bet · GH01AU13 · 1994-05-17 00:00:00 — Det gäller bl.a.tidigarelagda investeringar i AXE-systemet, flygplatsinvesteringar i ,, och samt en ny godsterminal i . mening bör därför ett investeringsprogram tas fram för attminska arbetslösheten.Trafikutskottet kan vidare konstatera att vägarna även fortsättningsviskommer att utgöra det grundläggande transportnätet i . För atttransportkedjan skall fungera i sin helhet är det därför nödvändigt att desatsningar som görs på stamvägnätet kompletteras med att landsbygdsvägarnarustas upp. anser att det eftersatta vägunderhållet medförallvarliga problem genom att bl.a. allt flera landsbygdsvägar helt stängs av iskogslänen. har vid ett flertal tillfällen betonatvikten av ökade insatser för drift och underhåll av det statliga vägnätet såatt det samlade vägkapitalet kan bibehållas. har även enligttrafikutskottets mening väl dokumenterat behovet av ökade medel samt klartvisat de mycket negativa konsekvenserna av otillräckliga anslag.Trafikutskottet föreslår därför att anslag till drift och underhållav statliga vägar för nästa budgetår beräknas till 9 886 miljoner kronor.Detta innebär en anslagsökning med utöver vad regeringenförordat budgetproposition.Av det anförda följer att trafikutskottet för sin del anser att riksdagenbör bifalla motion A56 (s) yrkandena 14 i denna del och 15. Övrigamotionsyrkanden som trafikutskottet nu behandlat bör avslås.2. Avreglering och regional utvecklingSven-Gösta , , , , , och (alla s) anser att den del avtrafikutskottets yttrande i avsnittet Avreglering och regional utveckling sombörjar med "anser" och slutar med "avslå motionsyrkandet" bortha följande lydelse:Trafikutskottet kan konstatera att knappast något område har så storbetydelse för den regionalpolitiska utvecklingen som transport- ochkommunikationssektorn. Det är därför nödvändigt att viktiga reformer grundas påett allsidigt och noggrant beslutsunderlag som innehåller konsekvensanalyser.Trafikutskottet anser mot denna bakgrund att regeringens iver att avreglera ochbolagisera verksamheter som har avgörande betydelse för samhället får negativaregionalpolitiska konsekvenser. Den redan genomförda avregleringen ochbolagiseringen av postens verksamhet och bolagiseringen av , samtförslaget att avreglera järnvägstrafiken, innebär enligt trafikutskottetsmening att servicen utanför storstadsområdena försämras genom att konkurrerandeföretag begränsar sin verksamhet till de mest lönsamma delarna. Därmed minskarmöjligheterna att upprätthålla mera kostnadskrävande men för företagen ochbefolkningen angelägen verksamhet i landets glesbebyggda delar. Trafikutskottetanser mot denna bakgrund att en särskild utredning bör tillsättas för attanalysera de regionalpolitiska konsekvenserna av privatiseringar, avregleringaroch bolagiseringar och att inga ytterligare sådana förändringar bör vidtasinnan utredningen är slutförd.Av det anförda följer att trafikutskottet anser att bör bifallamotion A56 (s) yrkande 13 i denna del.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från , eftersom partietinte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Karl-Erik () anför:Kommunikationer och transporterJag anser att en utvärdering bör göras av vad investeringar i olikakommunikationsslag betyder för glesbygden. Enligt min mening kan propositionenspositiva beskrivning av väginvesteringarnas betydelse ifrågasättas då intenågon dokumentation ges om nya vägars effekt på produktivitet och delångsiktiga miljökonsekvenserna. Enligt min mening har vidareinformationsteknologin stor betydelse för att skapa möjligheter för hela landetatt leva. Investeringar inom telekommunikationsområdet måste följaktligen gesen helt annan tyngd än vad som varit fallet i regionalpolitiken. Jaganser därför att staten som ägare av bör tidigarelägga utbyggnaden avAXE-systemet så att hela landet får lika möjligheter till teletjänster. Jaganser därmed att bör bifalla motion A57 (v) yrkande 11.Jordbruksutskottets yttrande1993/94:JoU1yBilaga 