att några förslag idenna fråga inte bör läggas fram förrän ,som har i uppdrag att bl.a. se över det straffrättsligapåföljdssystemets innehåll och uppbyggnad, lämnat sina förslag.Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.MotionerI en motion föreslås avslag på propositionen.I motion Sf36 av m.fl. (s) framhålls attpersoner som begår grova brott skall kunna utvisas ur landet.Motionärerna kan dock inte ställa sig bakom regler som innebäratt det blir möjligt att utvisa utlänningar som fällts förexempelvis olovlig körning, rattfylleri och snatteri, vilketenligt motionärerna kan bli resultatet av de föreslagnaändringarna i UtlL. Enligt motionärerna innebär förslagen interimliga proportioner mellan brott och de rättsverkningar sombrottet kan få för den enskilde. En straffrättslagstiftning ochden särskilda rättsverkan som kan bli följden av ett brottmåste, framhålls det i motionen, vara tydlig och förutsebar förden enskilde. Motionärerna anför att propositionen inte präglasav dessa principer när det gäller hur olika typer avbrottslighet skall bedömas. Motionärerna motsätter sig också denföreslagna ändringen i avseende häktning i defall domstolen förordnat om utvisning och det finns risk att dendömde undandrar sig utvisning. Enligt motionärerna innebär denföreslagna regleringen ett gränsfall till obligatorisk häktning.Motionärerna anser att det behövs en fördjupad utredning av hurde nuvarande reglerna tillämpats och i vilken mån de lämnarutrymme för godtycke och olikformig rättsskipning. Förstdärefter blir det enligt motionärerna möjligt att ta ställningtill vilka åtgärder som behöver genomföras. I yrkande 1hemställer motionärerna om avslag på propositionen, och iyrkande 2 begärs ett tillkännagivande om behovet av en fördjupadutredning av de frågor som tas upp i motionen.Utskottets bedömningSocialförsäkringsutskottet har inhämtat justitieutskottetsyttrande över regeringens förslag jämte motionerna.Justitieutskottet framhåller i sitt yttrande att utskottetdelar regeringens bedömning om vikten av en markering frånstatsmakternas sida att ett kriminellt beteende inte accepterashos dem som vill bosätta sig i samt att hållningengentemot dem som inte godtar att följa viktiga och grundläggandenormer i vårt samhälle bör skärpas. Utskottet instämmer även iregeringens bedömning att ett skärpt förhållningssätt frånstatsmakternas sida gentemot de misskötsamma utlänningarna ärägnat att bidra till att göra förhållandena lättare för detstora flertalet skötsamma utlänningar som lever i Sverige.Utskottet understryker också vikten av att de nya reglernapräglas av grundläggande humanitära krav ochrättssäkerhetsgarantier för den enskilde och anser attregeringen i propositionen bemästrat uppkommande problem i dessahänseenden. Utskottet anser mot bakgrund av att de aktuellafrågorna utretts att det inte finns anledning attföreslå någon ny utredning.Socialförsäkringsutskottet delar justitieutskottetsuppfattning och avstyrker bifall till motion Sf36 yrkandena 1och 2.Förutsättningar för utvisning på grund av brottPropositionen De hittillsvarande reglerna om krav på att påföljden förbrottet skall kunna leda till fängelse för attutvisning skall kunna komma i fråga innebär enligt propositionenatt utvisning inte har kunnat ske under några förhållanden vidbrott som snatteri, skadegörelse, egenmäktigt förfarande,bedrägligt beteende och grov olovlig körning. Avsikten med denföreslagna ändringen är dock, enligt propositionen, inte attutvisning normalt skall kunna ske vid sådan mindre allvarligbrottslig verksamhet. Den föreslagna ändringen öppnar dock enmöjlighet att vid sidan av påföljd kunna besluta om utvisningnär sådan brottslighet är upprepad och systematisk.Såsom nuvarande praxis uppfattas kan enligt propositionen densituationen uppstå att en utlänning döms t.ex. en gång förförmögenhetsbrott, en gång för våldsbrott och en gång förnarkotikabrott utan att domstolen därför kan komma fram till attdet föreligger risk för fortsatt brottslig verksamhet. Ettsådant förhållande är enligt propositionen intetillfredsställande. De aktuella bestämmelserna föreslås därförändrade så att en utlännings allmänna brottsbenägenhet mera kanbeaktas vid bedömningen av om det föreligger risk för fortsattbrottslig verksamhet. I propositionen framhålls vidare att detvid bedömningen av risk för fortsatt brottslig verksamhet inormalfallet måste krävas att det av registerutdrag eller påannat sätt framgår att utlänningen dömts för brott eller godkäntett strafföreläggande eller fått åtalsunderlåtelse vid minst etttidigare tillfälle för att en domstol skall kunna göra ettantagande om risk för fortsatt brottslig verksamhet.I propositionen anges att i överensstämmelse med vad somgäller bör utvisning oberoende av risk förfortsatt brottslig verksamhet kunna ske vid allvarliga vålds-och sexualbrott, narkotikabrott samt annan svårare brottsligverksamhet. Enligt propositionen ställer nuvarande ordningmycket stora krav på brottets grovhet. För att närmare klargöravilka brott som avses bör därför, enligt vad som anförs ipropositionen, möjligheten att utvisa relateras till brottetsstraffvärde. I propositionen anges att brottet normalt bör haett straffvärde om . En sådan avvägning innebär,uppges det i propositionen, att utvisningsmöjligheternaförbehålls sådana gärningar som är så allvarliga att