bet · GH01TU28 · 1994-04-19 00:00:00 — Avreglering av järnvägstrafiken och riktlinjer för SJ I detta betänkande behandlas proposition 1993/94:166 omavreglering av järnvägstrafiken och riktlinjer m.m. för SJ:sverksamhet --1996 samt ett trettiotalmotionsyrkanden.Utskottet avstyrker regeringens förslag till avreglering avjärnvägsmarknaden. Enligt utskottet vilar regeringens förslag påett otillfredsställande beslutsunderlag. Utskottet ifrågasättervidare om den föreslagna avregleringen främjar järnvägstrafikensutveckling. Utskottet anser i stället att formerna för enpartiell avreglering bör utredas. För persontrafiken bör enöppning av järnvägsmarknaden övervägas som gör det möjligt förlänstrafikföretagen att upphandla regional tågtrafik ikonkurrens på stomnätet. För godstrafiken bör övervägas attinföra fri trafikeringsrätt på länsjärnvägarna.Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till mål,riktlinjer och beslutsbefogenheter för SJ. Det betyder att SJunder treårsperioden --1996 skall koncentrera sin verksamhettill att affärsmässigt utveckla järnvägstrafiken. Ekonomin skallsamtidigt förbättras så att SJ kan bolagiseras vid utgången avår 1996. Vidare tillstyrks att regeringens och riksdagensuppföljning av ställda mål och riktlinjer skärps.Till betänkandet har fogats sju reservationer och enmeningsyttring av v-suppleanten. M-, fp-, c- och kds-ledamöternastöder regeringens förslag till avreglering av järnvägsmarknadenoch motsätter sig ytterligare utredningar. S-ledamöternasreservationer avser mål, huvudinriktning och befogenheter förSJ, godstrafikens utveckling, långväga busstrafik ochjärnvägsindustrins utveckling. Nyd-ledamoten har reserverat sigom riktlinjer för fortsatt reformarbete för järnvägsmarknadensavreglering. Motioner väckta med anledning av propositionen1993/94:T36 av m.fl. (s) vari yrkas1. att avslår proposition 1993/94:166 avseendehemställanpunkterna 1--6,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förutsättningarna för godstrafikpå länsjärnvägarna och upphandling av inomregional persontrafikpå stomnätet prövas,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvärdering av 1988 årstrafikpolitiska beslut,4. att beslutar att SJ:s befogenheter i enlighetmed beslut (rskr. 1992/93:445) förlängs att gällat.o.m. den 30 juni 1995.1993/94:T37 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår proposition 1993/94:166, såvittavser yrkandena 1--7,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av trafikpolitiskabeslut,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förslag till stimulans av godstrafikenpå järnväg.1993/94:T38 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att avslår regeringens förslag om avregleringav järnvägstrafiken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utreda förutsättningarna för enpartiell avreglering av järnvägstrafiken.1993/94:T39 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1993/94:166.1993/94:T40 av och (båda s) variyrkas att avslår proposition 1993/94:166 omavreglering av järnvägstrafiken.Motioner avgivna under den allmänna motionstiden i januari19941993/94:T204 av m.fl. (fp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anpassning av SJ:s taxor i miljösyfte,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avveckling av SJ:s monopol.1993/94:T205 av m.fl. (s) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bildandet av särskiltvagnfinansieringsbolag.1993/94:T216 av m.fl. (v) vari yrkas6. att under ett nytt anslag för budgetåret1994/95 anvisar för sänkning av SJ:sbiljettpriser med betoning på biljetter för unga resenärer.1993/94:T223 av och (bådakds) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en plan för att fördubbla resandet påjärnväg,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att starkt utvecklaeffektiv omlastningsteknik för kombitrafik.1993/94:T224 av m.fl. (s) vari yrkas9. att hos