bet · GH01UU20 · 1994-03-29 00:00:00 — inte bli, medlem i Europeiska unionen ("Historisktvägval", SOU 1994:8).Det ena slaget av beslut inom det gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet innebär att medlemsstaternafastställer en gemensam ståndpunkt vilken därefter skall varavägledande för varje lands nationella politik och dessuppträdande inom internationella organisationer och påinternationella konferenser. Ståndpunkter kan, men behöver inte,offentliggöras. Sådana beslut fattas av ministerrådet och alltidmed enhällighet.Det andra slaget av beslut avser s.k. samfällda aktioner. Ävenbeslut att inleda sådana aktioner fattas av ministerrådet medenhällighet. Samfällda aktioner kan företas inom hela det områdesom betecknas som utrikes- och säkerhetspolitik. Frågor som rörförsvaret är uttryckligen undantagna.När ministerrådet beslutar om en samfälld aktion skallaktionen inrymmas inom de riktlinjer som fastställts . handlar alltid i enhällighet.Enhällighet skall inte bara gälla beslut om tillkomst av ensamfälld aktion, utan också aktionens omfattning, de allmännaoch enskilda mål som Unionen vill uppnå samt tidsfrister ochmedel. Varje medlemsstat bibehåller alltså möjligheten attpåverka aktionens omfattning och utformning.När det så gäller de ytterligare beslut som krävs underaktionens förlopp sägs att sådana beslut kan fattas medkvalificerad majoritet, om rådet fattar beslut om detta. Detsistnämnda beslutet skall tas med enhällighet. Systemet innebäratt varje medlemsstat har ett klart, i sista hand avgörandeinflytande på beslutsfattandet även i detta skede, det s.k.dubbla vetot.Den juridiska konstruktionen påminner om det system som enligtFN-stadgan gäller för beslut i säkerhetsrådet. I alla frågorutom procedurfrågor krävs där en majoritet av nio av rådetsfemton medlemmar, däribland de fem ständiga rådsmedlemmarna. Varoch en av dessa har alltså vetorätt. För beslut i procedurfrågorräcker det med en majoritet av nio rådsmedlemmar, vilka somhelst. Frågan om ett visst ärende är procedurfråga eller inteoch om vetorätten alltså skall gälla avgörs genom beslut somskall stödjas av alla de ständiga medlemmarna. I sista hand harsåledes var och en av dessa möjlighet att, om den så önskar,hindra varje beslut i rådet ("dubbelt veto").Inom EPS har det varit, och det kommer säkert även inom GUSatt bli, mycket ovanligt att diskussionen leder fram tillformella omröstningar. Alla frågor förbereds noggrant mellanmedlemsstaterna och det är inte sannolikt att man går tillbeslut utan att visshet råder om att alla stöder detta. Degrundläggande besluten om riktlinjerna för det gemensammaagerandet på dessa områden måste även fattas genomenhällighet mellan medlemsländerna.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, , omfattaralla frågor som berör Unionens säkerhet, inbegripet utformningenpå lång sikt av en gemensam försvarspolitik, som med tidenskulle kunna leda till ett gemensamt försvar. Den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken kan således eventuelltkomma att resultera i utvecklingen av säkerhetsarrangemang, somkan komma att genomföras om och när medlemsländerna enhälligt såbeslutar.Vid utformandet av skall, enligt ,särskild hänsyn tas till vissa medlemsländers speciella karaktärpå det säkerhets- och försvarspolitiska området. Politiken skallockså respektera de förpliktelser som vissa medlemsländer har ienlighet med sitt medlemskap i och vara förenlig med dengemensamma säkerhets- och försvarspolitiken inomatlantalliansen. skall ministerrådet, i samband med denöversynskonferens som EU-länderna då inleder, avlägga en rapporttill med en utvärdering av de framsteg som hargjorts och de erfarenheter som har vunnits dittills inom dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. En revidering ochett fullföljande av bestämmelserna i denna del avMaastrichtfördraget skulle, förutsatt att enhällighet uppnås,kunna komma att ske vid konferensen. Någon säkerhet att så blirfallet föreligger inte. De förändringar av somkan