bet · GH01KU28 · 1994-06-03 00:00:00 — Det ärrimligt att förvänta sig att ett förbud att innehabarnpornografi förenat med den debatt som förevarit kommer attleda till en synnerligen restriktiv syn i samhället på sådanpornografi. Detta är enligt utskottets mening en utveckling sommåste eftersträvas.Sammanfattningsvis anser utskottet att mycket starka skältalar för en kriminalisering av innehav av barnpornografi.Kriminaliseringen bör ske genom ett tillägg till 16 kap. 10 a §BrB. Någon anledning att införa en särskild straffskala förinnehavsbrott finns inte. En annan sak är att innehavets storlekoch avsikten med det bör få betydelse när det gäller att bedömabrottets svårhet. För innehav av ett fåtal bilder torde endastböter kunna komma i fråga. Att det finns fängelse i straffskalanäven för innehavsbrott innebär vidare att det på grund avmisstanke om sådant brott kan beslutas om tvångsmedel somhusrannsakan, anhållande och häkting. Beslut om frihetsberövandepå grund av misstanke om endast innehav torde dock sällan kunnaanses motiverat.När det gäller straffbudets närmare utformning aktualiserasfrågan om innehavsförbudet, som föreslogs i lagrådsremissen,skall begränsas till att avse barnpornografiska bilder avverklighetstrogen karaktär. Något motsvarande rekvisitgäller inte vid det nuvarande barnpornografibrottet.I denna del övervägde regeringen i lagrådsremissen om eninnehavskriminalisering borde ta sikte på skildringar av brottenligt 6 kap. BrB och inte på sådana skildringar som vilar påfiktiv grund. En sådan ordning skulle, anförde regeringen, stå igod överensstämmelse med syftet med en ökad möjlighet till attingripa mot innehavet, eftersom ingen specifik individ kränks aven bild utan verklighetsanknytning, och den skulle innebära attingreppet i tryckfrihetsrättsliga grundprinciper blev mindre. Ensvaghet är dock att den ordningen skulle innebära ett krav påbevisning om den brottsliga gärning som bilden visar. Och ävenom sådan bevisning skulle kunna förebringas, skulle den somavbildats utsättas för nya lidanden genom rättegången. Enmöjlighet, ansåg regeringen, är att i stället kriminaliserainnehav av sådana bilder som innefattar en skildring avverklighetstrogen karaktär. Det skulle i så fall varatillräckligt att konstatera vad bilden i sig visar, och t.ex.teckningar, animerade filmer och annat material som inteframstår som verklighetsbaserat skulle därmed i princip fallautanför det straffbara området vid en innehavskriminalisering.En sådan avgränsning är också angelägen från principiellatryckfrihetsrättsliga synpunkter, slutade regeringen.Lagrådet ifrågasätter om det är lämpligt att göra enåtskillnad i fråga om brottsrekvisiten mellan det nuvarandebarnpornografibrottet och det nya innehavsbrottet. Motiven fören sådan åtskillnad finner Lagrådet inte övertygande.Utskottet, som delar regeringens i lagrådsremissen framfördauppfattning, anser det för sin del lämpligt att avgränsa detstraffbara området vid innehav av barnpornografi till att avsebilder av verklighetstrogen karaktär. Paragrafen bör få denav Lagrådet föreslagna lydelsen.Ett effektivt innehavsförbud som träffar all barnpornografiförutsätter motsvarande tillägg till TF och YGL. Det får ankommapå att ta ställning till hur dekonstitutionella problem som i det sammanhanget uppstår skalllösas.Begreppet barnI motionerna K407 (m), K424 (m), K424 (m) och K436 (v) begärsatt begreppet barn i barnpornografibrottet skall ges en entydigdefinition genom att som barn definieras en person som intefyllt 18 år.I förarbetena till 16 kap. 10 a § BrB uttalas (prop.1978/79:179 s. 9) att bestämmelsen syftar till att skydda ungamänniskor vilkas könsmognadsprocess ännu inte är avslutad.Utskottet behandlade den här aktuella frågan tämligenutförligt i sitt yttrande (1989/90:JuU3y) tillsocialutskottet över . Enligtbarnkonventionen skall den som inte fyllt som regel ansesvara ett barn. Utskottet som fann att utformningen av densvenska lagstiftningen uppfyller