regeringen begär en plan för utvecklingav järnvägsindustrin i enlighet med vad som anförts i motionen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tidpunkten för beslut om SJ:s framtidaverksamhet,19. att beslutar att på ett särskilt anslag anvisaSJ för investering i en godsterminal i Luleå.1993/94:T503 av m.fl. (s) vari yrkas (delvis)att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av snabbtåg mellan ochStockholm och om Älvsborgsbanans upprustning.1993/94:T506 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omprivatisering av det statliga bussbolaget /94:T508 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ansvaret för en transportinfrastruktur som främjarmiljövänliga transportsätt.1993/94:T509 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att staten i samverkan med de regionalatrafikbolagen tar sitt ansvar för att tågtrafiken påVästkustbanan -- såsom utgörande en del av stomjärnvägsnätet --utvecklas i anslutning till satsningen på en högklassig moderninfrastruktur med nya moderna tåg för ett attraktivttrafikeringssystem.1993/94:T519 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att den skyndsamt utrederhögfartstågens möjligheter i kombination med dagenssnabbtågssystem.1993/94:T522 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsovvagnstrafiken till och från Västernorrland.1993/94:T524 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att påskynda försäljningen av Swebus.1993/94:T533 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom järnvägstrafikens utveckling och möjligheter.1993/94:T540 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom bussverksamhet i samhällelig ägo.1993/94:T910 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av lagstiftningen med anpassningtill nya trafikmässiga och ekonomiska förutsättningar inomkollektivtrafiken.1993/94:N283 av m.fl. (s) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en godsterminal mellanGammelstad och Luleå.1993/94:Ub623 av m.fl. (s) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om snabbtågsintroduktionen på stambananmellan och Malmö.InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringens förslag iproposition 1993/94:166 Avreglering av järnvägstrafiken ochriktlinjer m.m. för SJ:s verksamhet --1996.Vidare behandlas motioner som väckts med anledning avpropositionen samt motioner från den allmänna motionstiden ijanuari 1994.Utskottet har mottagit synpunkter i form av uppvaktningar ochskrivelser från olika organisationer och enskilda personer. 1 Avreglering av järnvägstrafiken1.1 Nuvarande regleringDe grundläggande förutsättningarna för järnvägssektorntillskapades genom trafikpolitiska beslut (prop.1987/88:50 bil. 1, bet. TU19, rskr. I enlighet med dettabeslut skildes ansvaret för investeringar i och underhåll avbannätet från trafikverksamheten. Staten övertog genom Banverketansvaret för infrastrukturen. fick ettrenodlat ansvar för den affärsmässiga utvecklingen av trafiken.För att använda infrastrukturen erläggs banavgifter somfastställs av regeringen. SJ fick ensamrätt till godstrafik påhela järnvägsnätet och i huvudsak även till persontrafik påstomnätet. Om SJ avstår från sin trafikeringsrätt gäller atttrafiken får bedrivas av någon annan.För persontrafik på länsjärnvägarna gavs trafikhuvudmännenenligt lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektivpersontrafik trafikeringsrätten. Trafikhuvudmännen har möjlighetatt upphandla denna trafik i konkurrens. Om det finns särskildaskäl kan trafikhuvudmännen även få trafikeringsrätt för lokaleller regional persontrafik på begränsade delar av stomnätet. SJkan på motsvarande sätt få rätt att i begränsad omfattningbedriva persontrafik på länsjärnvägarna.Sedan 1988 års trafikpolitiska beslut har järnvägsmarknadendelvis öppnats för konkurrens. Från upphandlasstatens köp av angelägen men olönsam interregional persontrafikpå stomnätet