bli följden kräver godkännande av medlemsländernasparlament.Utskottet konstaterar att den svenska synen på EG/EU:ssträvanden i dessa hänseenden redovisades redan iöppningsanförandet i förhandlingen den 1 februari 1993:Vi vill medverka i arbetet på att bygga en ny europeisksäkerhetsordning på grundval av , ESK:s principer ochbeslut och andra internationella rättsprinciper. Därför önskarvi delta fullt ut i den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken inom unionens ram.Vårt politiska åtagande att fullt ut och aktivt medverka i dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken har ett brettparlamentariskt stöd. har inga rättsliga hinder mot ettsådant deltagande. Vi är beredda att ikläda oss sammafördragsmässiga rättigheter och skyldigheter som gemenskapensnuvarande medlemmar.Som den svenska har deklarerat, bestårSveriges militära alliansfrihet alltjämt. inser vi attutformningen på lång sikt av en gemensam försvarspolitik, sommed tiden skulle kunna leda till ett gemensamt försvar, är ettmål för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, somkommer att diskuteras vidare inom ramen årsöversynskonferens. Vi avser inte hindra Europeiska unionensutveckling på vägen mot detta mål.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att detsäkerhetspolitiska läget i har karaktärenav en övergångsordning. Framtida roller och arbetsfördelningenmellan existerande organisationer -- EG, NATO, ESK, PFP m.fl. --och de samarbetsformer som håller på att växa fram är långtifrån klara. Detta gäller också Västeuropeiska unionens, VEU:s,framtida förhållande till EU, vilket kommer att diskuteras vidEU-staternas översynskonferens . VEU är ett organ för visstmilitärt samarbete mellan sina nio medlemmar, detolv EU-medlemmarna utom , och . Även etteventuellt beslut om en förändrad framtida roll för VEU kommeratt kräva enhällighet inom EU.Utskottet har i tidigare betänkande (bet. 1991/92:UU19)framhållit att det är först vid ett medlemskap i som ettställningstagande beträffande VEU kan ske för svensk del.Dessförinnan saknar frågan aktualitet.Utskottet vidhåller denna uppfattning.Utskottet kan således konstatera att Maastrichtfördragettalar om ett gemensamt försvar som en framtida möjlighet. Detinnebär dock att ett medlemskap i inte förpliktigar Sverigetill något militärt samarbete. Vår militära alliansfrihetbestår. Ett gemensamt EU-försvar eller omvandlingen av EU militär allians skulle kräva enhällighet mellanmedlemsländerna och godkännande av samtliga länders parlament,inkl. den svenska riksdagen.I ljuset av den redovisade svenska synen på dessa frågorenades och EU:s medlemsstater om att betecknaförhandlingskapitlet om utrikes- och säkerhetspolitiken somoproblematiskt vid ministermötet . I ettgemensamt uttalande denna dag bekräftades kandidatländernas --förutom även , och -- positionersamtidigt som vikten betonades av en effektiv och välsammanhållen utrikespolitik med utgångspunkt iMaastrichtfördraget. Kandidatländerna inbjuds också att delta iutformningen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenredan i en interimsfas, fram till dess att medlemskapet träder ikraft. Utskottet konstaterar att det från svensk sida harvälkomnats att parterna är ense om hur samarbetet på dettaområde nu skall utformas.Därmed betraktar utskottet motionerna U508 (fp) yrkande 6 samtU504 (v) yrkandena 2--3 som besvarade.Utskottet delar till fullo motionärens övergripande önskemåli motion U508 (fp) (yrkande 15) om att i EU skall verkaför att Unionen skall bli öppnare och mer solidarisk motomvärlden. Utskottet utgår från att även som medlem i EUkommer att fortsätta arbetet för att få till stånd globalt ökadfrihandel och föra en biståndspolitik baserad på generositet.Det är också angeläget att Unionens medlemsländer gemensamt ochi generös anda kan hantera flykting- och migrationsfrågorna.Den svenska inställningen i dessa frågor redovisades vidinledningen av förhandlingarna om medlemskap i och hardärefter vid upprepade tillfällen markerats