kraven i barnkonventionenavstyrkte då bifall till liknande motionsyrkanden. Utskottetanförde bl.a. att en strikt åldersgräns -- i vart fall med denutformning som då var aktuell -- var behäftad med fleranackdelar. Den identifiering som skulle kunna bli nödvändigskulle innebära ytterligare integritetskränkningar av barnet.Vidare skulle en åldersgräns kunna medföra att åklagaren i mångafall skulle vara tvungen att styrka att ett avbildat barn intefyllt , något som med all sannolikhet kraftigt skulle kunnabegränsa möjligheterna till åtal på grund av de bevissvårighetersom kunde förväntas uppstå. Utskottets bedömning var attinförandet av en åldersgräns -- i vart fall med den utformningsom föreslogs -- skulle motverka motionärernas syftegenom att i praktiken inskränka möjligheten att bestraffautnyttjandet av barn i pornografiskt syfte. hänvisadeutskottet till justitiekanslerns remissyttrande överbarnkonventionen där han anförde att det skulle vara önskvärtatt skyddet i vart fall kunde utvidgas till att omfatta ävenunga personer vars könsmognadsprocess var avslutad men somuppenbarligen i övrigt fortfarande befinner sig i denutvecklingsprocess i stort som utgör motiv för lagstiftningensskyddsbestämmelser. Utskottet ansåg således att en utvidgning avdet straffbara området i linje med justitiekanslerns synpunkterkunde övervägas.Sådana överväganden har skett inom ramen för arbetet medpromemorian Ökat skydd för barn. I promemorian föreslås attbestämmelsen om sexuellt ofredande i 6 kap. 7 § BrB utvidgas påså sätt att det blir straffbart att förmå även den som fyllt 15men inte att medverka vid framställning av pornografiskbild eller vid sexuell posering. träffarstraffbudet endast förfaranden med barn under 15 år.Promemorians förslag i denna del bereds iJustitiedepartementet.Utskottet konstaterar att förslaget i promemorian i principinnebär att det skulle bli straffbart att utnyttja personer sominte fyllt i pornografiska syften och att detta gälleroavsett om det handlar om framställning av barnpornografiskabilder för eget bruk eller för spridning i tryckt skrift ellert.ex. Med detta vore enligt utskottets meningen hel del vunnet. I sammanhanget är att märka att en konsekvensav den föreslagna regleringen är att all framställning avpornografi där barn medverkar skulle komma att innefatta ävenett brott mot 6 kap. BrB för vilket får dömas i brottskonkurrensi tillämpliga fall.Utskottet ifrågasätter dock om detta är tillräckligt för attkomma till rätta med barnpornografibrottet enligt 16 kap. BrB.Här gäller ju till skillnad från vad som gäller regleringen i 6kap. BrB inte endast att bereda skydd för individen utan ävenatt motverka den kränkning som barn i allmänhet, som utskottetovan anfört, utsätts för genom förekomsten av barnpornografi (seäven prop. 1978/79:179 s. 8). Mot den bakgrunden vill utskottetuppmärksamma den norska lösningen på motsvarande problem. INorge innefattar barnpornografibrottet förbud att inneha ellertill införa pornografiska bilder av någon som är, kanantas vara eller framställs som att vara under . Det börenligt utskottets mening övervägas om en liknande lösning menmed en 18-årsgräns går att finna för svenskt vidkommande;utskottet noterar dock att också en lösning efter dessa linjerkan medföra vissa problem när det gäller avgränsningen av detstraffbara området. De bevissvårigheter som eventuellt kan bliföljden av ett åldersrekvisit måste också noga övervägas.Avslutningsvis vill utskottet framhålla att några övertygandeskäl för en strikt åldersgräns, där barn definieras som enperson som inte fyllt , inte presenterats.Utskottet noterar att en ändring i barnpornografibrottetenligt BrB i linje med vad utskottet nu anfört bör medföramotsvarande ändring i TF och YGL. En annan ordning skulleinnebära att det straffbara området enligt BrB inte längreskulle sammanfalla med det straffbara området enligtyttrandefrihetslagstiftningen.PåföljdenI motionerna K407 (m), K415 (fp), K432 (s) och K445 (s, m, fp,c, kds, nyd, v och -) begärs skärpning av straffskalan förbarnpornografibrott.Straffskalan omfattar, efter en ändring som trädde i kraft den1 , böter eller fängelse i högst (prop.1992/93:141, JuU16, rskr. 220).Utskottet anser för sin del att frågan om en ytterligareskärpning av straffskalan är för tidigt väckt. I sammanhangetvill utskottet också erinra om vad utskottet anförde; omett barnpornografibrott innefattar framställning avpornografiska bilder där barn medverkar torde gärningsmannen somregel i brottskonkurrens kunna dömas även för ett sexuelltövergrepp på barnet enligt 6 kap. BrB. Detta får i skärpanderiktning betydelse för den påföljd som kan utmätas (se 26 kap. 2§ BrB).Övriga frågorI motion K432 (s) begärs ett uttalande till förmån församordnade nordiska insatser mot barnpornografi.Utskottet har i sitt betänkande om anslag till polisväsendet(1993/94:JuJ19) behandlat några motionsönskemål medliknande inriktning.Här kan nämnas att regeringen i planeringsdirektiv förpolisväsendet avseende /95 under anslaget tillRikspolisstyrelsen har beräknat medel för ett ökat nordisktsamarbete med utländsk polis för att bekämpa brottslighet sombestår i att nordiska medborgare begår sexuella övergrepp motbarn utomlands. Av betydelse i det sammanhanget är att enpolissambandsman är placerad i medden enda uppgiften att bevaka frågor rörande sexuella övergrepppå barn. Utskottet vill också nämna att betydelsen av ettutvidgat internationellt polissamarbete understryks i åretsbudgetproposition (s. 93) och att regeringen anser att det ärnödvändigt att utveckla starka och effektiva funktioner påcentral nivå inom polisen med uppgifter inom det internationellapolissamarbetet. Avslutningsvis vill utskottet nämna att Sverigeockså är internationellt verksamt, t.ex. inom , närdet gäller att utarbeta rekommendationer för att medinternationella insatser bekämpa barnprostitution ochutnyttjande av barn för pornografi.Utskottet vill nu ytterligare stryka under det angelägna i attde nordiska insatserna till skydd för barn i görligaste månsamordnas för att få en bättre genomslagskraft internationellt.Utskottet delar således motionärernas uppfattning i princip. Närdet gäller hur det praktiska arbetet skall utformas -- utskottethar här nämnt ett par exempel från sitt beredningsområde --torde det närmast vara en fråga för regeringen och berördamyndigheter.I motion K436 (v) tas upp frågan om förutsättningarna förtvångsmedel, i första hand husrannsakan, om innehav avbarnpornografi kriminaliseras. Motionärerna vill att ett sådantbeslut alltid skall fattas av rätten.Frågor om husrannsakan m.m. regleras i 28 kap. RB. Utskottet,som konstaterar att tvångsmedelsanvändningen vid tryckfrihets-och yttrandefrihetsbrott regleras i TF respektive YGL, begränsarsitt yttrande till att avse reglerna i RB.Regleringen i RB innebär sammanfattningsvis följande. Enförsta förutsättning för husrannsakan är att det finns anledningatt anta att ett brott förövats för vilket fängelse kan följa.Husrannsakan får då ske för att t.ex. söka efter föremål som kanvara underkastat beslag. Beslut om husrannsakan skall som regelfattas av förundersökningsledaren, åklagaren eller rätten. Omhusrannsakan kan förväntas bli av stor omfattning eller medförasynnerlig olägenhet för den hos vilken åtgärden företas skallbeslutet normalt fattas av rätten. Det krävs alltid att skäletför åtgärden uppväger det intrång som en husrannsakan innebär;proportionalitetsprincipen är alltså tillämplig (se prop.1988/89:124, JuU25, rskr. 313).Utskottet konstaterar att det redan i gällande rätt finnstillräckliga garantier mot en omotiverad husrannsakan, ochutskottet utgår för sin del från att införandet av ettinnehavsbrott inte kräver någon specialreglering av hithörandefrågor.Olaga våldsskildringEnligt 16 kap. 10 b § första stycket BrB skall den som istillbild eller i en film, ett videogram, ett televisionsprogrameller andra rörliga bilder skildrar sexuellt våld eller tvångmed