i konkurrens. Från gavs ävenLuossavaara-Kiirunavaara AB () trafikeringsrätten förmalmtransporterna på . Nyttjanderätten tillInlandsbanan har vidare förts över från SJ till berörda kommunerefter banan. Tilläggas kan även att har ställt sigbakom det arbete som pågår i syfte att finnaprivata operatörer för att bygga och trafikera Arlandabanan.1.2 Regeringens förslag1.2.1 Motiv för avregleringRegeringen anger att järnvägstrafiken möter hårdkonkurrens från andra transportslag. Även om marknaden förspårburna person- och godstransporter delvis öppnats saknas docktill stor del konkurrens inom järnvägssektorn. Med en öppenjärnvägsmarknad ökar enligt regeringen förutsättningarna för SJoch nya aktörer att utveckla kundanpassade och effektivatransportlösningar. En avreglerad järnvägsmarknad som är öppenför flera operatörer ses som en förutsättning för järnvägen attmöta konkurrensen från övriga transportslag.Regeringen anger att en konkurrenskraftig järnvägstrafik iSverige är angelägen av flera skäl. En stark järnvägssektor kant.ex. bidra till att minska avståndshandikapp visaviden europeiska marknaden samt medverka till en stärkt ställningför miljövänligare transporter och trafiklösningar. Enavreglering av trafiken på det svenska järnvägsnätet bedöms ävenligga väl i linje med EU:s järnvägspolitik.1.2.2 Förslagen till avreglering i huvuddragRegeringens förslag innebär i korthet att det statligabannätet öppnas för konkurrens fr.o.m. den 1 januari 1995.Därmed avvecklas SJ:s och trafikhuvudmännens nuvarandeensamrätter till järnvägstrafik. Det finns enligt regeringensuppfattning inga skäl att begränsa konkurrensen till att endastomfatta vissa delmarknader eller till att endast omfattaanbudskonkurrens. Regeringen förordar därför ett system därflera operatörer ges möjlighet att konkurrera om trafik på sammaspår.Regeringen anser att det i vissa fall kan finnasstordriftsfördelar i järnvägstrafik varför det bör finnas enmöjlighet att i enskilda fall begränsa trafikeringsrätten.Ett annat motiv för att i enskilda fall begränsa rätten attbedriva trafik är det faktum att olika trafikintressenter harmedverkat och kommer att medverka ekonomiskt till att bygga utinfrastrukturen i olika delar av landet.Rätten att ansöka om tåglägen föreslås vara öppen föralla som har ekonomiska förutsättningar att upprätthålla dentilltänkta trafiken. Den ekonomiska prövningen är avsedd att sålångt som möjligt säkerställa stabiliteten i järnvägstrafiken.Rätten att ansöka om tåglägen bör enligt regeringens uppfattninginte begränsas till att avse järnvägsoperatörer. Det bör varamöjligt för den som har erhållit tåglägen att i sin tur anlitanågon annan som bedriver trafiken på samma sätt somtrafikhuvudmännen kan anlita olikajärnvägsoperatörer. Regeringen avser att återkomma tillriksdagen under innevarande år med kompletterande lagförslag förtillståndsgivningen.Den förväntade marknadsutvecklingen, med ett inledningsvisbegränsat antal operatörer, talar enligt regeringens bedömningför begränsade organisatoriska förändringar. Strävan efterideala modeller bör balanseras mot riskerna med att bryta uppden nuvarande strukturen och skapa kostsamma lösningar, som isig riskerar att försämra järnvägens konkurrenskraft. Regeringenföreslår att en särskild tillsynsmyndighet tillskapas för attfatta beslut om banfördelningen mellan olika trafikintressenter.Banfördelningen bör i första hand bygga påöverenskommelser mellan berörda parter. Till grund föröverenskommelser om banfördelningen skall dock finnas regler somgaranterar att fördelningen av bankapacitet sker påeffektivitetsfrämjande och konkurrensneutrala villkor.Trafikintressenter ges möjlighet att ansvara för den operativatrafikledningen på de bandelar där de dominerar trafiken.SJ:s trafikledning uppdras att tills vidare sköta den operativatrafikledningen på de delar av det statliga bannätet där ingenannan