bet · GI01KrU3 · 1994-11-15 00:00:00 — I betänkandet behandlas motioner som avser kulturmiljöfrågor.Utskottet avstyrker tre motionsyrkanden som syftar till ett ökatstöd för samt för industriminnen i ochVästmanland.Utskottet diskuterar i sammanhanget den övergripande frågan ominsatser för industriminnesvården i . Utskottet anser att detär angeläget att en heltäckande bild av åtgärdsbehov, kostnader m.m.kan presenteras för regeringen. Utskottet förutsätter attdet regeringsuppdrag som () fått, det s.k.Industriminnesprojektet, kan slutredovisas tidigare än vadregeringen krävt. Om detta inte skulle vara möjligt, förutsätterutskottet att RAÄ överväger möjligheten att successivt avrapporteraresultatet av uppdraget.En motion har till syfte att i i Bohuslänskall skyddas, bevaras och levandegöras. Utskottet, som erinrar omatt de i motionen aktualiserade väntas bli uppfördapå , avstyrker motionen medhänvisning bl.a. till att det ankommer i första hand på dekulturvårdande myndigheterna att svara för att hällristningarnaskyddas och levandegörs.Ett motionsförslag att bevara badhyttsbebyggelsen påFalsterbonäset avstyrks med hänvisning till att det vid sidan omägarna i första hand åvilar kommunerna ett ansvar att tillgodoseskyddsbehov på kulturmiljöområdet. 1993/94:Kr217 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om badhytterna på Falsterbonäset.1993/94:Kr236 av och (s, c)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av statliga resurser till Salasilvergruva.1993/94:Kr242 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bevara industriminnen i Skåne.1993/94:Kr266 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ökade insatser för byggminnesvården avindustriminnen.1993/94:Kr301 av m.fl (s, m, fp, c, kds, nyd,v) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av skydd för Bohuslänshällristningar.Ansvaret för den statliga kulturmiljövårdenVid /93 godkände inriktningen avlänsstyrelsernas uppgifter på kulturmiljövårdens område somtillämpas fr.o.m. (prop. 1992/93:100 bil. 14 punkt B1, yttr. 1992/93:KrU7y, bet. 1992/93:BoU17, rskr. 1992/93:283). Ipropositionen angavs att länsstyrelsernas uppgifter skall vara attarbeta med landskapets långsiktiga förvaltningsfrågor och ge stödtill de svenska jordbruksföretagens möjligheter att upprätthållalandskapets traditionsinnehåll. De skall vidare bl.a. ansvara förfrågor om enskilda kulturmiljöer och kulturminnen samt gekulturmiljöområdet en sådan tyngd i organisationen att uppgifternakan bedrivas i enlighet med det vidgade ansvar länsstyrelserna gespå området. I propositionen konstaterades att kulturmiljövården haratt arbeta utifrån en relativt smal resursbas. Denna svårighet kanenligt propositionen bara bemästras genom en effektiv roll- ochansvarsfördelning mellan kulturmiljövårdens olika parter.Riksantikvarieämbetet () skall fortsättningsvis utveckla decentrala myndighetsfunktionerna och arbeta med kunskapsuppbyggnad.Ansvaret för att ta ställning i frågor om enskilda kulturmiljöer ochkulturminnen koncentreras till länsstyrelserna. RAÄ bemyndigasdärför att till länsstyrelserna delegera sådana beslut om bidragtill vård av byggnader, fornlämningar och landskap som RAÄ dittillsfattat.Statligt stöd till kulturmiljövårdFör innevarande budgetår har medel för kulturmiljövård anvisatsöver följande tre anslag under huvudtitel.1. Under anslaget, som uppgårtill , har ca avsatts förvård, underhåll och levandegörande av de fastigheter som RAÄförvaltar samt ca för insatser motluftförorenings- och försurningsskador.2. Anslaget disponeras av RAÄ, som isin tur får fördela medlen till länsstyrelserna. Beslut om bidragoch andra åtgärder fattas beträffande vård av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse, fornminnes- och kulturlandskapsvård inom enram av . Anslaget har förstärkts under1990-talet bl.a. för vård och levandegörande av kulturmiljöer. Enredovisning härför lämnas i kulturutskottets