bet · GI01SoU2 · 1994-10-27 00:00:00 — skall vid behovtillhandahålla underlag för sådana bedömningar.Prioriteringsutredningen överväger också dessa frågor. När detgäller hospicevård t.ex. konstaterar utskottet att det finnsflera goda och efterföljansvärda exempel på sådan vård somsjukvårdshuvudmännen själva eller andra organisationer har tagitinitiativ till. Motionerna So410 (kds), So461 (s), So485 (s) ochSo497 (s) avstyrks.Hälsodatafrågor m.m.I motion 1993/94:So409 av och Lars-ErikLövdén (s) hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om översyn avgällande regler när det gäller journalarkiv i samband mednedläggning av företagshälsovård. Motionärerna anför att etttidigare försummat problem är vilka regler som gäller och vadsom händer med journalarkiv när företagshälsovården läggs nedvid ett företag och där läkaren har arbetat som anställd.Motionärerna pekar på att ett privat företag i detta fall inteomfattas av sekretesslagen och inte heller har tystnadsplikt.I motion 1993/94:So495 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär att den ger Hälsodatautredningentilläggsdirektiv om hanteringen av privatläkarespatientjournaler vid avveckling av praktik. Motionären anför attom en läkare avlider kan besluta att journalernaskall arkiveras på annat ställe, men styrelsen har inte någonkontroll av vilka läkare som avlidit. Sekretessbelagda uppgifterkan därför röjas om journalerna kommer i orätta händer.I motion 1993/94:So489 av Per Stenmarck och ()hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hälsopass. Motionärerna anför att detmånga gånger innebär stora problem när någon blir sjuk under enutlandsresa. Det kan vara svårigheter att för en utländsk läkarebeskriva sjukdomssymtom eller vilka mediciner man är beroendeav. För många skulle vetskapen om möjligheten att genom någonform av dokument lättare förklara sin sjukdom ha en lugnandeinverkan.Utskottet behandlade en motion liknande So489 i betänkandet1991/92:SoU5 (s. 38--39). Därvid konstaterades att , Spri, hade en gruppsom arbetade med utveckling rörande s.k. smart card, patientkortmed minne, samt att försöksverksamhet i mindre omfattningpågick. Motionen avstyrktes.Hälsodatautredningen (S1993:12) skall enligt sina direktiv(dir. 1993:111) utreda och lägga fram förslag tillförfattningsreglering av personregister inom hälso- ochsjukvårdens område. Ur direktiven hämtas bl.a. följande.-- -- --En utveckling pågår inom hälso- och sjukvården med bärbaraelektroniska minnen s.k. smart cards eller patientkort.Patientkort med s.k. chips som minnesmedium eller kort medlaseroptiskt minne har en mycket stor minneskapacitet. Även förpersonalen utvecklas liknande kort för att bl.a. angebehörigheten. Införandet av patient- och personalkort harmedfört att det har uppstått en osäkerhet om bl.a. vem somansvarar för att informationen på korten är korrekt och hursekretesslagen skall tolkas i detta sammanhang.-- -- --Kommittén bör främst lämna förslag rörande reglering av frågorsom direkt hänger samman med den personliga integriteten. Hithör frågor om de ändamål för vilka register skall få föras ocht.ex. vilka personuppgifter som får ingå, de bearbetningar avpersonuppgifter som får ske, utlämnande eller annan användningav personuppgifter, bevarande och gallring av uppgifter,kontroll och säkerhet samt krav på krypteringssystem eller andraskyddsmekanismer. Givetvis måste kommittén härvid beaktaexisterande författningar som påverkar hanteringen avpersonuppgifter på området, såsom datalagen, sekretesslagen,patientjournallagen och hälso- och sjukvårdslagstiftningen iövrigt.-- -- --Kommittén bör särskilt analysera hur uppgifter bör lämnas ochregistreras för verksamhet som bedrivs i enskild regi, ibolagsform eller som personalkooperativ. Kommittén bör angebehovet av författningsreglering till följd av husläkarreformen.