6Bygder och regioner i utvecklingTill arbetsmarknadsutskottetArbetsmarknadsutskottet har beslutat beredajordbruksutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1993/94:140 Bygderoch regioner i utveckling.Jordbruksutskottet berör i sitt yttrande i huvudsak endast delar avpropositionens avsnitt 7 om landsbygdsutveckling jämte motionerna A46, A49, A57yrkande 8 och A66.PropositionenI propositionen läggs fram förslag till mål för regionalpolitiken samtförslag och bedömningar beträffande inriktning och utformning av olikaåtgärder.Det överordnade målet för regionalpolitiken skall vara att öka den enskildesmöjligheter att fritt kunna välja arbete och bostadsort. Detta skallåstadkommas genom att regionalpolitiken bidrar till att utveckla livskraftigaregioner i alla delar av landet. Regionalpolitiken skall också åstadkomma enmer likvärdig ekonomisk, social och kulturell standard för landets olika delar.En omfattande satsning på landsbygdsutveckling föreslås. Glesbygdsstödet ochmindre lokaliserings- och utvecklingsbidrag slås samman till ett nyttlandsbygdsstöd, som länsstyrelserna skall kunna lämna såväl i glesbygd som ilandsbygdsområden.Sammanlagt föreslås att anvisas /95för regionalpolitiska åtgärder.I propositionen redovisas också hur förslagen till svensk regionalpolitikförhåller sig till och resultatet av förhandlingarna om ettmedlemskap i yttrandet behandlar jordbruksutskottet följande motioner:1993/94:A46 av (-) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitiska åtgärder förskogsbruket.1993/94:A49 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det nyalandsbygdsstödet skall kunna beviljas för både egentliga jordbruksföretag ochmed jordbruk kombinerad verksamhet i glesbygdsområden i hela landet.1993/94:A57 av m.fl. (v) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kretsloppssamhället.1993/94:A66 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omdet nya landsbygdsstödet.UtskottetLandsbygdsutveckling och landsbygdsstödUtskottet delar för sin del regeringens bedömning under avsnitt 7.1 angåendeden allmänna inriktningen i fråga om landsbygdsutvecklingen. Som regeringenanför bör landsbygdens resurser och tillväxtmöjligheter tas till vara.Basnäringarna är viktiga på landsbygden, och det företagandet bildar också ifortsättningen grunden i landsbygdens näringsverksamhet.Även utskottet anser således att grunden för en stabil utveckling pålandsbygden är att basnäringar som jord- och skogsbruk samt fiske kan utvecklaspositivt. Produktion av livsmedel och råvaror av olika slag utgör en viktig deli landsbygdens ekonomi. Jordbruket har också en avgörande roll för bevarandetav ett öppet och levande kulturlandskap. Här finns dessutomutvecklingsmöjligheter i form av ett ökat intresse för boende på landsbygden,men också i form av en ökad efterfrågan på nya miljöanpassade produkter. Dessaöverväganden överensstämmer väl med utskottets ställningstaganden i olikabetänkanden om jordbrukspolitiska frågor, bl.a. 1992/93:JoU13.När det gäller nya produkter kan t.ex. nämnas att regeringen hösten 1993tillsatt en utredning angående utveckling av biologiska råvaror (dir.1993:124). I fråga om de areella näringarnas roll i en kretsloppsanpassadsamhällsutveckling hänvisas till redovisningen i det följande.I avsnitt 7.3 Företagsutveckling föreslår regeringen att ett landsbygdsstödpå högst och med differentierade stödnivåer inrättas. Stödetersätter hittillsvarande små lokaliserings- och utvecklingsbidrag i deregionalpolitiska stödområdena samt glesbygdsstöd i glesbygdsområden. Stödetskall också kunna lämnas i landsbygdsområden som avgränsas av länsstyrelsen.Regeringen redovisar i detta sammanhang (prop. s. 66) tidigareriksdagsuttalanden om att medlen för regionala utvecklingsinsatser skall kunnaanvändas för att stärka jordbruksnäringen och till verksamheter som bedrivs ikombination med jordbruksföretag. Det nya landsbygdsstödet bör därför tillsvidare kunna beviljas för investeringar i jordbruksföretag på