underförhandlingarnas gång.EG/EU:s centrala roll för utvecklingen av ett brettalleuropeiskt samarbete kan sägas ha bekräftats bl.a. av de s.k.Europaavtal som EG har ingått med , , ,, och . Denna form avassociationsavtal, som är av en karaktär som EG inte tidigaretillämpat, innehåller förutom fri handel med industriprodukteroch lättnader i handeln med jordbruksvaror ocksåöverenskommelser om politisk dialog, arbetskraftens rörlighet,industriellt och tekniskt samarbete, kulturutbyte, m.m. EG/EUförhandlar även om ett s.k. partnerskapsavtal med ochhar inlett förhandlingar om frihandelsavtal med de baltiskastaterna. Frihandelsavtalen med beräknas kunna träda ikraft den 1 januari 1995.Frågor som rör handel och samarbete med länderna i Central-och behandlas också i avsnitt 2.1. nedan i dettabetänkande. Flykting- och asylpolitiken behandlas i betänkandetsavsnitt 2.5.Därmed får motion U508 (fp) yrkande 15 anses besvarat.I motion U504 (v) yrkande 1 begärs en utvärdering, efter etteventuellt nej i folkomröstningen, av sätt attfungera samt att initiativ tas till förändringar av avtalet. Imotionens yrkande 4 föreslås att alternativ utvecklas på denekonomiska politikens område efter ett eventuellt nej i denkommande folkomröstningen.Utskottet vill inte föregripa utgången av den kommandefolkomröstningen om medlemskap i . Rent allmänt kandock konstateras att fem av de statligaEG/EU-konsekvensutredningarna också belyser EES-avtaletskonsekvenser för ("och , ensamhällsekonomisk konsekvensanalys" (SOU 1994:6), "EU, EES ochmiljön" (SOU 1994:7), "Suveränitet och demokrati" (SOU 1994:12),"Kommunerna, landstingen och " (SOU 1994:2) samt "EG,kvinnorna och välfärden" (SOU 1993:117)).En slutsats som dras i den samhällsekonomiskakonsekvensanalysen (SOU 1994:6) är att ett medlemskap i vorefördelaktigt för , jämfört med om vårt landskulle fortsätta Europasamarbetet enbart inom ram.I utredningen framhålls att ett medlemskap skiljer sig frånEES-avtalet i två viktiga avseenden: 1) Den totalainvesteringsvolymen kan väntas öka i både varu- ochtjänsteproducerande företag. Uppsvinget kan på kort sikt blibetydande och sprider sig genom s.k. multiplikatoreffekter ut iandra delar av ekonomin. 2) Investeringarna får en annanriktning. Ett EU-medlemskap kan betyda mer specialiseradeinvesteringar, en större andel huvudkontor medforskningsavdelningar i , en högre produktivitet, ettstörre förädlingsvärde, starkare tillväxt och bättrelönebetalningsförmåga. Utredningens slutsats är att svenskekonomi därmed kan få bestående effekter i form av högretillväxt och ökat välstånd.Fler av utredningens slutsatser refereras i senare avsnitt avbetänkandet.Därmed får motion U504 (v) yrkandena 1 och 4 anses besvarade.I motion U510 (s) framhålls behovet av att stimulera ochstödja folkrörelsernas medverkan i det europeiska samarbetet.Utskottets bedömning är att motionärens uppfattning ligger väl ilinje med de svenska intentionerna på detta område. Utskottetnoterar att regeringen tillsatt den s.k. beredningenför främjande av den ideella sektorns utveckling. Beredningen,som skall arbeta och har civilminister somordförande, förväntas lämna en första rapport under våren 1994.Enligt vad utskottet erfarit är det beredningens avsikt attbl.a. på olika sätt belysa de områden på vilka den ideellasektorn -- folkrörelser, föreningar, kooperativ och enskilda --kan komplettera statens och kommunernas arbete.Utskottet anser det angeläget att på olika sätt stimulerafolkrörelsernas medverkan i det europeiska samarbetet. Utskottetutgår från att detta synsätt uppmärksammas inom ramen förberedningens fortsatta arbete.Därmed betraktar utskottet motion U510 (s) som besvarad.Frågan om att få ett EU-organ etablerat i (motionA456 (s) yrkande 12) kan aktualiseras först när blivitmedlem i EU. Utskottet delar motionärens bedömning att en dyliklokalisering vore eftersträvansvärd. Mot bakgrund av att detnyligen skett en omfattande fördelning av EU-organ torde densvenska målsättningen härvidlag inte desto mindre