Även konsekvenserna av organisationsförändringar som kan bliresultatet av överväganden inom utredningen om hälso- ochsjukvårdens framtida organisation och finansiering bör beaktas.Kommittén bör undersöka dels om introduktionen av patient- ochpersonalkort ställer krav på ändring, komplettering ellerförtydligande av resterande författningar, t.ex.patientjournallagen, sekretesslagen och datalagen, dels om detbehövs en särskild författningsreglering.-- -- --Kommittén bör kunna redovisa sitt arbete i etapper och skallha slutfört sitt arbete senast den 1 juli 1995.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att de frågor som tas upp i motionernaomfattas av direktiven för . Något initiativfrån behövs därför inte. Motionerna So409 (s), So489(m) och So495 (fp) avstyrks.Uppgiftsskyldighet för privata husläkareI motion 1993/94:So474 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av regler om uppgiftsskyldighet förprivata husläkare. Motionären anför att i och med genomförandetav husläkarreformen kommer problem att uppstå vid tillämpningenav 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring. Motionären anför attde husläkare som är privata inte har samma skyldighet som delandstingsanställda att t.ex. förse medjournaler eller uppgifter som behövs för att kassan skall kunnahandlägga och fatta beslut rörande olika förmåner. Den privatahusläkaren kan i och för sig göra en menbedömning eller fåpatientens samtycke för utlämnande av uppgifterna.Enligt 20 kap. 9 § första stycket lagen (1962:381) om allmänförsäkring skall statliga och kommunala myndigheter ävensomarbetsgivare och försäkringsinrättningar på begäran lämnadomstol, , allmän försäkringskassaeller lokalt organ, som i 1 kap. 2 § sägs, uppgift för namngivenperson rörande förhållande, som är av betydelse förtillämpningen av denna lag.Intygsutredningen (S 1993:04) har i sitt avlämnadebetänkande Om intyg och utlåtanden som utfärdas av hälso- ochsjukvårdspersonal i yrkesutövningen (SOU 1994:71) föreslagit atten bestämmelse skall föras in i lagen (1994:953) om åliggandenför personal inom hälso- och sjukvården genom en kompletteringav dess 11 § innebärande att hälso- och sjukvårdspersonalen ärskyldig att lämna ut uppgift om en viss person på begäran avallmän försäkringskassa eller omförhållande som är av betydelse för tillämpningen av lagen(1962:381) om allmän försäkring.I författningskommentaren (s. 179 f.) sägs att 11 § 6. är enhelt ny punkt.-- -- --Den ökande privatiseringen inom hälso- och sjukvården kanemellertid göra att försäkringskassorna inte får del av sådanauppgifter som är av stor betydelse för deras bedömning avhälsotillståndet hos en viss person samt behovet avsjukskrivning och eventuella rehabiliteringsåtgärder m.m.Ifrågavarande bestämmelse i lagen om allmän försäkring bördärför kompletteras. -- -- -- Ett utlämnande av uppgifter skallske först när det föreligger en begäran från en försäkringskassaeller och avse viss namngiven person. Detgäller uppgifter som inom hälso- och sjukvården kan vara mycketintegritetskänsliga för den enskilde och som har ett starktsekretesskydd. och Riksförsäkringsverketbör därför noga pröva behovet av önskade uppgifter, innan dessabegärs och inte heller kräva fler uppgifter än vad som ärnödvändigt. Det är inte bara läkare utan även psykologer,sjukgymnaster, kuratorer m.fl. som kan ha tillgång tillvärdefull information.Betänkandet remissbehandlas för närvarande.Utskottets bedömningUtskottet anser att inte bör föregripa regeringenskommande förslag på detta område. Motion So474 (s) avstyrksdärför.AlternativmedicinI motion 1993/94:So430 av m.fl. (s)hemställs att hos regeringen begär förslag omlagstiftning på alternativmedicinområdet (yrkande 15).I betänkandet 1993/94:SoU7 (s. 52) behandlade utskottetsenast liknande motionsyrkanden. Utskottet vidhöll tidigareinställning i frågan, nämligen att inte bör göra någrauttalanden i dessa frågor i avvaktan på beredningen iregeringskansliet av förslag. Dåaktuella motionsyrkanden har avstyrkts.I direktiven (dir. 1994:2) för Behörighetsutredningennämns bl.a. att den samlade översyn av principerna förlegitimation och behörighet som uppdraget innebär också skallomfatta bestämmelserna i den s.k. kvacksalverilagen. Uppdragetskall redovisas före utgången av år 1995.Utskottets bedömningUtskottet anser att inte bör föregripa regeringenskommande förslag på detta område. Motion So430 (s) yrkande 15avstyrks därför.