betänkanden1989/90:KrU21 och 1990/91:KrU25.3. Anslaget Kulturstöd vid ombyggnad m.m. Från anslaget, somdisponeras av RAÄ, får bidrag beviljas till ombyggnad, renoveringoch underhåll av kulturhistoriskt värdefull bostadsbebyggelse inomen ram motsvarande 160 miljoner kronor.Medel för kulturmiljövården anvisas även under andra departementshuvudtitlar.4. Anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Viktigainsatser har kunnat göras på kulturmiljövårdsområdet tack vare desatsningar som gjorts vid ett flertal tillfällen avarbetsmarknadsskäl , senast . Dåbeslutade -- på arbetsmarknadsutskottets initiativ -- omsärskilda åtgärder för att skapa sysselsättning åt arbetslösa.Beslutet innebar att underArbetsmarknadsdepartementets huvudtitel under anslagetArbetsmarknadspolitiska åtgärder skulle få användas för s.k.ROT-insatser som kunde påbörjas omgående (bet. 1993/94:AU21, rskr.1993/94:148). Regeringen beslutade därefter att av nämnda belopp 195miljoner kronor skulle avse kulturmiljövård och kulturbyggnader,inklusive RAÄ:s fastigheter.Senare samma vår beslutade i enlighet med regeringensförslag i kompletteringspropositionen (prop. 1993/94:150) att undernämnda anslag, Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, anvisa 300 miljonerkronor för /95 för ROT-insatser i byggnader ochmiljöer av kulturhistoriskt värde (yttr. 1993/94:KrU10y, bet.1993/94:FiU20, rskr. 1993/94:457).5. Anslaget Landskapsvårdande åtgärder. Under Miljö- ochnaturresursdepartementets huvudtitel anvisas innevarande budgetår250 för att bevara natur- och kulturvärden samt föratt upprätthålla ett öppet landskap. ,och fördelar medlen efter behovsprövning tilllänsstyrelserna.Stöd till industriminnesvårdAllmänna upplysningarI enlighet med beslut vid /86tillkallades en utredning (U 1988:14) om förvaltningen av vissakulturmiljöer (bet. KrU 1985/86:8 s. 19--20, rskr. 1985/86:47).Enligt riksdagsbeslutet skulle utredningen bl.a. uppmärksamma fråganom bevarande av industriminnen. I betänkandet (SOU 1991:64) Attförvalta kulturmiljöer anfördes bl.a. att en särskild utredningborde tillsättas på industriminnesvårdens område (s. 163--164).Vidare ansåg utredningsmannen att industrin själv borde stå för enbetydande del av industriminnesvården. En sådan finansieringsformskulle underlättas avsevärt om företagen generellt medgavsavdragsrätt i rörelsen för sina bidrag till stiftelser förkulturmiljövård avseende industriminnen.I 1993 års budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 12 s.128--129) pekades vissa områden ut för prioriterade insatser inomkulturmiljövården /94--1995/96. Bland deförvaltningsfrågor inom kulturmiljövården som enligtkulturministerns mening måste ges hög prioritet nämndes landetsindustriminnen. RAÄ hade i sin fördjupade anslagsframställning förperioden anfört att industriminnesvården framstår som en av de mestbrännande frågorna inom den kulturhistoriska byggnadsvården i vadgäller såväl urval som säkerställande och ekonomiskt stöd tillupprustning och fortsatt vård. I propositionen anfördes bl.a. attdet är en viktig uppgift för RAÄ att skyndsamt förbättrakunskapsläget och därefter ta fram ett handlingsinriktat underlagför selektiva åtgärdsprogram för dokumentation, bevarande,förvaltning och vård.RAÄ fick därefter -- -- regeringens uppdrag att tafram ett handlingsprogram för bevarande, vård och långsiktigförvaltning av landets industriminnen. Uppdraget skall redovisassenast den 1 juli 1996.I enlighet med det givna uppdraget pågår vid RAÄ ett s.k.Industriminnesprojekt. För att förbättra kunskapsläget har RAÄtillsammans med insamlat uppgifter från länen somtar fasta på såväl materiella som immateriella aspekter påindustrisamhällets kulturarv. håller ettindustriminnesregister för hela landet på att upprättas. Därefterskall ett representativt urval av de fysiska industriminnena görasoch en praktisk handlingsplan för dokumentation, förvaltning ochvård tas fram och