uppsåt att bilden eller bilderna sprids eller som sprider ensådan skildring dömas, om inte gärningen med hänsyn tillomständigheterna är försvarlig, för olaga våldsskildring tillböter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som irörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld motmänniskor eller djur med uppsåt att bilderna sprids eller somsprider en sådan skildring.I paragrafens andra stycke straffbeläggs oaktsam spridning avnu nämnt material under förutsättning att spridningen sker iyrkesmässig verksamhet eller eljest i förvärvssyfte.I paragrafens tredje och fjärde stycke görs bl.a. undantag försådana bilder som godkänts för visning av statens biografbyrå.Såvitt avser skildrandet av sexuellt våld eller tvång finns iprincip motsvarande reglering i 7 kap. 4 § 13 punkten respektive5 kap. 1 § första stycket YGL. Som yttrandefrihetsbrott skallockså enligt 5 kap. 1 § andra stycket YGL anses att t.ex.sprida sådana olaga våldsskildringar som i rörliga bildernärgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor ellerdjur.Kriminalisering av innehavI motionerna K426 och K440 (båda nyd) begärs att innehav avvåldspornografi skall kriminaliseras.Utskottet har ovan tagit ställning för ett förbud att innehabarnpornografi. De skäl av kriminalpolitisk natur som utskottetdär anfört gör sig inte med samma styrka gällande beträffandeolika typer av olaga våldsskildringar. Utskottet vill isammanhanget särskilt peka på att det är vuxna människor somagerar vid framställningar av sådana skildringar. Det får, somanförs i den tidigare omnämnda lagrådsremissen, förutsättas attmedverkandet sker frivilligt och att det skildrade våldetframställts genom olika former av tekniska effekter för att gesken av verkligt våld. När det gäller barnpornografi däremot fårman utgå från att det som regel är ett verkligt övergrepp somskildras. Det går således inte att i detta sammanhang draparalleller mellan barnpornografi och olaga våldsskildringar.I den nyssnämnda lagrådsremissen uttalar regeringen att detinte finns anledning att ingripa mot endast innehav av materialsom innefattar andra tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott änbarnpornografi. Utskottet delar denna bedömning. Det finns undersådana förhållanden inte heller anledning att utvidgaregleringen i BrB; praktiskt taget alla här aktuella gärningartorde falla inom TF eller YGL.Utvidgning av det straffbara områdetI motionerna Ju810 (nyd) och A815 (c) begärs en utvidgning avbestämmelsen om olaga våldsskildring så att s.k. fistfuckingfaller inom det straffbara området.Utskottet har behandlat liknande motionsönskemål tidigare (se1992/93:JuU16) och därvid hänvisat till bl.a. en avJustitiekanslern upprättad promemoria (dnr ).Justitiekanslern övervägde bl.a. om det fanns anledning attnågot jämka bestämmelsen om olaga våldsskildring så att de fallsom avses bli straffbelagda med större säkerhet kan beivrasgenom åtal. -- Bakgrunden var en dom från Hovrätten för VästraSverige där en person frikänts från ett åtal förolaga våldsskildring som avsåg fistfucking. -- JK som anfördeatt en sådan åtgärd synes kräva grundlagsändring ansågemellertid att det kunde hävdas att det i rättspraxis inteblivit helt klart att bestämmelsen i sin gällande lydelse inteskulle vara tillräcklig för sitt ändamål. JK ansåg att fråganvar värd att överväga närmare när större erfarenhet vunnits.Stockholms tingsrätt har meddelat en dom (DB 3 i målnr B 8-1263-93) i ett mål där JK fört talan om ansvar för bl.a.olaga våldsskildring avseende fistfucking. Tingsrätten uttalar isina domskäl bl.a. att lagförarbetena med kommentar måsteuppfattas så att det för straffbarhet i fråga om sexuelltvideovåld krävs att skildringen är ägnad att hos åskådaren ingeföreställningen att offret utsätts för våld, det vill sägaupplever smärta. I fråga om sexuellt tvång krävs på motsvarandesätt att skildringen är ägnad att hos åskådaren ingeföreställningen att offret mot sin vilja tvingas