trafikintressent tagit över trafikledningen.Trafikledningsbesluten bör kunna överklagas tilltillsynsmyndigheten vid misstanke om diskriminerande behandling.Banverket, operatörer och andra trafikintressenter ges möjlighettill insyn i det arbete som utförs av SJ:strafikledningsfunktion.I propositionen lämnas vidare förslag beträffanderullande materiel. Regeringen anser attgrundprincipen bör vara att trafikintressenterna själva skalläga eller leasa rullande materiel. Detta utgör den starkastegarantin för marknadsanpassade järnvägsföretag. Den materiel somSJ förfogar över för att driva sådan trafik som upphandlas avstaten föreslås kunna ställas till andra operatörers förfogandeför trafik på det olönsamma nätet. Förhandlaren för statens köpav persontrafik på järnväg föreslås få möjlighet att köpa ellerleasa materielen av SJ med en statlig restvärdesgaranti. Dennalok- och vagnpark blir därmed tillgänglig för de operatörer somdeltar i anbudsupphandlingen.Regeringen anser att priset för den rullande materieleni princip bör marknadsbaseras. I avsaknad av ett marknadsvärdebör priset sättas vid förhandling mellan parterna.Trafikintressenter skall vidare kunna överenskomma med SJ om attförvärva överflödig rullande materiel som används i denkommersiella trafiken. Priset bör, på samma sätt som inom denstatliga upphandlingen, bestämmas i förhandling mellan parterna.Järnvägsoperatörer bör ges möjlighet att vända sig tilltillsynsmyndigheten om överenskommelser inte kan träffas.Tillsynsmyndigheten bör bedöma förekomsten av överflödigrullande materiel och regeringen bör därefter ges möjlighet attfatta beslut om försäljning av materielen.Regeringen behandlar även tillgången till vissa gemensammafunktioner inom järnvägsområdet (stationer, biljett- ochinformationssystem, depåer och rangerbangårdar m.m.). Regeringenanser att dessa funktioner bör kunna utnyttjas av olikatrafikintressenter på konkurrensneutrala ochicke-diskriminerande villkor. Flertalet funktioner bör görastillgängliga till självkostnadspris. fattarbeslut om villkoren för tillgången till gemensamma funktioner ide fall trafikintressenterna inte kan nå en överenskommelse.Mindre depåstationer, godsterminaler, kombiterminaler samtverkstäder bör dock göras tillgängliga till marknadsmässigapriser.Regeringens förslag innebär som angetts tidigare att en nytillsynsmyndighet bildas på järnvägsområdet. Myndigheteninordnas tills vidare administrativt i men blir i sinmyndighetsutövning fristående från såväl somtrafikintressenterna. Myndigheten skall löpande följa uppavregleringen med avseende på dels den föreslagnaansvarsfördelningen, dels marknadsutvecklingen och utvecklingenav EU-regler inom järnvägsområdet.En översyn av organisation är dock att större omorganisationer inteär aktuella i ett inledningsskede. Marken underspåranläggningarna utgör dock en naturlig del av infrastrukturenoch bör därför överföras från SJ till . Vissaandra gränsdragningsfrågor mellan SJ och bör ocksåkartläggas enligt regeringen.Som en följd av att järnvägsmarknaden föreslås öppnas förkonkurrens anges att vissa åtgärder krävs när det gällerupphandling av järnvägstrafik. I propositionen lämnas motdenna bakgrund vissa bedömningar om dels riktlinjer för statensupphandling av persontrafik på järnvägen, dels krav på SJ:sredovisning i fråga om entreprenad- och avtalstrafik.1.2.3 Avregleringens konsekvenserRegeringen bedömer att avregleringen inte kommer att innebäranågon större nyetablering av tågföretag i inledningsskedet. Denökade konkurrensen torde främst komma att omfatta denföretagsekonomiskt olönsamma persontrafiken som upphandlas samts.k. systemtåg för godstransporter. Nya operatörer bedöms ävenkomma att bedriva matartrafik av vagnslastgods och kombitrafik.Enskilda banor, t.ex. , kan vidare komma atttrafikeras av nya operatörer. På förutses att nyaoperatörer successivt kan komma att etablera sig även på