det inteframstår som oskäligt med utvisning även om det inte föreliggerrisk för fortsatt brottslig verksamhet. Straffvärdegränsen skalldock ses som en allmän riktlinje och kan, betonas det ipropositionen, inte sägas vara absolut. En faktor som börtillmätas extra stor betydelse är enligt propositionen brott sominnefattar svårare integritetskränkningar mot skyddslösapersoner, t.ex. barn. I övrigt bör det enligt propositionenöverlämnas till rättstillämpningen att närmare preciseragränserna för utvisning vid olika former av brottsligverksamhet.MotionerHans Göran () begär i motion Sf35 yrkande 1 beslut omatt utvisning inte bör kunna komma i fråga vid brott av lägresvårhetsgrad än vad som gäller . I yrkande 2begärs att tidigare åtalsunderlåtelser och strafföreläggandenbeaktas med restriktivitet vid bedömningen av återfallsrisken.Vidare framhåller motionären att stor återhållsamhet skalliakttas då det gäller att bedöma om en utlänning kommer attfortsätta med annan brottslig verksamhet än den han eller hon ärdömd för. Motionären begär i yrkande 3 ett beslut härom.I motion Sf37 av (nyd) begärs i yrkande 1 iförhållande till regeringens förslag en skärpning avförutsättningarna för att kunna utvisa en utlänning på grund avbrott. Enligt motionären bör en utlänning kunna utvisas om handöms för ett brott som kan leda till fängelse eller om endomstol undanröjer tidigare ådömd villkorlig dom ellerskyddstillsyn.Utskottets bedömningJustitieutskottet har i sitt yttrande anfört att utskottetdelar regeringens uppfattning att det bör bli något lättare attutvisa en utlänning som begått brott. De skärpningar varom härär i fråga ligger väl i linje med justitieutskottetsuppfattning, och utskottet tillstyrker de föreslagnaändringarna. Utskottet utgår från att domstolarna iakttarsedvanlig försiktighet vid bedömningar av återfallsrisk m.m.Socialförsäkringsutskottet delar justitieutskottetsuppfattning och avstyrker bifall till motionerna Sf35 yrkandena1--3 och Sf37 yrkande 1.Begränsningar för utvisning på grund av brottPropositionenI propositionen anförs att möjligheten att utvisa en utlänningäven fortsättningsvis skall begränsas av hans eller hennesanknytning till . Bedömningen av anknytningen tillSverige bör enligt propositionen präglas av humanitet och görasutifrån en sammanvägning av vad som är känt om utlänningenspersonliga förhållanden, såsom levnadsomständigheter,familjeförhållanden, vistelsetid och eventuella kvarvarande bandtill hemlandet. I förhållande till gällande rätt föreslås dock ipropositionen den ändringen att tidsgränsen förlängs så att enutlänning som dömts för brott och vid tiden för åtalets väckandevistats i med permanent uppehållstillstånd eller som då varit bosatt här fårutvisas endast om det föreligger synnerliga skäl. Någon ändringav den betydelse som synnerliga skäl fått i rättspraxis ärenligt propositionen inte avsedd. En utlänning som kom tillSverige innan han fyllde och vid tiden för åtals väckandehade vistats i får även fortsättningsvisöver huvud taget inte utvisas.Som framgått ovan skall det starka skydd mot utvisning somfinns för den som har en flyktingförklaring ellerflyktingliknande status i princip bibehållas. En domstol skalldock i mycket begränsade fall kunna bortse från enflyktingförklaring.MotionerLars Moquist (nyd) begär i motion Sf37 yrkande 2 dels attvistelsetiderna liksom kravet på synnerliga skäl för utvisningskall utmönstras ur lagstiftningen, dels att det skall varamöjligt att utvisa den som kom till innan han fyllt 15år och som när åtal väcks har vistats här . Denu gällande bestämmelserna i 4 kap. 10 § första stycket UtlL, omatt en domstol när den överväger utvisning skall ta hänsyn tillutlänningens levnads- och familjeförhållanden samt till hurlänge han vistats i , skall enligt motionären behållasoförändrade. Vidare begärs i motionen att den i propositionenföreslagna förändringen rörande möjligheterna att utvisautlänningar med flyktingförklaring skall avslås.Utskottets bedömningJustitieutskottet har i sitt yttrande anfört att utskottetdelar regeringens bedömning i fråga om de begränsningar förutvisning på grund av brott som bör gälla och avstyrker bifalltill motion Sf37 yrkande 2.Socialförsäkringsutskottet delar även här justitieutskottetsuppfattning och vill understryka vikten av att tillämpningenäven fortsättningsvis kommer att präglas av humanitet och enbalanserad avvägning mellan utlänningens anknytning till Sverigeoch den brottslighet varom kan vara i fråga. Utskottet avstyrkerbifall till motion Sf37 yrkande 2.Domstolarnas behandling av frågan om utvisningPropositionenEnligt gällande rätt beslutar den domstol som handläggerbrottmålet om utvisning på grund av brott. Frågan är föremål fördomstolens officialprövning varför åklagaren inte behöverframställa något yrkande om utvisning. I propositionen framhållsatt frågan ändå vanligtvis initieras av åklagaren. Omtingsrätten inte har beslutat om utvisning och endast dentilltalade överklagar domen eller åklagaren överklagar till dentilltalades förmån, får hovrätten inte besluta om utvisning. Omden dömde överklagar ett utvisningsbeslut, kan påföljden skärpasom utvisningen upphävs. I propositionen föreslås inte någonändring av nuvarande ordning. I propositionen framhålls att detär av vikt att frågan om utvisning uppmärksammas så tidigt sommöjligt i processen.