underkasta sigen kränkande eller nedvärderande behandling av sexuell natur. --Tingsrätten dömde för olaga våldsskildring avseende ett stortantal videogram av här aktuell natur. Domen har ännu inte vunnitlaga kraft.Utskottet konstaterar med hänvisning till den nu berörda domenatt rättspraxis förefaller utvecklas på det sätt som JK förutsågi sin tidigare omnämnda promemoria. kan det inteanses påkallat med någon utvidgning av rekvisiten för olagavåldsskildring.UtredningarI två motioner K402 (kds) och K430 (s) begärs att videovåldetsnegativa effekter skall utredas.I propositionen om olika åtgärder mot våldsskildringar ifilmer och videogram (prop. 1989/90:70 s. 29 f) finns ensammanfattande redogörelse för kunskapsläget när det gällervåldsskildringars inverkan på enskilda och på samhället. Där (s.31) uttalas bl.a. att forskningsresultaten om påverkan avvåldsskildringar inte har givit något entydigt resultat tillstöd för en direkt koppling mellan utvecklingen avvåldsbrottsligheten och medieutvecklingen. Vissa uppgifter tyderdock på ett samband mellan en del ungdomars höga konsumtion avvideovåldsskildringar och våldstendenser.I lagstiftningsärendet tillstyrkte att ett råd motskadliga våldsskildringar inrättades. hartill uppgift att följa och ha kontakt med videomarknaden, tainitiativ och fördela medel till utbildning och information samtstödja frivilliga krafter i kampen mot skadligavåldsskildringar.En redogörelse för forskningens nuvarande ståndpunkt när detgäller effekterna av videovåldet på barn och ungdom görs avVåldsskildringsrådet i delbetänkandet (SOU 1993:39) En gräns förfilmcensuren. I sammanhanget är värt att nämna att det i enbilaga till betänkandet konstateras (s. 106) att forskningeninte kunnat fastställa något mätbart samband mellanunderhållningsvåldet och våldsbrott.I ingår att undersöka om detgår att få fram ytterligare kunskapsunderlag som belysereventuella samband mellan våldspornografi och våld mot kvinnor(Dir. 1993:88 s. 16).Utskottet som tidigare behandlat liknande yrkanden (se t.ex.1992/93:JuU7) vill understryka att utskottet har förståelse försyftet med motionerna. Enligt utskottets mening kan det inteuteslutas att t.ex. barn- och ungdom på ett negativt sättpåverkas av det utbredda våldet i t.ex. filmer; tvärtom framstårdet som sannolikt att sådana effekter finns även om de är svåraatt påvisa. Utskottet är dock med hänvisning till det arbete somgjorts och det som pågår inte berett attförorda att ytterligare utredningsarbete inleds.I motion K430 begärs också en utvärdering av 1990 årslagändringar beträffande olaga våldsskildring. Då infördes deninledningsvis nämnda bestämmelsen om yrkesmässig oaktsamspridning av olaga våldsskildring som maximistraffetför olaga våldsskildring, och för det oaktsamma brottet,bestämdes till fängelse två år.En granskning av tillämpningen av bestämmelsen om olagavåldsskildring finns i JK:s tidigare nämnda promemoria(). Granskningen avsåg åren 1986--1991. Avgranskningen framgår bl.a. att åtal väckts beträffande 176videogramtitlar och att mer än 130 av dessa ansetts innehållaolaga våldsskildringar. Dessutom tillkommer några fall avstrafförelägganden. I fråga om mer än 40 videogramtitlar harväckta åtal ogillats. Fler än hälften av frikännandena beroddepå att yrkesmässig spridning som skett endast av oaktsamhet intevar straffbar --1990. På den punkten är lagen somframgått numera ändrad.JK anför avslutningsvis i promemorian att han räknar med attunder åtskillig tid framåt få ta ställning till olikapraxisfrågor som uppkommer inom ramen för det nu gällanderegelsystemet på området. Han anför vidare att han är medvetenom att det kan vara en skyldighet för honom att underrättaregeringen om behov av regelförändringar som kan komma att visasig under det fortsatta arbetet med hithörande frågor.Enligt utskottets mening finns det mot den här angivnabakgrunden ingen anledning att, från straffrättsligautgångspunkter, nu initiera en ny översyn av lagstiftningen.Stockholm den 26 april 1994På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit:Britta Bjelle (fp),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(),() ochUlf (nyd).