samma villkor ochinom samma avgränsade områden som för övriga småföretag i de län som tidigareberördes av det särskilda åtgärdsprogrammet för jordbruket i norra . Iövriga delar av landet bör enligt regeringen stöd endast kunna lämnas förinvesteringar i kombinationsverksamheter till jordbruket.Den begränsning av stödet som sålunda föreslås gälla i övriga delar av landetmöter invändningar i två motioner. Enligt motionerna A49 (fp) och A66 (c) börstöd till investeringar och utvecklingsprojekt inom själva jordbruksnäringenkunna ges inom glesbygdsområden i hela landet. Motionärerna framhåller bl.a.att glesbygdsproblematiken kan vara påtaglig i södra och likaväl som i norra erinrar om att det särskilda åtgärdsprogrammet för jordbruket inorra infördes /88 och -- efter viss förlängning isamband med livsmedelspolitiska beslut -- upphörde med utgången /92 (1986/87:JoU26, 1989/90:JoU25 m.fl. betänkanden). Somframgår av förordningen (1987:606) om statligt regionalt stöd till jordbruks-och trädgårdsföretag omfattade programmet , ,, , , och län.Med verkan fr.o.m. utvidgades förordningen till att omfattajordbruks- och trädgårdsföretag som är belägna inom områden som avses i 1 §andra stycket förordningen (1985:619) om glesbygdsstöd (SFS 1988:375).Utskottet utgår från att regeringens förslag om det nya landsbygdsstödet,såvitt avser investeringar i jordbruksföretag, tar sikte på samma geografiskaområde som anges i ovannämnda förordning (1987:606) om det särskildaåtgärdsprogrammet.När det gäller möjligheten att ge stöd till investeringar i jordbruksföretagdelar utskottet motionärernas uppfattning att det finns starkaregionalpolitiska skäl att stimulera sådana investeringar i glesbygdsområden ihela landet. Som anförs i motionerna kan glesbygdsproblematiken ofta vara likauttalad i delar av södra och som i norra . Utskottetföreslår således för sin del, i anslutning till motionerna A49 och A66, att detnya landsbygdsstödet skall gälla i glesbygdsområden utan den begränsning ifråga om jordbruksföretag som anges i propositionen.I sammanhanget bör tilläggas att vid ett eventuellt EU-medlemskap fårdel av bl.a. vissa stödformer inom ramen för EG:s strukturprogram påjordbruksområdet. För de områden i södra och som liggerutanför stödområdet är stödet till mindre gynnade områden, s.k. LFA-stöd (LessFavoured Areas), av särskilt intresse. Resultatet av förhandlingarna visar atten flexibel tolkning av de befintliga stödkriterierna ger ett acceptabeltresultat för . Skogsbygderna och större delen av mellanbygderna i södraoch kommer att definieras som LFA-områden. Regeringen haruttalat att den förutsätter att stödet kommer att omfatta t.ex. stora delar avÖland och hela . Den exakta avgränsningen är ännu inte klar, och besluti frågan kan fattas av först efter ett svenskt EU-inträde.Utskottet förutsätter att samordning sker så att det nu aktuella stödet tilljordbruksföretag m.m. endast utgår i de blivande LFA-områdena.Om arbetsmarknadsutskottet delar jordbruksutskottets bedömning angåendelandsbygdsstödets utformning uppkommer frågan om detta ställningstagande börpåverka anslagstilldelningen. anser för sin del attändringen skall göras inom den anslagsram som regeringen föreslagit.I motion A46 (-) framhålls skogsbrukets stora betydelse för landsbygden.Enligt motionen måste skogsbruket få sin givna plats i de regionalpolitiskainsatserna. Ett stöd till skogsbruket kan lämpligen handla om stöd tillskogsbilvägar. Man kan också stödja ett tredje virkessortiment förenergianvändning. Stödet som tidigare fanns för återväxtåtgärder isvårföryngrade områden måste därför återinföras.Utskottet erinrar om att under föregående fattade beslutom en ny skogspolitik (1992/93:JoU15). Denna politik innebär att det generellastödet till skogsbruket avskaffas. Även skogsvårdsavgiften har avskaffats.Frågan om stöd till skogsbruket för olika ändamål behandlades även ibudgetberedningen (1993/94:JoU13). I detta sammanhang avgavarbetsmarknadsutskottet yttrande över