kostnadsberäknas. Aktionsprogrammet avses blipresenterat 1996.Följande definition av begreppet industriminnen har lämnats avprojektets ledare kan vara av vitt skilda slag: personliga minnenförmedlade i form av intervjuer eller anteckningar, källmaterialsåsom skriftliga handlingar, foton, kartor och ritningar.Industriminnen kan vara redskap och maskiner, men även byggnader ochlandskap. Landskapen kan i sin tur innehålla byggnader i anslutningtill produktionsprocessen men även transportsystem, bostäder,skolor, kommunala byggnader m.m. Industriminnen omfattar såledessåväl bebyggelse och landskap som arbetsliv, konsumtionsmönster,värderingar och livsformer under industrialismen. (Ur Teknik ochkultur nr 1 1994. )På initiativ av styresman bildades år 1992Industrihistoriskt forum, ett samarbetsorgan för dokumentation,bevarande och forskning rörande det industriella arvet medrepresentanter för RAÄ, länsstyrelser, och andramuseer, arkiv, näringsliv, fackliga organ, forskarsamhället ochhembygdsrörelsen. En uppgift för Industrihistoriskt forum är att draupp riktlinjer för hur de olika institutionerna tillsammans skallkunna göra en aktiv och samlad satsning för att rädda detindustriella arvet.Stöd till industriminnesvård i (mot. 1993/94:Kr242 yrkande2)Bidrag till industriminnesvårdLänsstyrelsen i har av tidigareläggningsmedel anvisatmedel för upprustning av agraranknutna industrimiljöer, bl.a. 1,6miljoner kronor för kalkugnarna i i kommun.Även väderkvarnar och vattenkvarnar har fått stöd för upprustning,t.ex. Södra Åsums vattenkvarn i kommun, som stötts medlikaledes 1,6 miljoner kronor.Länsstyrelsen i län har av tidigareläggningsmedelsatsat på olika industriminnen. Främst kan nämnas Torsebro krutbrukfrån , där använts förbyggnadsvård, markvård, informationstavlor m.m. Kulturmiljöenhetenvid har färdigställt en inventering avindustriminnena i länet, som kommer att publiceras inom kort.Tidigare riksdagsbehandlingKulturutskottet avstyrkte ett motionsyrkande medinnehåll liknande det nu aktuella yrkandet. Utskottet ansåg attriksdagen inte i det då aktuella ärendet borde göra några uttalandenom behovet av stöd till vården av visst industriminne eller behovetav medel till industriminnesvård i vissa län. Utskottetsställningstagande skedde dels mot bakgrund av ansvarsuppdelningeninom kulturmiljövården mellan ochlänsstyrelserna, dels med hänvisning till den prioritering avindustriminnesvården i landet /94--1995/96 somkulturministern förordat budgetproposition (bet.1993/94:KrU1 s. 13).Stöd till industriminnesvård i (mot. 1993/94:Kr266)Vissa upplysningar med anledning av motionenAv sysselsättningsskäl har -- som framgår av ett föregåendeavsnitt i detta betänkande -- betydande summor anvisats förkulturmiljövård budgetåren 1991/92--1994/95. harsammanlagt tilldelats därav. Medel haranvisats för olika industrimiljöer i länet såsom Polhemshjulet iNorberg, Oljeön i Engelsberg och . Ävenindustrimiljöer i västra delen av landskapet som hörtill län har erhållit stöd för kulturmiljövård. Som exempelkan nämnas Pershyttan i kommun.Länsstyrelsen i avser att under innevarandebudgetår göra en långsiktig vård- och bevarandeplan för deobjekt som erhållit stöd. Syftet med planen är bl.a. attfastighetsägarna skall erhålla råd för det fortsattabevarandearbetet.Sala silvergruva (mot. 1993/94:Kr236)Vissa upplysningar med anledning av motionenEtt kommunalt bolag, Sala Gruv- och , har ansvar förförvaltningen av fast och lös egendom vid ochbesöksverksamheten vid gruvan. Företagets intäkter består avdriftbidrag från kommunen, hyror för lokaler och bostäder vid gruvanoch avgifter från besökarna.RAÄ gjorde en dispositionsplan för Sala silvergruva.Planen anger hur gruvområdet med mark och tillhörande anläggningarkan användas och restaureras. Flera av förslagen i planen harsedermera kunnat förverkligas. Bl.a. kan nämnas att en hissinstallerats i schakt, att enhetliga och tydligainformationsskyltar satts upp