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.Avvikande meningar1. BarnpornografiBritta Bjelle och (båda fp) anser att den del avutskottets yttrande i avsnittet Överväganden som börjar med"Utskottet vill" och slutar med "naturligtvisotillfredsställande" bort ha följande lydelse:Utskottet vill inledningsvis beklaga den situation somriksdagen nu ställs inför vad gäller ytterligare åtgärder motbarnpornografi. Utskottet framhöll attfrågan om kriminalisering av innehav av barnpornografi ärkomplicerad och rymmer en rad principiella frågor. Utskottetbetonade också att en kriminalisering skulle ytterligareunderstryka hur allvarligt samhället ser på hanteringen medbarnpornografi.Likafullt dröjde det ända till innanJustitiedepartementet skickade ut promemorian Ökat skydd förbarn på remiss. I sammanhanget kan också noteras att frågan ombarnpornografi inte aktualiserades i höstens överläggningarmellan partierna om ändringar i olika grundlagar. Det ärolyckligt att regeringen inte heller nu har lämnat något förslagtill som gör det möjligt att effektivare ingripa motbarnpornografi.2. BarnpornografiGöthe , och (allam) anserdels att den del av utskottets yttrande i avsnittetÖverväganden som börjar med "Utskottet vill" och slutar med"naturligtvis otillfredsställande" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar först att frågan om åtgärder mot innehavav barnpornografi är komplicerad så till vida att dekriminalpolitiska övervägandena inte kan ses isolerade frånviktiga tryck- och yttrandefrihetsrättsliga principer. Detgäller då inte så mycket avvägningen mellan skyddet för deenskilda individerna och de personer som vill utnyttja tryck-och yttrandefriheten som frågan om, och i så fall huromfattande, ändringar i grundlagarna som är nödvändiga för attåtgärder mot innehav av barnpornografi skall få tillräckligeffekt. Utskottet ser därvid som sin uppgift att yttra sig överde kriminalpolitiska aspekterna medan konstitutionsutskottetenligt riksdagsordningen har att göra den bedömning som gällerde konstitutionella frågorna.dels att den del av utskottets yttrande i samma avsnittsom börjar med "Ett effektivt" och slutar med "skall lösas" bortha följande lydelse:Som utskottet tidigare berört förutsätter en kriminaliseringav innehav av barnpornografi ändringar i centrala delar av dentryck- och yttrandefrihetsrättsliga lagstiftningen. De svåraavvägningar som måste göras i ett så specielltlagstiftningsärende som detta har bl.a. tagit sig uttryck i attdet i remissen till Lagrådet föreslogs två alternativ -- dets.k. kriminaliseringsalternativet och det s.k.konfiskeringsalternativet. Enligt riksdagsordningen ankommer detpå att göra de fortsatta bedömningar ochöverväganden som måste göras.Konstitutionsutskottet55>PM00>kansliet55>1994-05-19Bilaga 4Ytterligare åtgärder mot barnpornografiInledningVid utskottets behandling av ärendet om ytterligare åtgärdermot barnpornografi har framkommit att det föreligger enmajoritet inom utskottet för grundlagsändringar som innebär attinnehav av barnpornografi skall kunna göras straffbart. För attändringarna skall kunna föreslås träda i kraft den 1 januari1995 fordras dock att fem sjättedelar av utskottets ledamöterförenar sig om att medge undantag från niomånadersregeln i 8kap. 15 § regeringsformen. Det har visat sig att det inte finnsförutsättningar för ett sådant undantag. Grundlagsändringar medden angivna innebörden kan däremot föreslås träda i kraft den 1januari 1999, och det föreligger en majoritet inom utskottet förett sådant förslag. För tiden från och med den 1 januari 1995övervägs inom utskottet andra grundlagsändringar med åtgärdermot barnpornografi som skulle kunna samla den majoritet somfordras för ett medgivande om undantag från niomånadersregelnoch som alltså skulle kunna träda i kraft .