bl.a. motioner om arbetsmarknadspolitiskamedel till skogsbruket (1993/94:AU3y).Jordbruksutskottet hänvisar till dessa ställningstaganden och avstyrker försin del motion A46 i den del den avser stöd till primärproduktionen iskogsbruket.KretsloppsfrågorI anslutning till motion A57 yrkande 8 (v) får utskottet anföra följande:Frågan om de areella näringarnas roll i en kretsloppsanpassadsamhällsutveckling har rönt stor uppmärksamhet från statsmakternas sida.Utskottet har behandlat frågor om uppföljning av besluten vidUNCED-konferensen om miljö och utveckling mot bakgrund av regeringensöverväganden i proposition 1993/94:111 (se 1993/94:JoU19 men även JoU22). Iproposition 111 (s. 43 f.) anförs bl.a. att regeringens politik på jordbruks-,skogsbruks- och fiskeområdena bygger på klara målsättningar och bestämdamiljökrav. beslutade om ett miljömål för skogsbruket somjämställs med produktionsmålet. Miljömålet innebär att skogen skall brukas såatt växt- och djurarter i skogen kan leva vidare. Hotade arter och naturtyperskall skyddas. I det livsmedelspolitiska beslutet lades fast ettmiljömål för jordbruket som innebär att slå vakt om ett rikt och varieratodlingslandskap och en bevarad biologisk mångfald och att minimera jordbruketsmiljöbelastning. Utskottet ser således ingen avgörande skillnad i inriktningoch ambitionsnivå mellan motionärernas krav under yrkande 8 och den politik somriksdagen ställt sig bakom.Stockholm den 26 april 1994På jordbruksutskottets vägnarMargareta WinbergI beslutet har deltagit: (), (), IngvarEriksson (m), (), (), (), DanEricsson i (kds), (nyd), (), SinikkaBohlin (s), (), () och ().Avvikande meningMargareta , , , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande under rubrikenLandsbygdsutveckling och landsbygdsstöd som börjar med "När det" och slutar med"regeringen föreslagit" bort ha följande lydelse:Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skäl att med statliga medelstödja investeringar i jordbruksföretag utanför det område som anges iförordningen om det särskilda åtgärdsprogrammet för jordbruket i norra utgångspunkt för regionalpolitiken måste vara att de statliga insatsernaförbehålls sådana områden där det föreligger särskilda motiv för att stödjavissa investeringar m.m. i syfte att upprätthålla sysselsättning och boende.Mot bakgrund av regeringens förslag om ytterligare en kategori av stödområdenkan en utvidgning av stödet rentav innebära att ett i stort sett rikstäckandestöd till investeringar i rena jordbruksföretag införs. Utskottet anser därföratt arbetsmarknadsutskottet bör avstyrka motionerna A49 och yttrande1993/94:NU6yBilaga 7RegionalpolitikTill arbetsmarknadsutskottetArbetsmarknadsutskottet har berett näringsutskottet tillfälle att yttra sigöver proposition 1993/94:140 om bygder och regioner i utveckling jämte motioneri de delar propositionen och motionerna berör utskottets beredningsområde.Till näringsutskottet har tidigare hänvisats sju motioner från allmännamotionstiden med yrkanden om återföring av vinstmedel frånvattenkraftsproduktion till de kraftproducerande regionerna. Yrkandena har ennära koppling till de frågor som är aktuella. De berörda motionerna är1993/94:N403 (-), 1993/94:N406 (s), 1993/94:N409 (s), 1993/94:N426 (c)(yrkande 1), 1993/94:N430 (kds), 1993/94:T215 (s) (yrkande 11) och1993/94:A451 (v) (yrkande 2). De sju motionerna överlämnas i angivna delar tillarbetsmarknadsutskottet -- under förutsättning av dess medgivande -- med detyttrande som här följer.NäringsutskottetInledningI propositionen läggs fram förslag till mål för regionalpolitiken samtförslag och bedömningar beträffande inriktningen och utformningen av olikaåtgärder.En rad av de åtgärder som presenteras i propositionen har betydelse förnäringslivets utveckling i skilda delar av landet. begränsaremellertid sitt yttrande till vissa frågor av mer övergripande karaktär,nämligen frågor om samspelet mellan regionalpolitik och näringspolitik,avregleringens regionala effekter, kvinnors