fåkaraktäriseras som långsiktig.Med det anförda anser utskottet motion A456 (s) yrkande 12besvarat.2. Biståndssamarbete, frihandelSammanfattning av motionernaI motion U508 (fp) anförs att det är av central betydelse atten ny säkerhetsordning kan byggas i för att värna ochfrämja fred, demokrati och mänskliga rättigheter. Utvecklingen iÖsteuropa och den roll kommer att spela förEuropas säkerhet är enligt motionen av avgörande betydelse förvalet av framtida säkerhetsordning. Som medlem i EU föreslåsSverige verka för ökat stöd till och samarbete med Central- ochÖsteuropa (yrkande 5).I motion U509 (fp) begärs att som medlem i EU skallverka för en allmän liberalisering av handeln mellan EG/EU ochländerna i , inkl. staterna i det f.d.Sovjetunionen. I motion U512 (fp) yrkande 2 anförs att Sverigeinte bör acceptera att EG/EU:s framtida frihandelsavtal med debaltiska staterna blir mindre generösa än de frihandelsavtal somSverige haft med dessa länder. I motion U809 (v)yrkande 5 föreslås att de handelsavtal som träffas mellan EU ochEFTA och ett antal central- och östeuropeiska länder skallinnehålla möjligheter till asymmetriska arrangemang så attsvagare länder har möjlighet att under en övergångstid skyddauppbyggnaden av sin egen konkurrenskraft.I motion U512 (fp) sägs vidare att en konsekvens av svensktmedlemskap i skulle kunna bli att temporärt tvingadesåterinföra kvoter för tekoprodukter. Motionärerna föreslår, föratt undvika en sådan situation, att bör få enövergångsperiod beträffande tekokvoterna gentemot Central- ochÖsteuropa vid ett framtida inträde i EU (yrkande 1).Utskottets övervägandenI flera motioner framhålls att en friare handel kan spela enviktig roll för att utveckla länderna i ,inkl. staterna i Oberoende staters samvälde, OSS. Utskottetdelar denna bedömning. har också aktivt verkat för attfå till stånd en sådan utveckling. Här kan exempelvis nämnas defrihandelsavtal som EFTA-länderna har ingått med sex central-och östeuropeiska länder -- , , , ,samt -- dvs. samma länder som EG/EU ingåtts.k. Dessa är asymmetriska;EFTA-länderna avvecklar sina tullar i snabbare takt än motsidan.De tillgodoser således de synpunkter som framförs i bl.a. motionU809 (v).Trots att EFTA:s och EG:s avtal inrymmer vissa temporärabegränsningar inom några s.k. känsliga områden anser utskottetatt avtalen måste ses som ett viktigt steg på vägen motfrihandel. Det svenska engagemanget för att vid ettEU-medlemskap kunna bevara frihandeln med t.ex. harenligt utskottets bedömning även varit bidragande till attförhandlingar om frihandel inletts mellan EG/EU och dessaländer.Resultatet av medlemskapsförhandlingarna mellan och EUinnebär att vid ett medlemskap får behålla nuvarandefrihandelsavtal med de baltiska staterna till dess att EG/EU haringått egna frihandelsavtal med . Utskottet noterar attEU har påskyndat och tidigarelagt sina egna förberedelser förfrihandelsavtal med de baltiska staterna för att tillgodose denordiska länderna krav på att bibehålla frihandeln med dessastater. Enligt vad utskottet har erfarit räknar EG/EU med attavtalen skall träda i kraft . kommeratt följa dessa förhandlingar och ges möjligheter att lämnasynpunkter. De skillnader som eventuellt kan uppstå mellan våranuvarande frihandelsavtal och EG/EU:s kommande frihandelsavtalkommer enligt utskottets uppfattning mer än väl att uppvägas avatt de baltiska länderna kommer att fåtillgång till hela EG-marknaden.Mot bakgrund av yrkandet i motion U508 (fp) om ökat stöd tilloch samarbete med konstaterar utskottetatt näringslivet i dessa länder kan stödjas också på många olikaandra sätt. I har Styrelsen för internationelltnäringslivsbistånd, SwedeCorp, till uppgift att främja ochdirekt medverka till utvecklingen av näringslivet i dennaregion. Via Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomisktsamarbete (BITS) och även andra myndigheter stöds projekt somavser utbildning i företagsledning, småföretagsekonomi m.m.,vilka enligt utskottets uppfattning också kan förbättrakonkurrensförmågan och