Åtgärder mot läkemedelsmissbrukMotionerI motion 1993/94:So242 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att vidta åtgärder som försvårar förtablettmissbrukare att införskaffa lugnande medel ochsmärtstillande preparat. Motionären efterlyser någon metod föratt få överblick över patientens anskaffning av läkemedel ochmenar att rutinerna runt det s.k. frikortet till sjukvård ochreceptbelagda läkemedel på apotek bör ändras. Med frikortet ihanden är det bara att promenera omkring till olika läkare ochfå ut lugnande medel och smärtstillande preparat. Frestelsen ärstor att utnyttja frikortet på detta sätt, heter det i motionen.I motion 1993/94:So430 av m.fl. (s)hemställs i yrkande 13 delvis att ges iuppdrag att utveckla metoder för medicinsk revision av läkarna,med särskilt syfte att identifiera läkare med hög förskrivningav psykofarmaka, många förtidspensioneringar ochsjukskrivningar.Bakgrund m.m.Folkhälsoinstitutets alkohol- och narkotikaprogramomfattar även insatser mot läkemedelsmissbruk. harverksamheten inneburit ekonomiskt stöd till olika projekt.I delbetänkande SOU 1993:5Bensodiazepiner -- beroendeframkallande psykofarmaka föreslåsinförandet av ett system som underlättar för den enskildaläkaren att kritiskt granska sin förskrivning avbensodiazepiner. Förslaget går ut på att registrerarden enskilde läkarens förskrivning och sedan återförinformationen till förskrivande läkare med lämpliga intervall.I betänkandet 1993/94:SoU20 behandlade utskottet senastmotioner med syften liknande de nu aktuella motionerna.Utskottet gjorde följande bedömning (s. 88).Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade inställning attkonkreta åtgärder på flera områden behövs för att minskaläkemedelsberoendet och läkemedelsmissbruket. I de nu aktuellamotionerna ges flera exempel på insatser som bör övervägas föratt förbättra de förebyggande insatserna och vården avläkemedelsberoende. Exempel på sådana insatser är att stärka denproducentoberoende informationen om dessa läkemedel och atttillhandahålla mindre förpackningar av läkemedlen. En förbättradgrundutbildning och fortbildning av vårdpersonal är andrainsatser liksom återföring till förskrivande läkare avinformation om hans eller hennes förskrivningsmönster sett irelation till andra läkares. Forskningen om beroendet ochmissbrukets omfattning och om metoderna för vård avläkemedelsberoende kan också behöva övervägas liksomutvecklingen av metoderna att följa läkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket.Frågor om läkemedelsberoende och läkemedelsmissbruk harbehandlats av bl.a. ochPsykiatriutredningen. Betänkandena bereds fortfarande iregeringskansliet. Regeringens kommande förslag bör enligtutskottet avvaktas innan tar något initiativ i dessafrågor. Motionerna avstyrks därför.Regeringen har därefter lagt fram proposition 1993/94:149Åligganden för personal inom hälso- och sjukvården m.m. vilkengrundar sig på utredningsarbete. Underrubriken frågor (s. 72 f.) anfördes att frågan omuppgiftsskyldighet från apotek till inte borderegleras. hade nämligen föreslagit enbestämmelse innebärande att apotekspersonal skulle vara skyldigatt till styrelsen lämna ut uppgift från apotek angåendeförskrivning av läkemedel om det fanns grundad anledning antaatt styrelsen borde ingripa mot förskrivningen. I remissvaretöver utredningen ansåg styrelsen att det inte låg i styrelsensroll att i enskilda fall vidta åtgärder utan att det i ställetvar en uppgift för respektive läkare. Styrelsen förordade ensekretessbrytande regel som skulle göra det möjligt för läkareatt utbyta information. Ett alternativ skulle kunna