övrigadelar av järnvägsmarknaden. Genom att bedriva trafik på uppdragav trafikhuvudmännen och staten kan järnvägsföretagen minskaaffärsrisken. Därmed ökar möjligheterna för nya operatörer attträda in på marknaden.Enligt regeringen kan vidare enbart det faktum att det finnsmöjlighet för nya aktörer att komma in på marknaden stimuleratill ökad effektivitet och kundanpassning hos den dominerandeoperatören. I sammanhanget hänvisas till att i de tidigare fallstatsmakterna medgivit upphandling av järnvägstrafik ikonkurrens har trafikhuvudmännens och statens kostnader förtrafiken i många fall minskat med upp till 20 %.I propositionen redovisas att SJ har beräknat den totalanegativa resultateffekten inom persontrafik- ochgodstransportområdena till följd av avregleringen avjärnvägstrafiken. Beräkningen ger vid handen att en årligresultatförsämring kan uppstå på 35--underåren 1995--1997. Regeringen bedömer dock att det ökadekonkurrenstrycket som följer med reformen även kommer attresultera i positiva effekter för SJ i form av minskadekostnader och eventuellt ökad trafik.1.3 MotionsförslagFem motioner har väckts som yrkar att avslårregeringens förslag till avreglering av järnvägsmarknaden.Invändningarna mot regeringens förslag gäller en rad frågoralltifrån propositionens beslutsunderlag till synen påkonkurrensmöjligheterna och avregleringens praktiska utformning.En motion har vidare väckts under den allmänna motionstiden tillförmån för en total avreglering av SJ:s trafikeringsmonopol.I motion T36 (s) redovisas fem huvudskäl varför regeringensavregleringsförslag bör avstyrkas.Som en första punkt anges otillfredsställandebeslutsunderlag. Enligt motionen saknar propositionen en analysav vad en total avreglering får för effekter på järnvägstrafikenoch på samhällsekonomin. Inte heller redovisas någon beräkningav kostnaderna för avregleringen. Regeringens förslag angesvidare föregripa och omöjliggöra den statliga utredning som förnärvarande pågår om persontrafikens utvecklingsmöjligheter påjärnväg.Det andra skälet som anförs är att regeringens förslagstrider mot mål att utveckla järnvägstafiken. Riskenbedöms vara stor att det blir de mest lönsamma delarna av SJ:strafik som övertas av andra företag. Därmed försämras SJ:smöjligheter att upprätthålla trafik på mindre lönsamma banor ochföljden blir trafikförsämringar alternativt ökade insatser avskattemedel eller i värsta fall nedläggningar av järnvägstrafik.När det gäller godstrafiken anges att om andra operatörer taröver systemtågen, heltågen och övriga storskaliga och rationellatågsystem måste SJ:s personal minska, och därmed reducerasmöjligheterna att bedriva vagnslasttrafik i mindre skala. Dettabedöms få regionalpolitiska konsekvenser eftersom det främst ärsmåindustrierna i glesbygd som använder sig avvagnslasttransporter.Det tredje skälet är enligt motionen att utrymmet förytterligare konkurrens på järnvägen är begränsat och att SJ kanförväntas komma att vara den dominerande operatören. Att då påadministrativ väg skapa konkurrens som i sin tur kräverinrättande av en ny myndighet för övervakning och tillsyn bedömsvara ett märkligt handlande av en regering som i andrasammanhang berömmer sig för att motverka byråkrati.Det fjärde skälet anges vara att frågan om järnvägstrafikensavreglering ännu inte är färdigberedd och därför inte nu börföreläggas för beslut. Någon fullständig analys av vaden total avreglering får för effekter, såväl positiva somnegativa, finns inte. Inte heller finns det någon analys av hurden långsiktiga utvecklingen av fordon, system förbiljetthantering och information, godsterminaler m.m. kommer attse ut i en situation med flera aktörer på järnvägsmarknaden ochmed relativt korta avtalsperioder. Därmed riskeras att allutveckling av tågprodukter avstannar i . En ytterligareoklarhet i propositionen är hanteringen av fordonsfrågan ochandra s.k. gemensamma