bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Det bör även gälla annanmateriel, t.ex. ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller där detannars vore oskäligt att inte ge tillstånd.Frågan om mänskliga rättigheter i samband med krigsmaterielexportBestämmelser om mänskliga rättigheter i riktlinjerna för krigsmaterielexportRiktlinjerna för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan som avserkrigsmateriel framgår av propositionen (prop. 1991/92:174) med förslag till lagom krigsmateriel. Den nya lagstiftningen trädde i kraft den 1 januari 1993.Av propositionen framgår bl.a. (s. 42) att tillstånd till utförsel avkrigsmateriel eller annan utlandssamverkan som avser krigsmateriel inte börlämnas om det avser stat där omfattande och grova kränkningar av mänskligarättigheter förekommer. Kriteriet omfattande och grova kränkningar av mänskligarättigheter nämns också särskilt i samband med villkoren för utförsel avmateriel som klassificeras som "övrig krigsmateriel".Innebörden av detta kriterium anges i propositionen enligt följande:Främjandet av respekten för mänskliga rättigheter är inte enbart humanitärtbetingat utan har också säkerhetspolitiska bevekelsegrunder. Sambandet mellanrespekt för de mänskliga rättigheterna och en fredlig utveckling erkänns numeraallmänt. Detta har bl.a. tagit sig uttryck i den europeiska säkerhets- ochsamarbetskonferensens (ESK) behandling av frågan. Även om sanktionsbeslut iFN:s säkerhetsråd enligt stadgans kapitel VII inte kan fattas enbart pågrundval av konstaterade kränkningar av de mänskliga rättigheterna är detnumera internationellt accepterat att kritik mot kränkningar av de mänskligarättigheterna inte utgör en otillåten inblandning i en stats inreangelägenheter. Detta är ett uttryck för insikten att omfattande och grovakränkningar av mänskliga rättigheter kan utgöra ett hot mot stabiliteten såvälinom ett land som i dess omgivning.I de hittillsvarande riktlinjerna sägs, att tillstånd inte bör beviljas förutförsel till stat som på grund av deklarerade avsikter eller rådande politiskaförhållanden kan antas använda den aktuella materielen för att undertrycka demänskliga rättigheter som anges i . I praktiken har, vid regeringenstotalbedömning av förhållandena, den del i de nuvarande riktlinjerna som utgören bedömning av om just den aktuella materielen kan antas kunna användastillmätas mindre vikt. Väsentligt är, anser jag, att med utgångspunkt i deförslag till grundläggande kriterier som jag har föreslagit, bedöma huruvidatillstånd kan medges utan att detta står i strid med utrikespolitiskamål och principer. Det får enligt min mening betraktas som klart, att det intestår i samklang med svensk utrikespolitik att samarbeta på krigsmaterielområdetmed stater som grovt och på ett systematiskt sätt förtrycker de mänskligarättigheterna.Utrikesutskottet (bet. 1992/93:UU1) anförde att kravet på respekt förmänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att tillstånd för svenskkrigsmaterielexport skall beviljas. Utskottet tolkade propositionens förslag pådetta område som en skärpning genom att kravet på respekt för mänskligarättigheter i samarbets- eller mottagarlandet gjordes mer heltäckande. I detidigare riktlinjerna krävdes endast att den exporterade materielen kunde antasanvändas för att undertrycka mänskliga rättigheter. Utskottet framhöll attformuleringen i propositionen inte fick tolkas som någon uppmjukning iförhållande till hittillsvarande praxis. Utskottet betonade också vikten av attregeringen gör en mycket noggrann bedömning av situationen beträffande demänskliga rättigheterna i länder som kan bli aktuella för utförsel. Utskottetutgick från att tillämpningen av det mänskliga rättighetskriteriet sker mediakttagande av särskilt stor restriktivitet. Med detta torde utskottet haavsett att stor vikt skall fästas vid kriteriet mänskliga rättigheter.Utfrågning av krigsmaterielinspektörenVid utfrågningen framkom bl.a. följande.I det gamla regelverket angavs att utförsel