vid byggnader m.m. och attorienteringstavlor för hela området satts upp.Sala silvergruva har av de medel som anvisat försysselsättningsskapande åtgärder, s.k. tidigareläggningsmedel,erhållit sammanlagt under budgetåren1991/92--1994/95 för upprustning av byggnader. Vidare har RAÄ iseptember 1994 beslutat att av sysselsättningsmedel anvisa 1,5miljoner kronor för rekonstruktion av det s.k. Gamla Hjulhuset ettav de äldsta husen vid gruvan, vilket eldhärjades i juni 1994.Härutöver förekommer beredskapsarbete vid Sala silvergruva.Tidigare riksdagsbehandlingMotionsyrkanden av innebörd att det är ytterst angeläget attstaten tar ett stort kostnadsansvar för bevarandet av Salasilvergruva har behandlats av kulturutskottet vid olika tillfällen.Utskottet uttalade att gruvan är intressant både frånkulturhistorisk och ekonomisk-historisk synpunkt och att den tordevara av stort intresse för landet (bet. 1991/92:KrU4 s. 14). Hösten1993 konstaterade utskottet att staten under en rad av år satsatresurser på olika anläggningar i och kring gruvan. Utskottetavstyrkte ett motionsförslag innebärande bl.a. att skulleuttala att det är angeläget att staten tar ytterligare ekonomisktansvar för gruvan. Utskottet anförde bl.a. följande (bet.1993/94:KrU1 s. 13).Utskottet anser att inte nu bör göra några uttalanden ombehovet av stöd till vården av visst industriminne eller behovet avmedel till industriminnesvård i vissa län. Utskottetsställningstagande sker dels mot bakgrund av den redovisadeansvarsfördelningen inom kulturmiljövården, dels med hänvisning tillden prioritering av industriminnesvården i landet under perioden1993/94--1995/96 som kulturministern förordat i 1993 årsbudgetproposition.Bevarande av i (mot. 1993/94:Kr301)Insatser mot luftförorenings- och försurningsskadorSom framgår av ett tidigare avsnitt disponerar RAÄ under anslagetRiksantikvarieämbetet medel för insatser mot luftförorenings- ochförsurningsskador på kulturminnen och kulturföremål. För innevarandebudgetår har ca av myndighetens anslagbudgeterats för ändamålet. Härtill kommer särskilda medel förforskningsinsatser som anvisas över anslaget Forsknings- ochutvecklingsinsatser inom kulturområdet.Följande mål för RAÄ:s luftföroreningsprogram anges i RAÄ:sårsredovisning för /94.Följa skadeutvecklingen på runstenar och hällristningar ochåtgärda akuta skador.Vetenskapligt utvärdera effekten av utförda konserveringar påbyggnadsutsmyckningar i sandsten.Konservera stenutsmyckningar i större omfattning på ca 15byggnader per säsong.Bedöma skador på metall utomhus och inomhus samt vidta åtgärderför miljöförbättringar och genomföra konservering.Av årsredovisningen framgår även följande.Inom ramen för luftföroreningsprogrammet har tillståndet hosstenutsmyckningar på byggnader kartlagts genom enomfattande inventering. Skadorna på runstenar och bildstenar följsmed två huvudmetoder. Dels byggs ett register upp över samtligarunstenar och deras skador, dels följs skadorna i detalj på 16utvalda runstenar med hjälp av foton. Under /94 kunde64 runstenar rengöras och lagas. har drygt 800runstenar en fadder för tillsyn och underhållande tvätt. Iårsredovisningen konstateras att en metod för att bevara utsattahällristningar är att täcka dem med jord. En övertäckning har gjortspå försök med regelbunden övervakning av kemin i markskiktet. Föratt effektivt kunna följa effekten av stenkonservering behövsfältmetoder för oförstörande provning. Inom RAÄ har institutionenför konservering (RIK) startat ett utvecklingsarbete med mätmetoderför vattenupptagning, saltinnehåll, sprickor och ljudhastighet. Ensammanställning av kunskapsläget beträffande gotländsk sandstenpågår.RAÄ har utarbetat en särskild rapport, and theSwedish Heritage, Progress 1988--1991, (publicerad i RAÄ:srapportserie RIK som nr 6). Denna rapport har i sin tur utgjortunderlag för en internationell utvärdering av insatserna motluftförorenings- och försurningsskador. Den