företagande, kompetensutvecklingför företagare samt återbäring av vinstmedel från vattenkraftsproduktion.Näringsutskottet har behandlat flertalet av de här aktuella frågornaoch återger därför endast i korthet de tidigare ställningstagandena. I övrigthänvisas till betänkandena i berörda ämnen.NäringslivsfrågorI propositionen anför regeringen att ett gemensamt mål för finans-, närings-och regionalpolitiken är att främja ekonomisk tillväxt i alla delar av landet.Näringslivsfrågor som har stor betydelse för den regionala utvecklingen angesvara bl.a. riskkapitalförsörjning för små och medelstora företag,företagsförnyelse, kvinnors företagande och turism.Förutsättningarna för att driva företag skiljer sig åt beroende pånäringslivsmiljö i form av infrastruktur, regionens historiska företagsstrukturoch geografiska läge, heter det vidare i propositionen. För att åstadkomma ettbättre företagsklimat behövs därför både generella insatser och regionaltanpassade åtgärder. Regeringen understryker att omfattande förändringar hargenomförts för att åstadkomma ett gynnsammare klimat för företagen och därmeden ökad tillväxt. Strategiska förbättringar av skattesystemet, avregleringar,förbättrad riskkapitalförsörjning, stöd till nyföretagande ochföretagsutveckling samt investeringar i utbildning, forskning och infrastrukturutgör grunden för att konkurrenskraften skall kunna öka och därmed skapamöjligheter för tillväxt och nya arbetstillfällen i hela landet, anförs det ipropositionen.Regionalpolitiken syftar, liksom näringspolitiken, till att bl.a. främjatillväxt och förnyelse i näringslivet. Det är därför, enligt regeringen,viktigt att de åtgärder som vidtas inom de olika politikområdena samverkar medvarandra.I motion 1993/94:A56 (s) riktas kritik mot regeringens hittillsvarandenäringspolitik. Motionärerna framhåller att en aktiv näringspolitik är enviktig förutsättning för den regionala utvecklingen. Det är orimligt att låtaregionalpolitiken, på det sätt som regeringen har gjort, ta över det som ärnäringspolitikens uppgift, nämligen att främja en sund näringslivsutveckling. Imotionen understryks betydelsen för den regionala utvecklingen av attinvesteringar stimuleras, av att det är god tillgång till riskkapital, av attdet finns program för utveckling av olika branscher samt av att staten för enaktiv politik.Motionärerna betonar att investeringsnivån i samhället måste upp. Det påpekasvidare att staten har ett generellt ansvar för att kapitalförsörjningenfungerar. Med anledning av de statliga stödinsatserna borde bankerna sänkaräntemarginalerna. Riskkapitalbolagens resurser har inte kommit småföretagentill godo, anser motionärerna. De föreslår att statens aktier iförvaltningsaktiebolagen skall säljas och att Allmännapensionsfonden (AP-fonden) skall ges möjlighet att placera ytterligare 10miljarder kronor i aktier.Motionärerna vill även satsa på branschprogram för olika näringsgrenar såsomlivsmedelsindustrin och skogsnäringen. Dessutom borde den verkstadstekniskadelegationen (VT-delegationen) återskapas. Det är också, enligt motionärerna,angeläget att slå vakt om gruvindustrin. Alla dessa program har viktigaregionalpolitiska effekter, framhålls det i motionen.Den statliga näringspolitiken måste ha som mål att skapa gynnsamma generellavillkor för industriell verksamhet och företagande oberoende av var i landetsådan verksamhet bedrivs, sägs det i motion 1993/94:A67 (nyd). Staten bordevara restriktiv med att införa stödsystem där individuella företag gynnas,eftersom det finns risk för att resurser kan komma att bindas i företag ochbranscher utan framtidsutsikter och att konkurrensen snedvrids.I motion 1993/94:A57 (v) hävdas att regeringen inte har lyckats leva upp tillvad som kan krävas när det gäller genomarbetade strategier för att förnyaregioners utvecklingskraft. Detta hänger, heter det, säkert ihop med denmarknadsliberala hållning som utmärker regeringen i stort samt med avsaknadenav näringspolitiska initiativ och energipolitisk