vara enskyldighet för apotekspersonal att till läkare, som förskrivitmedel av avsett slag, lämna information om de tidigareförskrivningarna till samma patient. Regeringen anförde följande(s. 73--74).Den av utredningen föreslagna lagtexten om uppgiftsskyldighetför apotekspersonalen kan ge intryck av att det är förskrivandeläkare som avses att kontrolleras. Syftet med förslaget är dockatt dels hjälpa personer med ett etablerat missbruk avnarkotiska medel, dels kunna bromsa ett påbörjat missbruk avsådana medel. Nomadiserande missbrukare, d.v.s. personer som gårtill ett antal läkare och hos var och en av dessa får till sigutskrivet lugnande medel och sömnmedel för att på detta sättunderhålla ett missbruk, utgör ett inte negligerbart problem försjukvården och . Kontakten mellan läkaren ochpatienten bygger på ett ömsesidigt förtroende. Läkaren har intestora möjligheter att kontrollera riktigheten i ellerifrågasätta patientens uppgifter om tidigare förskrivningar. Attförskrivning av medel som här avses kan kontrolleras liggerdärför i och för sig i såväl den förskrivande läkarens ochsamhällets som i förlängningen missbrukarens intresse. Enkontrollmöjlighet ger dock upphov till integritetsproblem närdet gäller patienten. Inte heller är det läkarkårens uppgift att"agera polis". Härtill kommer den svårighet som ligger i att enpatient kan vända sig till olika apotek. Regeringen delar vidareuppfattningen att det principiellt inte är en uppgift förSocialstyrelsen att ingripa i vården och behandlingen av enenskild patient utan att detta är en uppgift för respektiveläkare. Regeringen anser sammanfattningsvis att en regel med detföreslagna innehållet inte bör tas in i åliggandelagen.Regeringen har vidare i proposition 1993/94:218 Psykisktstördas villkor berört olika psykiatriska behandlingsmetoder. Isammanhanget nämns betänkanden ompsykiatrin och dess patienter (1992:73) och om livskvalitetför psykiskt långtidssjuka (SOU 1992:46) men inte betänkandeBensodiazepiner -- beroendeframkallande psykofarmaka (). Samtliga dessa betänkanden är enligt uppgiftfrån slutbehandlade. Vidare framhålls ipropositionen att regeringen gett Statens beredningför utvärdering av medicinsk metodik (SBU) i uppdrag att startaett projekt i syfte att utvärdera de medicinska, ekonomiska,sociala och etiska konsekvenserna av användningen avneuroleptika. Regeringen gjorde följande bedömning:En översyn och analys av innehåll och kvalitet i denpsykiatriska vården bör göras. Syftet med översynen bör vara attdels ta fram riktlinjer för hur innehållet i den psykiatriskavården bör utvecklas, dels uppnå en samsyn när det gällerkriterier för kvalitet i den psykiatriska vården. Regeringenavser att ge i uppdrag att genomföra den nämndaöversynen.Utskottet delade regeringens bedömning om behovet av enöversyn och analys av innehåll och kvalitet i den psykiatriskavården. Utskottet uttalade vidare att frågan om att säkerställatillgången på behandlingsformer av god kvalitet, t.ex.psykoterapi, borde övervägas (1993/94:SoU28 s. 26).Riksdagen följde utskottet (rskr. 396).Utskottets bedömningUtskottet framhöll i betänkandet 1993/94:SoU20att konkreta åtgärder på flera områden behövs för att minskaläkemedelsberoendet och läkemedelsmissbruket. Exempel gavs ocksåpå insatser som borde övervägas. Utskottet framhöll vidare attbl.a. och hadebehandlat dessa frågor, att betänkandena fortfarande bereddes iregeringskansliet och att regeringens kommande förslag bordeavvaktas innan tog något initiativ i dessa frågor.Varken i proposition 1993/94:149 Åligganden för personal inomhälso- och sjukvården m.m., vilken grundar sig påTillsynsutredningens förslag, eller i proposition 1993/94:218Psykiskt stördas villkor, vilken grundar sig påPsykiatriutredningens förslag, lade den förra regeringen framnågra konkreta förslag för att minska läkemedelsberoendet ochläkemedelsmissbruket. I den senare propositionen uttaladeregeringen sin avsikt att ge i uppdrag att göraen