av krigsmateriel inteborde medges till stater som kunde tänkas använda denna materiel till attkränka mänskliga rättigheter. I praxis gjorde man under senare delen av1970-talet och en striktare bedömning, en helhetsbedömning avhur ett land respekterar de mänskliga rättigheterna. De nuvarandebestämmelserna innebär att kränkningarna skall vara systematiska och nationelltsanktionerade för att de skall utgöra hinder för utförsel av krigsmateriel, deträcker inte med enstaka händelser.Någon enkel måttstock för att avgöra om det förekommer grova och omfattandekränkningar av mänskliga rättigheter finns inte. Det är nödvändigt att ta inall information som finns om landet och väga in den i den politiskahelhetsbedömningen som sker dels i den rådgivande nämnden, dels i regeringen.Det källmaterial som kommer till användning är bl.a. Amnestys och StateDepartaments rapporter samt rapporter från de svenska ambassaderna.När det gäller måste tas med i bedömningen att det är stater ien helt annan kulturkrets än vår. ambassadör i har bl.a.gjort den bedömningen att det beträffande yttrande-, tryck- och mötesfrihetenråder inskränkningar i de aktuella länderna men att övergreppen inte ingår iett medvetet förtryckande system eller en systematisk brutalitet. De mänskligarättigheterna anses här inte vara universella, heter det i ambassadrapporten,eftersom de är oförenliga med sharian och ett islamiskt styrelsesätt. Däremotfinns det i både och respekt för och accept av gällande lagarsamt en fungerande rättsordning. I sammanfattning lyder svaret på frågan om detförekommer omfattande och grova övergrepp mot de mänskliga rättigheterna:"Enligt här rådande religiösa, juridiska och historiska förutsättningarförekommer här inga grova och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter.Styrelsesätt och statsordning i och bygger inte på förtryckutan samråd, konsensus och lag. "Under utfrågningen kom frågan upp om det i riktlinjerna eller på annat sättfinns några belägg dels för att kränkningar av mänskliga rättigheter måste vara"systematiska" för att de skall anses utgöra hinder för krigsmaterielexporttill ett land, delsatt rådande föreställningar skall beaktas i det land där kränkningen begås.På den första frågan svarade krigsmaterielinspektören att det i propositionen1991/92:174, som refererats ovan, finns en passus där uttrycket "på ettsystematisk sätt" ingår. När det gäller de rådande föreställningarna i ett landhänvisade krigsmaterielinspektören till den praxis som utformats under desenaste decennierna. Regelverket skall också ses som en helhet mot bakgrund avSveriges internationellt rättsliga ställning och säkerhetspolitiska intressen.Mot den bakgrunden finns det ingen entydig definition, menadekrigsmaterielinspektören.Som en uppföljning till svaret om praxisbildningen ställdes frågan om detfinns stöd för denna praxis i internationella konventioner eller förarbetentill dessa. Frågeställaren sade sig veta att i konventionerna om mänskligarättigheter rör det sig om universella begrepp som skall tolkas på samma sätt ialla länder.Sven menade att för utrikesutskottets ledamöter stod det vidbeslutstillfället klart och står det fortfarande klart vilken praxis somtillämpas och vilken tolkning som görs av mänskliga rättigheter iriktlinjesystemet. Det har heller inte funnits någon oklarhet i detta hänseendei den till KMI knutna rådgivande nämnden. Regeringen skall göra entotalbedömning, och förhållandena i mottagarländerna är naturligtvis sådant somskall vägas in vid regeringens totalbedömning. ansåg attdet inte är förenligt med riktlinjerna att utan en prövning från fall till fallundandra en hel region från vapenexport som sker i Mellersta Östern.Kommissionen skrev: "Hållningen till är dessutom ägnad attskapa oklarhet såväl inom som utomlands om de svenska riktlinjernasinnebörd. En liten fredligt sinnad stat som har svårt att inse varförden skall vara svartlistad, när en regional stormakt med gränsproblem somIndien inte är det." Regeringen måste alltså