strukturförnyelse. Staten bördirekt som bankägare och indirekt via kräva att bankernabedriver normal utlåning till företagen och att de inte genom ett storträntegap låter kunderna betala bankkrisen, anför motionärerna. Också de anseratt AP-fonden bör få placera ytterligare i aktier, främst ismå och medelstora företag.Flera av de här aktuella frågorna har behandlats i utskottetsnäringspolitiska betänkande (bet. 1993/94:NU15). Detta gäller bl.a. beträffandenäringspolitikens inriktning, riskkapitalförsörjningen och frågan om AP-fondensförvärv av aktier. Även förslag rörande olika branscher togs upp i dettabetänkande.Näringsutskottet anser att marknadsekonomin är det enda ekonomiska systemsom kan åstadkomma resurser för välståndsutveckling i hela landet. Det viktigaär att genom generella insatser skapa ett näringslivsklimat som ger grund fören god ekonomisk tillväxt. I detta syfte har regeringen med stöd av riksdagenvidtagit en rad åtgärder, som översiktligt redovisas i den regionalpolitiskapropositionen. Flera av dessa generella åtgärder, t.ex. på skatte- ochriskkapitalområdena, har stor betydelse för att förutsättningarna förnäringslivsutveckling i de glesare befolkade delarna av landet skallförbättras. Näringspolitiken främjar på detta sätt den regionala utvecklingen.Utskottet vill här särskilt framhålla att de omfattande åtgärder som vidtagitsför att stimulera de små och medelstora företagen är viktiga för att genererautveckling och ny sysselsättning på landsbygden. Det förhållandet att utskottetförordar en generell politik utesluter dock inte att statliga, riktade insatserkan erfordras för att i olika avseenden komplettera marknaden. Olikaregionalpolitiska stödformer utgör exempel på detta.Med vad som sagts och med hänvisning till vad näringsutskottet anfört idet näringspolitiska betänkandet när det gäller frågor om näringspolitikensinriktning (s. 18), riskkapitalförsörjningen (s. 24), prospekteringen (s. 58),teknisk forskning och utveckling (s. 64), den träråvarubaserade industrin (s.66), VT-delegationen (s. 72) och livsmedelsindustrin (s. 74) avstyrkernäringsutskottet de aktuella motionerna såvitt gäller nu berörda frågor.Avreglering och regional utvecklingRegeringen anför i propositionen att avregleringar bör genomföras på ettsådant sätt att olika regioners tillgång till servicefunktioner inte äventyras.Resp. tillsynsmyndighet eller den regeringen utser bör följa och tillregeringen rapportera bl.a. de regionala konsekvenserna av avregleringarna.Staten har ett uttalat ansvar för att bevara viktiga funktioner som har ennationell infrastrukturell karaktär, heter det vidare i propositionen.Beträffande energiförsörjningen hänvisas till förslagen i proposition1993/94:162 om handel med el i konkurrens, där det bl.a. sägs att en särskilduppgift för den föreslagna nätmyndigheten bör vara att se till att de nyaförhållandena på elmarknaden inte leder till försämrade villkor vad gälleröverföring av el till kunder utanför tätorter. Tillgången till elenergi tillrimliga priser för små kunder i glesa och perifera områden skall säkras,påpekar regeringen.I motion 1993/94:A56 (s) anförs att det är obegripligt att regeringen läggerfram förslag om privatiseringar, bolagiseringar och avregleringar utan attredovisa de regionala effekterna av förslagen. Utvecklingen mot privatiseringkan inte accepteras, hävdar motionärerna. I så gott som alla länder är det ensjälvklarhet att nationella infrastrukturorgan är i samhällelig ägo. I deteuropeiska samarbetet är det viktigt att ha kompetenta aktörer som kan bevakasvenska intressen, sägs det.Motionärerna är oroliga för att avregleringen av elmarknaden kan få mycketstora negativa konsekvenser för glesbygden. Nätdistributionen skall visserligenomfattas av särskilda regler, men det kommer inte att hindra att priset pådistributionen blir differentierat, anser motionärerna. I dagens system harVattenfall AB kunnat låta tätortsdistributionen subventionera den dyraglesbygdsdistributionen.