nationell översyn och analys av innehållet i den psykiatriskavården. Utskottet delade i betänkandet 1993/94:SoU28 regeringensbedömning om behovet av en sådan översyn och analys.Enligt utskottets mening är det mycket angeläget att konkretaåtgärder på flera områden vidtas för att minskaläkemedelsberoendet och läkemedelsmissbruket. De frågor sombehandlats av och närdet gäller läkemedelsberoende och läkemedelsmissbruk kommer,enligt vad utskottet erfarit, att övervägas av regeringen.Motionerna So242 (kds) och So430 (s) yrkande 13 delvis avstyrksdärför.Medicintekniska produkterI motion 1993/94:So482 av m.fl. (s)hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av hur olyckor och tillbudmed medicintekniska produkter utreds samt hur erfarenheternaåterförs till användare m.fl. Enligt motionärerna bör enutredning tillsättas med uppgift att kartlägga bl.a. i vilkenutsträckning som olyckor och tillbud med medicintekniskaprodukter kommer till myndigheternas respektive användarnaskännedom, orsakerna till att olyckor inträffar och hur de kanförebyggas, vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättrarapporteringen, vilka åtgärder som behöver vidtas för attsäkerställa en effektiv och kompetent erfarenhetsåterföring tillanvändarna av medicintekniska produkter samt vilka övrigaåtgärder som behöver vidtas för att etablera ett nationelltrapporteringssystem.I betänkandet 1992/93:SoU23 behandlade utskottetproposition /93:175 om medicintekniska produkter m.m.med förslag till en lag om medicintekniska produkter. Förslagetinnebär (prop. s. 17) att en kontroll av medicintekniskaprodukter införs och regleras i en särskild lag. Den svenskalagstiftningen skall gälla samtliga medicintekniska produktersom omfattas av de direktiv som ingår i samt deförslag till nya direktiv inom området som utarbetas inom EG.Den svenska lagstiftningen är en ramlag. Regeringen ellertillsynsmyndigheten föreslogs besluta närmare vid olikatidpunkter vilka detaljregler som skall gälla för olikaproduktgrupper. Utskottet tillstyrkte propositionens förslag sominte mött någon erinran i form av motioner. följdeutskottet (rskr. 358).Lagen trädde i kraft . Tillsynen överefterlevnaden av lagen utövas av den eller de myndigheter somregeringen bestämmer ().I betänkandet 1993/94:SoU26 (s. 34) behandlade utskottetbl.a. revisorers förslag angående disciplinärendeninom hälso- och sjukvården (1993/94:RR7). Revisorerna hade bl.a.föreslagit att skulle få i uppdrag -- attutifrån patienternas säkerhet -- utforma råd och anvisningar förhur regler i fråga om utbildning och hantering av medicintekniskutrustning skall utformas och därefter systematiskt kontrolleraatt dessa råd och anvisningar följs. Utskottet ansåg att"den medicintekniska utrustningen och tillsynen därav är viktigför vårdkvaliteten och patienternas säkerhet. Den tekniskautvecklingen på området går snabbt. Lagstiftningen ommedicintekniska produkter har varit i kraft knappt ett år.Utskottet anser att det inte nu finns anledning att vidta någraåtgärder med anledning av revisorernas förslag". följde utskottet (rskr. 410 och 411).Socialstyrelsen beslutade föreskrifter ochallmänna råd om dels Aktiva medicintekniska produkter förimplantation (SOSFS 1994:2), dels Tillverkares skyldighet attrapportera olyckor och tillbud med medicintekniska produkter(SOSFS 1994:3). Enligt uppgift från styrelsen pågår arbete numed dels föreskrifter om medicintekniska produkter (detaljerna iEG-direktiv), dels föreskrifter om ansvar för medicintekniskaprodukter i hälso- och sjukvården (egentillverkade ochspecialanpassade produkter). De sistnämnda föreskrifternaberäknas vara beslutade omkring kommande årsskifte.Utskottets bedömningUtskottet har inhämtat att arbete pågår inom Socialstyrelsenmed föreskrifter och allmänna råd om medicintekniska produkter.Arbetet beräknas bli slutfört omkring /95.Utskottet anser inte att bör ta något initiativ medanledning av motion So482 (s). Motionen avstyrks.PsykoterapibehandlingI