göra en bedömning av förhållandenaoch jämföra olika länder med varandra och se hur materielen skall användas.Regeringens handläggning av krigsmaterielexportfrågorBeslut i ärenden om tillstånd att föra ut krigsmateriel ur landet fattas avregeringen. Regeringsärenden bereds av Krigsmaterielinspektionen (KMI) i närasamråd med politiska avdelning, Försvarsdepartementet ochi vissa fall . Det statsråd som har till uppgift attföredra ärenden om utförsel av krigsmateriel har bemyndigats att pröva ärendensom inte avser utförsel i större omfattning eller som i övrigt inte är avstörre vikt.KMI som inrättades 1935 är regeringens beredningsorgan för ärenden som rörexport och import av krigsmateriel. KMI finns organisatoriskt inomUtrikesdepartementets handelsavdelning. KMI utövar också vissamyndighetsfunktioner såsom kontroll över tillverkningen av krigsmateriel.Regeringen skall enligt 10 kap. 6 § regeringsformen i utrikesärenden avstörre vikt om möjligt överlägga med före avgörandet. Vissautförselärenden som rör krigsmateriel är av sådan art att överläggning mednämnden är påkallad.Till regeringens förfogande står också en rådgivande nämnd med uppgift attlämna råd i enskilda krigsmaterielfrågor. Nämnden består av sex ledamötertillsatta på parlamentarisk grund med representanter för de i Utrikesnämndeningående partierna. Den sammanträder på kallelse av krigsmaterielinspektörensom också leder överläggningarna. Inspektören redovisar därefter samrådet fördet föredragande statsrådet. Vid bedömningen eftersträvas enhällighet inämnden. Om nämnden avstyrker en utförselansökan eller annan förfrågan blirdetta som regel regeringens beslut. Om nämnden tillstyrker vägs detta in i denfortsatta beredningen.Exportens art och omfattning 1993Av regeringens redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten (skr. 1993/94:237) framgår att värdet av svenska tillverkareskrigsmaterielexport uppgick till , varav avsåg krigsmateriel för strid och 1 647 miljoner kronorövrig krigsmateriel. Härav utgjorde exporten av tidigare oklassificeradmateriel ca . Exporten av krigsmateriel i med 1992jämförbara siffror minskade med cirka en tredjedel. Regeringen har under 1993beviljat utförseltillstånd för försäljning av krigsmateriel till ett värde av , varav avser krigsmateriel för stridoch övrig krigsmateriel. Regeringen fattade beslut iutförselärenden som motsvarar av det totala värdet av beviljade tillstånd.Övriga beslut har fattats av utrikeshandelsministern på delegation.Inom den krigsmaterielexport som kom till stånd dominerade vadgäller krigsmateriel för strid materieltyperna "eldledningsutrustning" och"robotar, raketer, torpeder, bomber", medan "fordon utformade för militärtbruk" och "spanings- och mätutrustning m.m." dominerade inom övrigkrigsmateriel.Den svenska krigsmaterielexporten fördelade sig geografiskt så atthuvuddelen, , gick till och övriga , medan gicktill och vardera till resp. och Nya Zeeland.Exporten till granskning av krigsmaterielexport till har granskat krigsmaterielexport tillIndonesien, senast vid 1986/(1986/87:KU33). Vid detta tillfälleredovisades exporten åren 1978--1986, varvid exporten av luftvärnskanoner,särskilt ett regeringsbeslut , stod i centrum för intresset.Granskningen gällde dels huruvida reglerna för krigsmaterielexport medgettsådan export till mot bakgrund av läget i regionen och övrigaomständigheter, dels motiveringar och uttalanden i detta sammanhang avansvarigt statsråd. Det konstaterades att spänningen på enligtregeringens bedömning hade lättat väsentligt och inte ansågsutgöra ett hinder för export. Dock krävde den rådande situationen enligtregeringen stor återhållsamhet med krigsmaterielexport, och utförsel av nyavapensystem tilläts inte. Att införa ett totalförbud ansågs dock intenödvändigt.Utskottet fann för sin del att beslutet inte kunde anses ståi strid med riktlinjerna. Mot utskottsmajoritetens bedömning reserverade sigfp-, c- och vpk-ledamöterna.KMI:s redovisningI en promemoria från KMI till utskottet