marknadskunskapen i mottagarländerna.Sveriges samarbete med de baltiska staterna och länderna iCentral- och behandlas utförligare i betänkande1993/94:UU16.I motion U512 (fp) yrkande 1 aktualiseras frågan om EG/EU:skvotsystem för importen av tekoprodukter. Utskottet får därvidanföra följande:Sverige kommer vid ett medlemskap i att omfattas av EG:sgemensamma handelspolitik. På tekoområdet innebär detta bl.a.deltagande i EG:s kvotsystem för importen av tekoprodukter. EG:stekokvoter kommer vid ett svenskt medlemskap att räknas upp såatt hänsyn tas till det existerande handelsmönstret mellanSverige och våra leverantörsländer vad gäller såväl volym somvarukategorier. kommer tullarna på tekoprodukter attsänkas eftersom EG har lägre genomsnittlig tullnivå förtekoprodukter än Sverige.Självfallet hade en förhandlingslösning varit att föredra somskulle ha inneburit att helt hade kunnat stå utanförEG:s kvotbegränsningar för tekoprodukter i avvaktan på att dessaenligt Uruguayöverenskommelsen i avveckas under entioårsperiod fram . Detta visade sig dess värre intemöjligt eftersom det skulle innebära ett alltför stort ingreppsåväl i den yttre handelspolitiken som i den inre marknadensedan gränskontrollerna avskaffats.EG:s kvoter upphör 1997 gentemot de fyra s.k.Visegradsländerna (, , och ) och1998 gentemot och . fram tillavvecklingen kommer dessa kvoter att ökas successivt ochdessutom räknas upp med hänsyn till de nya medlemsländernasimport. Detta gör att kvotsystemet gentemot länderna i Central-och i realiteten snabbt kommer att minska i betydelse.Med det ovan anförda betraktar utskottet motionerna U508 (fp)yrkande 5, U509 (fp), U512 (fp) yrkandena 1 och 2 samt U809 (v)yrkande 5 som besvarade.2.2. MiljöfrågorSammanfattning av motionernaI motion U508 (fp) framhålls att miljöförstöringen inte kännergränser. Genom sin möjlighet att fatta bindande och överstatligabeslut är EU särskilt lämpad för miljösamarbete, ansermotionärerna. I yrkande 11 begärs att som medlem i EUskall verka för en kraftfull politik beträffande degränsöverskridande miljöproblemen. I yrkande 12 föreslås attSverige som medlem i EU skall verka för ökad användning avekonomiska styrmedel i syfte att miljöanpassa konsumtion ochproduktion samt för att hindra miljöskadliga utsläpp.Utskottets övervägandenUtskottet har behandlatmiljöfrågorna generellt och i anslutning till den europeiskaintegrationsprocessen (bl.a. i bet. 1992/93:UU20). i yttranden till jordbruksutskottet (1992/93:UU2y samt1993/94:UU5y) framhållit betydelsen av att de åtaganden somgjordes vid om miljö och utveckling i deJaneiro (UNCED) verkligen följs upp ochförverkligas, såväl nationellt som internationellt. Utskottetanser följaktligen att de frågor som tas upp i den aktuellamotionen, U508 (fp), är synnerligen angelägna.Utskottet konstaterar att utgångspunkten i förhandlingarna omsvenskt medlemskap i har varit att högsta tillämpadeambitionsnivå skall gälla på miljöområdet. Att syntagits på allvar bekräftades när EG i sitt yttrande över densvenska medlemskapsansökan uttalade att som medlemförväntades komma att bidra till en skärpt miljöpolitik och ettökat miljömedvetande inom gemenskapen.Ett svenskt medlemskap i kommer i stor utsträckning attgrundas på överenskommelser som redan gjorts inom ramen förEES-avtalet. I detta ingår en stor del av EG:s miljöregler.Endast ett begränsat antal områden tillkommer. regler om kvaliteten på badvatten, skydd avutrotningshotade djur samt kärnsäkerhet och strålskyddsfrågorför att nämna några viktiga områden.Utskottet noterar att regeringen i skrivelse 1992/93:255redovisat inriktningen av det svenska miljöarbetet inom EES ochEG. Skrivelsen jämte motioner har behandlats avjordbruksutskottet (bet. 1993/94:JoU2). haryttrat sig över skrivelsen i de delar som berör utskottetsberedningsområde (yttrande 1993/94:UU2y). Socialdemokraternareserverade sig respektive uttryckte avvikande mening angåendeutskottens skrivningar angående inriktningen av det svenskamiljöarbetet inom EES och EG.I