motion 1993/94:So275 av m.fl. (s) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av högkostnadsskydd för människorsom behandlas med psykoterapi (yrkande 8). Motionärernaanser att psykoterapibehandling bör betalas med sedvanligpatientavgift inom sjukvården och därmed även omfattas avhögkostnadsskyddet. Eftersom ingen ersättning utgår från denallmänna försäkringen är behandlingen endast tillgänglig förpersoner med god ekonomi, då avgiften enligt motionärerna är300--per timme.Utskottet har behandlat liknande motionsyrkanden tidigare,senast i betänkandet 1993/94:SoU28 Psykiskt stördas villkorvartill hänvisas för en utförlig bakgrund (s. 24--26) avPsykiatriutredningens förslag m.m. Bl.a. redovisades att för attförbättra möjligheterna att få behandling med psykoterapi medpatientavgift och högkostnadskydd har den särskilda ersättningenför psykoterapeutisk verksamhet som lämnas tillsjukvårdshuvudmännen höjts från 24,5 miljoner 1993 till 39,5miljoner kronor för . Utskottet gjorde följandebedömning.Utskottet delar regeringens bedömning att börges i uppdrag att i samråd med berörda organisationer genomföraen översyn och analys av innehåll och kvalitet i denpsykiatriska vården. Därvid bör frågan övervägas om attsäkerställa tillgången på behandlingsformer av god kvalitett.ex. Utskottet delar bedömningen i propositionenatt bör avsättas för ändamålet ,1995--1997. Detta innebär att i bör /95. Vad utskottet nu anfört bör ges regeringentill känna med anledning av motionerna. (S-motionen gällde vårdgaranti för psykoterapeutisk behandlingoch v-motionen yrkade om ersättning från den allmännaförsäkringen för psykoterapi.) följde utskottet.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna fråga ochavstyrker därför motionsyrkandet So275 (s) yrkande 8.Destruktiva sekterI motion 1993/94:So459 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av utbildning av olikayrkeskategorier om destruktiva sekter (yrkande 1).Motionären anför att gemensamt för personalen inom hälso- ochsjukvård, socialtjänst, domstolsväsende och skola är att den vetmycket litet om destruktiva sekter, deras ideologi ocharbetssätt. De står därför, enligt motionären, mer eller mindrehandfallna när de skall lösa sina patienters/klienters problem.Motionären anser därför att dessa personalgrupper under sinfortbildning bör erhålla kunskap om destruktiva sekter för attförbättra förutsättningarna för att kunna ge patienter/klienteradekvat hjälp, heter det i motionen.I betänkandet 1993/94:SoU7 behandlade utskottet ettliknande yrkande. Utskottet vidhöll sin tidigare inställning idessa frågor, nämligen att utskottet dels instämde medmotionären i att det behövs mer kunskap om utredningen av detproblem som tas upp, dels förutsatte att ansvariga myndigheteroch berörda frivilliga organisationer arbetar vidare med dessafrågor. följde utskottet.Uppsala kommun, socialförvaltningen, har anordnaten konferens med temat Destruktiva sekter som samhällsfenomen.Konferensen riktade sig främst till dem som arbetar inomsocialtjänst, skola, landsting, kyrkor och samfund samtdomstolsväsendet.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna fråga ochavstyrker motion So459 (fp) yrkande 1.Ersättningsregler för privatpraktiserande sjukgymnasterI motion 1993/94:So457 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ersättningsregler för privatpraktiserandesjukgymnaster. Många patienter med arbetsrelaterade skadorbehöver bevisligen vid varje behandlingstillfälle minst fyraåtgärder. Motionären anför att Riksförsäkringsverketsregler för ersättning till privatpraktiserande legitimeradesjukgymnaster är det största hindret för en effektivrehabilitering av arbetsrelaterade skador. Därför måste, enligtmotionären, ersättningsreglerna ändras och utformas så attersättning utgår för varje behandlingstillfälle, när detta ansesnödvändigt för patientens rehabilitering.Sedan den 1 januari 1994 gäller Lagen (1993:1652) omersättning för sjukgymnastik.