redovisas den faktiska utförseln avkrigsmateriel . noteras denhögsta siffran, för och den lägsta, , för år 1990.För det senast redovisade året, 1993, uppgick värdet av exporten till 655 000kr. Vid inget tillfälle har exporten till överskridit av dentotala exporten.Antalet beviljade utförseltillstånd för nyförsäljning -- avseendereservdelar, ammunition och underhållsutrustning för tidigare leverans avluftvärnsmateriel -- har uppgått till 19, varav merpartentillstånd avser åren 1991--1993.Härutöver har ett antal utförseltillstånd beviljats för av ägdmateriel som utförts ur efter prov, justering eller reparation hostillverkaren. De har registrerats i statistiken efter det fakturerade värdet avden utförda tjänsten.När det gäller tillämpningen av krigsmateriellagen och riktlinjerna påIndonesien innebär den nya lagstiftningen från ingenförändring av bedömningsgrunderna jämfört med de utförseltillstånd sommeddelats --1992. Beträffande utförsel av reservdelar harsamma princip tillämpats både före och efter den nya lagens ikraftträdande.Under perioden har det enligt promemorian varit regeringensbedömning att inga ovillkorliga hinder förelegat för export av krigsmaterieltill . De helhetsbedömningar som gjorts avseende export av ammunitionsamt reservdelar och andra följdleveranser har lett till medgivande av sådanutförsel. Några tillstånd för utförsel av ny materiel har inte lämnats underden aktuella perioden. Positivt förhandsbesked har givits i vissa fall förleveranser av viss krigsmateriel för strid i anslutning till tidigareleveranser.KMI lämnar förhandsbesked till vissa företag efter politisk prövning ochefter hörande av bl.a. den parlamentariska rådgivande nämnden. Några konkretaärenden om utförsel av ny krigsmateriel till förväntas enligtpromemorian inte bli aktuella annat än tidigast på . Regeringensuppfattning är att information från KMI till företagen om den aktuellabedömningen av är nödvändig som underlag för företagensöverväganden. Sådana uttalanden till företagen offentliggörs i princip inte.Det står dock regeringen fritt att pröva eventuellautförselärenden enligt riktlinjerna med beaktande av de då rådandeförhållandena.Riksdagsbehandlingen av motioner, interpellationer och frågor angåendekrigsmaterielexport till motion 1992/93:U611 yrkande 4 (v) framhölls bl.a. att regeringen bordehörsamma rekommendationerna i resolution 966 och 470 från vad gäller vapenembargo mot . Utskottetkonstaterade (bet. 1993/94:UU1) att valt att intefölja rekommendationen. Utskottet utgick från att regeringen vid beslut omutförsel av krigsmateriel väger in rekommendationerna från i sinabedömningar. Utskottet fann det positivt att och tycksinriktade på att gå fram stegvis i den dialog som FN:s generalsekreterareleder. Utskottet utgick också från att regeringen noga följer utvecklingen iIndonesien och och tar de initiativ i FN som bedöms somändamålsenliga. Däremot fann utskottet inte anledning till något särskilttillkännagivande från sida beträffande ett vapenembargo.Statsrådet har i kammaren besvarat eninterpellation och två frågor om krigsmaterielexport.I interpellation 1992/93:138 har () frågat vilkenbetydelse respekten för mänskliga rättigheter har vid bedömningen av ett landsrätt att köpa svensk krigsmateriel samt om regeringen är beredd att förbjudaall export av krigsmateriel till Indonesien.Statsrådet har besvarat interpellationen(prot. 1992/93:107) i kammaren. anförde i sitt svar att respektenför mänskliga rättigheter har stor betydelse vid bedömningen av ett land sommottagare av svensk krigsmateriel och att det vägs in i den totalbedömning somdet ankommer på regeringen att göra. anförde vidare att regeringeninte tillämpar något vapenembargo mot enskilda länder utom i de särskilda falldå har beslutat om sådana. Något FN-embargo mot Indonesienförelåg inte, konstaterade regeringens syn på förhållandena i hänvisadeDinkelspiel till ett tidigare svar av utrikesministern på en fråga i kammarenden , enligt vilket regeringen noggrant följde läget