internationellautvärderingsrapporten, benämnd and the CulturalHeritage, Evaluation of the Swedish Programme, har utförts av Univ.Doz. , , ,, och prof. , . Utvärderarnaanför att de är imponerade av den höga kvaliteten i det arbete somgjorts inom programmet. Inom några områden är basen för övervakningav skador så gott som komplett. Inom andra områden rekommenderarutvärderarna ökade resurser för forskning och dokumentation.Utvärderarna anser att det finns många fördelar med programmetsorganisation, där kulturmiljövårdande myndigheter och museer arbetarmed stöd från materialforskningen. Utvärderarna framhåller att detär viktigt att forskningsresultat förs ut till det praktiska arbetetoch rekommenderar ökad utbildning av inventerings- ochkonserveringspersonal.Vissa upplysningar med anledning av motionenI finns norra största koncentration avhällristningar. Ristningarna som tillkom för ungefär 3 sedanunder bronsåldern anses ha hög konstnärlig kvalitet och storvariationsrikedom i motiven. Kärnområdet för de bohuslänskaristningarna finns i där Vitlycke, Aspeberget,Litsleby, och utgör de främstahällristningslokalerna. i är utsatta förvittring på grund av den pågående försurningsprocessen.Regeringen beslöt efter förslag av RAÄ att ansöka omatt i () i skulle uppföras påUnescos Världsarvslista, en lista som upptar objekt såsom Egyptenspyramider, i samt för del Drottningholmsslott, /och . vidgadesansökningen till att avse ett större område, . kommer att ta ställning tillansökan beträffande i . Ennärmare redovisning för frågor rörande lämnas ibetänkandet 1993/94:KrU1.Ett forskningsprojekt beträffande i landet pågårvid i samarbete vid vid universitet.Forskningsarbetet har bekräftat farhågorna att de flestahällristningarna inte kan bevaras på utan skydd.Undantag är t.ex. de skånska i kvartsitrikt bergsom bedöms beständiga. Kemiska behandlingar och enklare regnskyddtycks vara verkningslösa. För att bevara krävsenligt dagens bedömning antingen övertäckning med jord av anpassadkemisk sammansättning och tillräcklig lagertjocklek eller inbyggnadmed fuktisolering och klimatreglering.För att lyfta fram i startade år 1992ett särskilt projekt, benämnt Projekt . Bakom projektet stårrepresentanter för , , iGöteborgs och län, RAÄ och i , somfungerar som projektledning. Syftet med projektet är dels att på ettlevande och spännande sätt visa upp och berätta om ristningarna,dels att slå larm om hoten och aktivt bidra till att ristningarnakan bevaras för framtiden. Projektet avser att --1995koncentrera de största insatserna till Vitlyckeområdet. börenligt projektbeskrivningen de mest intressantahällristningsmiljöerna i hela knytas samman i en reselänkmed samlad beskrivning och med ochHällristningsmuseet i Vitlycke som informationsbaser.Som ett led i Projekt genomför i Göteborgsoch län en skadeinventering av länets hällristningar i syfteatt erhålla heltäckande kunskap om skadornas utbredning ochintensitet. Bl.a. kommer hällarnas geografiska läge, exponeringsgradvad gäller förhärskande vindriktning, solinstrålning ochutsläppskällor att undersökas. Även hällarnas mineralogiskasammansättning, vittringens utbredning och intensitet m.m. kommeratt redovisas. När det insamlade materialet bearbetats kommerbehovet av åtgärder och beräknade kostnader härför att preciseras.I finns två mindre hällristningsmuseer, ettlitet privat i Underslös och ett i Vitlycke som hör till Bohuslänsmuseum och är inrymt i en provisorisk byggnad. Som ett friståendeprojekt men i nära samarbete med Projekt pågår planeringför ett nytt hällristningsmuseum i Vitlycke på samma plats som detnu provisoriska. Det nya museet är tänkt att fungera som en publikbas för ristningsområdet och för forskningen. Arbetet medgestaltning och utformning av det nya museet pågår. museumhar ansökt om medel hos för den nyamuseibyggnaden. har beslutatanvisa för byggnaden.Vidare har RAÄ i samarbete med , iGöteborgs och län samt utlyst