skrivelsen lämnas, på önskemål, en redovisning avinriktningen av det svenska miljöarbetet i ljuset av de nyaförutsättningar som skapas genom och vid ett svensktmedlemskap i . Dokumentet anger tio områden, bl.a. försurning,fysisk planering, bilavgaser och ekonomiska styrmedel, somomfattats av den svenska förhandlingsstrategin på miljöområdet.Av dokumentet framgår att inte har för avsikt att sänkasina miljökrav på sådana områden där EG har mindre striktaregler eller t.ex. lägre utsläppskrav.I sitt yttrande över skrivelsen framhöll utrikesutskottetbl.a. vikten av att inom EG/EU verkar för attexisterande regler skärps när det gäller miljöfrågor av särskildbetydelse, t.ex. försurningsproblemet, avfall, kemikalier,bilavgaser, mark- och vattenanvändning. bör vidaremedverka till att de miljöövervakningssystem som byggs uppnationellt, regionalt och globalt samordnas. Klimatpolitiken ochbevarandet av den biologiska mångfalden måste utformas från ettinternationellt perspektiv och i samarbete med andra stater.Utskottet betonade att de grundläggande principer om företagensansvar, den omvända bevisbördan och substitutionsprincipen isvensk lagstiftning, tillsammans med försiktighetsprincipen, börbli vägledande även inom EG/EU.Den s.k. ("EU, EES och miljön", SOU1994:7) har undersökt i vilken mån miljöpolitikpåverkas av ett EU-medlemskap, enbart ett eller som enföljd av ett beslut innebärande att skulle ställa sigutanför såväl EES som EU. Utredningens slutsats är att Sverigehar störst möjlighet att påverka som medlem. Hur välSverige lyckas med att driva sin linje i miljöpolitiken avgörs iförsta hand av om vi kan presentera goda förslag och samarbetamed andra länder med likartad syn på miljöfrågorna som Sverige.Utskottet konstaterar att flertalet av EG/påmiljöområdet är minimikrav. Det innebär att och andramedlemsländer kan ha strängare regler om så önskas. Iutredningen påpekas att detta förhållande å andra sidan kan ledatill att medlemsländerna inte tar de gemensamma reglerna påallvar och att miljöarbetet kan ta längre tid.På flera områden med konsekvenser för miljön skulle ettEU-medlemskap kunna få direkt betydelse för . Dettagäller exempelvis avfallsområdet, där det finns ett antal olikaförslag till nya EG-regler. har förordatharmoniserade regler, vilket skulle innebära att enskilda länderinte kan införa lindrigare eller strängare bestämmelser. Enligtartikel 100 a i skall i sinaförslag till harmoniseringsåtgärder utgå från en hög nivå förmiljöskydd. Under vissa förutsättningar ges dock medlemsstaterenligt samma artikel (100 a, punkt 4) möjlighet att tillämpasträngare miljökrav än de gemensamma även på områden som täcksav handelsrelaterade rättsakter (den s.k. miljögarantin). Fleramedlemsländer motsätter sig dock harmonisering, och frågan ärännu inte avgjord. Problemkomplexet berörs utförligare iMiljökonsekvensutredningen (SOU 1994:7).Den överenskommelse som framförhandlats mellan ochEG/EU innebär i korthet för de delar av kemikalieområdet därSverige har strängare regler, att kan behålla sinanuvarande regler under vilkengemenskapen skall se över sin lagstiftning. I en gemensamförklaring som binder samtliga parter anges att denna översynskall avslutas . Vidare anges syftet föröversynen, nämligen bibehållande av kandidatländernasskyddsnormer. Detta innebär att översynen kommer att inriktas påen anpassning av gällande EG-regler till en högre gemensamskyddsnivå med utgångspunkt i bl.a. EU:s ambitiösamiljöhandlingsprogram. Som ny EU-medlem skulle deltafullt ut i såväl översynen som beslutet. Skulle översynen avnågon anledning inte leda till önskat resultat befinner sigSverige just i den situation som avses i artikel100 a, punkt 4. Den s.k. miljögarantin kan då åberopas. I dengemensamma förklaringen bekräftas att hela , dvs.även artikel 100 a, punkt 4, är tillämpligt vidövergångsperiodens slut.Maastrichtavtalet innebär en utvidgning av miljösamarbetettill att innefatta också fysisk planering samt mark- ochvattenanvändning i tätorter och på landsbygden.