iIndonesien beträffande de mänskliga rättigheterna.I en replik ställde frågan om regeringen kunde tänka sigatt exportera nya vapensystem till eller om det var frågan om attbara följdleveranser skulle få godkännas. Enligt interpellanten vore det, medhänvisning till situationen i och bristande hänsyn till demänskliga rättigheterna, fel av regeringen att bevilja tillstånd till export avnya vapensystem och även följdleveranser.Hans Göran () frågade i den fortsatta debatten statsrådet betydelse en resolution i angående ettvapenembargo mot hade för agerande i den aktuella frågan.Statsrådet anförde att enligt regeringens bedömning hadespänningarna mellan den indonesiska staten och befolkningen på dämpats. Trenden i hade enligt statsrådetDinkelspiel varit positiv i fråga om inre väpnad konflikt och kränkningar av demänskliga rättigheterna.Beträffande resolutionen i sade statsrådet att i dendeklaration som antogs senare i ministerrådet sägs ingenting omvapenembargo, och därför hade inte anslutit sig till en sådan aktionmot Indonesien.Statsrådet kommenterade också uppgifter om och andravapenexporterande företags marknadsföring i och anförde att dennaverksamhet på intet sätt är någon garanti för att företagen senare skulle fåtillstånd till export till landet i fråga.I fråga 1993/94:33 har () frågat om regeringen övervägdeatt inskränka krigsmaterielexporten till . I frågan hänvisade IngelaMårtensson till uppgifter om amerikanska övervägandena om att införa förbudmot krigsmaterielexport till på grund av bristande respekt för demänskliga rättigheterna. Enligt statsrådet , som besvaradefrågan i kammaren (prot. 1993/94:5) hade den amerikanskaregeringen i ett uttalande sagt att det inte fannsnågot vapenembargo och att det inte övervägdes att införa ett sådant.I sin allmänna bedömning av utvecklingen i hade regeringen enligtstatsrådet på många områden noterat en positiv utveckling.Beträffande hade regeringen noterat den ökade tonvikten på enförhandlingslösning av konflikten. Den positiva utveckling som under detsenaste året kunnat noteras i i allmänhet och även på lett till att regeringen, efter att ha hört den rådgivande nämnden, gjortbedömningen att kunde komma i fråga även för viss annan materiel.Bengt () har frågat (fråga 1993/94:186) om regeringen och denrådgivande nämnden ställt sig positiva till ytterligare krigsmaterielaffärermed utöver de bandvagnar som vissa källor angett.I sitt svar (prot. 1993/94:28) i kammaren meddelade UlfDinkelspiel att han var förhindrad av sekretesskäl att vare sig bekräfta ellerdementera uppgifterna i frågan. anförde att de positivaförhandsbesked till företagen, som lämnas av KMI, ges på grundval av enpolitisk prövning, som bl.a. omfattar hörande av den rådgivande nämnden.Normalt dröjer det enligt statsrådet månader eller år mellanpositivt förhandsbesked och utförselansökan som regeringen skall ta ställningtill. Inom ramen för de gällande riktlinjerna förde enligt statsrådetDinkelspiel regeringen en restriktiv krigsmaterielexportpolitik mot ,vilket bl.a. motiverades av situationen på . Något beslut i fråga omtillstånd för utförsel av viss annan materiel hade inte fattats av regeringen.Utfrågning av krigsmaterielinspektörenVid utfrågningen besvarade krigsmaterielinspektören en fråga om regeringenlämnat förhandsbesked om försäljning av ny krigsmateriel till Indonesien.Krigsmaterielinspektören konstaterade att exporten till är mycketbegränsad. I några fall har positiva bedömningar lämnats till företagen efterdiskussion i rådgivande nämnden. Det har i första hand gällt följdleveransertill sådan utrustning som regeringen tidigare givit tillstånd för.Exporten till granskning av krigsmaterielexport till och DubaiÅr 1981 framkom misstankar om att ett antal Robot 70, som tillverkas av ABBofors, utan tillstånd skulle ha kommit till och . I maj 1984polisanmälde () AB fördelaktighet i denna utförsel. I anmälan gjordes gällande att AB år 1979och 1980 exporterat 161 resp. 143 Robot 70 till resp. viaSingapore. konstaterade