enarkitekttävling om att utforma skyddsanordningar för hällarna.Tävlingsföreskrifterna stipulerar bl.a. att skydden skall utformasså att besökarna på nära håll skall kunna studera hällarna utan attbehöva gå på dem, att skydden inte får ta uppmärksamheten frånristningarna samt att de bör ges ett utförande så att de smälter ini miljön.RAÄ har av tidigareläggningsmedel, som anvisades avriksdagen i anslutning till behandlingen avkompletteringspropositionen (prop. 1993/94:150), beslutat tilldelaGöteborgs och län . Som grund förtilldelningen har angetts det internationella ansvaret och att ettsärskilt ansvar måste tas för de objekt som kan komma att tas upp påVärldsarvslistan. har beslutat att 670 000kronor av beloppet skall användas för utförande av enprogramskrivning för det planerade hällristningsmuseet.Bevarande av badhytterna på Falsterbonäset (mot.1993/94:Kr217)Vissa upplysningar med anledning av motionenBadortsrörelsen i och började ochutvecklades kraftigt efter tillkomsten avVellinge----järnväg . börjadesmå badhytter byggas vid stränderna i och Falsterbo.Hytterna, som i regel hör till en näraliggande villa, står iflertalet fall på mark som arrenderas av kommunen. Vissvandalisering av hytterna har förekommit på senare tid.Enligt lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.(naturresurslagen, NRL) skall områden som är av riksintresse förkulturminnesvården skyddas mot åtgärder som påtagligt kan skadakulturmiljön (2 kap. 6 §). RAÄ har -- på grundval av underlag somtagits fram av länsstyrelserna i samråd med länsmuseer och vissakommunala museer -- beslutat vilka kulturmiljöer som är avriksintresse enligt det synsätt som kommer till uttryck inaturresurslagen. En utgångspunkt för RAÄ:s urval har varit attområdena skall representera hela landets historia från stenålderntill nutid, dvs. de olika samhällsklassernas boendeförhållanden ocharbetsmiljöer och de olika samhällstyper som uppstått genom tiderna.Bland de miljöer som förtecknats i ingår ochFalsterbo, medeltida handelsorter som i höggrad präglades av turistnäringen.Enligt (1987:10), PBL, skall varje kommun haen aktuell översiktsplan, som omfattar hela kommunen (1 kap. 3 §).Av översiktsplanen skall framgå hur kommunen avser att tillgodseriksintressen enligt NRL (4 kap. 1 § andra stycket 2). Vidare fårkommunen utfärda särskilda skyddsbestämmelser för specielltvärdefull bebyggelse (5 kap. 7 § första stycket 4).Enligt lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., KML, får en byggnadsom är synnerligen märklig genom sitt kulturhistoriska värde ellersom ingår i ett kulturhistoriskt synnerligen märkligtbebyggelseområde förklaras för byggnadsminne av länsstyrelsen.Bestämmelserna om byggnadsminne får också tillämpas på park,trädgård eller annan anläggning av kulturhistoriskt värde (3 kap. 1§). anger genom skyddsföreskrifter på vilket sättbyggnadsminnet skall vårdas och underhållas samt i vilka avseendenden inte får ändras (3 kap. 2 §). Fråga om en byggnad bör förklarasför byggnadsminne kan väckas av var och en genom ansökan eller tasupp av på eget initiativ (3 kap. 4 §).Frågan om skydd för kulturhistoriskt värdefulla byggnader ochbebyggelsemiljöer tas också upp i direktiven för den tidigare i årtillkallade utredningen om vissa frågor om kulturminnesskydd m.m.,. I direktiven till utredningen anförs efter enhänvisning till 3 kap. KML följande (dir. 1994:57).Utredaren skall se över det skydd som kulturminneslagen erbjuderbyggnader och pröva om det är ändamålsenligt utformat. Därvid skallutredaren överväga om det behövs ett förstärkt skydd för byggnadersom är väl värda att bevara, men som inte är av så stortkulturhistoriskt värde att de kan förklaras för byggnadsminnen.Övervägandena skall göras bl.a. utifrån bedömningar om vilkenbebyggelse som det bör vara statens uppgift att besluta om skydd förresp. vilket byggnadsskydd som kommunen bör ha ansvar för genom sintillämpning av (1987:10).