länsåklagaren i län att Robot 70fanns i och och att de kommit dit via . I mars 1987vidgick i en kommuniké , i vilket AB ingick, att ettbolag i , i vilket AB var delägare, kunde ha utnyttjats förotillåten vidareexport av krigsmateriel. Det bekräftades att de nämnda drygt300 robotarna vidareexporterats till och , att efter ingången avår 1983 licensavtal slutits med Singaporeföretaget utan tillstånd samt attammunition mot gällande regler 1985 levererats via till (SOU 1988:15 s. 65 f.) fann det anmärkningsvärt att KMIinte tidigare och med större beslutsamhet reagerade på de upprepade tecknen påreexport av svenska vapen från . I tingsrättens dom i Boforsmåletangavs i domskälen bl.a. att varken regeringen, någon enskild regeringsledamoteller KMI haft del i eller kännedom om vidareexporten av Robot 70.Konstitutionsutskottet fann i sin granskning vid /90 (bet.1989/90:KU30) av olika vidareexportaffärer att medborgarkommissionens och derättsliga organens slutsatser väl överensstämde med utskottets uttalanden fråntidigare års granskning. Sammanfattningvis framhöll utskottet att granskningengett ytterligare belägg för tidigare kritiska uttalanden från utskottets ochmedborgarkommissionens sida.KMI:s redovisning för år 1993Prövningen av de s.k. , , , , och har givit vid handen attdessa stater uppfyller riktlinjernas villkor vad avser utförsel av övrigkrigsmateriel. På grund av främst och politik har de västraGulfstaterna i varierande utsträckning ansetts vara invecklade iinternationella konflikter som kan befaras leda till väpnade konflikter. De hardärför inte medgetts utförsel av krigsmateriel för strid.För beslutade regeringen sex utförseltillstånd . Tre avtillstånden avsåg exportförsäljning och lika många utförsel för övriga ändamål,såsom retur av utländskt ägd materiel efter reparation, tillfällig utförsel avmateriel för demonstration eller prov m.m. Samtliga tre utförseltillstånd förexport avsåg reservdelar m.m. till materiel som ej klassades somkrigsmateriel. Det sammanlagda värdet av de tre utförseltillstånden sombeviljats för export uppgick till . Beloppet avsåg i sinhelhet övrig krigsmateriel.Förenade beviljades sex utförseltillstånd sombeslutades av regeringen och fem som beslutades av utrikeshandelsministern. Avde 11 tillstånden avsåg tre regelrätt exportförsäljning och åtta utförsel förövriga ändamål (reparation, demonstrationsmateriel etc.). Samtliga treutförseltillstånd för export avsåg reservdelar m.m. till materiel som före 1993ej klassades som krigsmateriel. Det sammanlagda värdet av de tre tillstånd sombeviljats för export uppgick till och beloppet avsåg i sinhelhet övrig krigsmateriel.För beslutades sex utförseltillstånd av regeringen ochtre av utrikeshandelsministern. Av dessa avsåg fyra regelrätt exportförsäljningoch fem utförsel för övriga ändamål (reparation, demonstrationsmateriel etc.).Samtliga fyra tillstånd för export avsåg reservdelar m.m. till materiel somföre 1993 inte klassades som krigsmateriel. Värdet av de fyra tillstånden förexport uppgick till och beloppet avsåg i sin helhet övrigkrigsmateriel.Under år 1993 beslutade regeringen om sex utförseltillstånd till ochutrikeshandelsministern beslutade om fyra tillstånd. Fyra av tillstånden avsågregelrätt exportförsäljning och sex utförsel för övriga ändamål (reparation,demonstrationsmateriel etc.). Tre av exporttillstånden avsåg reservdelar m.m.till materiel som inte klassades som krigsmateriel. Återståendetillstånd avsåg materiel som tidigare klassades som krigsmateriel, nu som övrigkrigsmateriel. Värdet av exporttillstånden uppgick till 10,6 miljoner kronor.Beloppet avsåg i sin helhet övrig krigsmateriel.För beviljades två utförseltillstånd, båda efter beslut avutrikeshandelsministern. De avsåg övriga ändamål (reparation,demonstrationsmateriel etc.). Båda tillstånden avsåg materiel som ejklassades som krigsmateriel och som klassas som övrig krigsmateriel.Under år 1993 har för fyra utförseltillstånd beslutats avregeringen och fem av utrikeshandelsministern.