funktioner som stationer, sidospår,rangerbangårdar, biljettsystem m.m. Regeringens förslag tillprinciper för prissättningen av både rullande materiel ochutnyttjande av gemensamma funktioner skapar fler frågor än svaroch kommer att leda till tolkningssvårigheter och tvister.Det femte skälet enligt motionen är att det finns ingentingsom talar för en total avreglering av järnvägstrafiken.Regeringens förslag leder snarare till ökade svårigheter förjärnvägstrafiken som helhet både när det gäller godstransporteroch personresor. Till detta skall läggas ökad byråkratiföranledd av bl.a. en tillkommande myndighet för banfördelningoch övervakning samt stor risk för juridiska problem när detgäller banfördelning och tvister i samband med olyckor och andrastörningar på spåret. SJ:s ekonomiska situation är -- som angesi propositionen -- inte heller tillräckligtstark. Detta gör enligt motionen avregleringsförslaget ännuorimligare.I motion T39 (s) framhålls att en förutsättning för attmänniskor skall kunna leva och verka i alla delar av landet äratt det finns en fungerande grundläggande samhällsservice. Idenna samhällsservice ingår post, tele, vägar, järnvägar ochflygförbindelser. Om staten överlåter ansvaret för sådanafunktioner till marknadskrafterna kommer det att leda tillkraftigt försämrade kommunikationer utanför storstadsområdena.Den våg av avregleringar som den borgerliga regeringen genomförinnebär således att förutsättningarna för den regionalpolitiksom byggts upp bryts sönder. Det ligger enligtmotionen i sakens natur att det inte går att bedrivajärnvägstrafik på alla linjer där man gör det om mankräver en strikt företagsekonomisk lönsamhet. Miljömässiga ochregionalpolitiska vinster syns inte i en företagsekonomiskkalkyl. Därför kommer propositionens förslag om avregleringkombinerat med skärpta krav på avkastning och soliditet hos SJatt leda till omfattande nedläggningar av järnvägstrafik. Demiljömässiga och regionalpolitiska effekterna av regeringensförslag bedöms vara oacceptabla varför propositionen bör avslåsav riksdagen.I motion T40 (s) framhålls att propositionens förslag riskeraratt leda till dyrare kollektivtrafik och försämrad service förallmänheten. Påståendet att avreglering skulle leda till lägrekostnader totalt sett anges vara obestyrkt. Tvärtom visarerfarenheter från andra länder att detta sällan blir resultatet.För järnvägssektorn kan t.ex. den ökande byråkrati som krävs föratt ge andra företag tillträde till järnvägsnätet öka statenskostnader samt försämra lönsamheten på vissa banor. Därmed ökarkraven på statliga trafikköp på olönsamma banor. Vidare anförsatt servicen kan komma att försämras eftersom endast de avgångarsom ger ett rimligt ekonomiskt resultat kommer att trafikeras.En avreglering kommer därför enligt motionärerna att innebäraatt många linjer läggs ned, framför allt då i de delar av landetsom inte är så tätbefolkade. Biljettpriserna kan vidare kommaatt variera inte bara beroende på avstånd utan också beroende påhur många som åker en viss sträcka. Propositionen saknar vidareenligt motionen en helhetsyn där miljö, säkerhet och regionalbalans beaktas.I motion T38 (nyd) framhålls att Ny demokrati har en positivsyn på avregleringar. Grundläggande för politiska beslut skalldock vara sunt förnuft. Marknadslösningar bör därför tillskapasendast där det är möjligt utan att byråkrati och krångeluppstår. Motionärerna är mot denna bakgrund mycket skeptiskatill regeringens förslag att t.ex. bilda en ny myndighet ochdessutom en särskild styrgrupp. Förslaget att avvisa denrenodlade prismodellen för banfördelningen innebär vidare attden påstådda avregleringen i själva verket inte är enavreglering utan en reglering i annan form. En reglering somskapar både ny byråkrati och nytt krångel.Motionärerna erinrar vidare om att harframhållit att avregleringens konsekvenser för SJ:s ekonomi ochorganisation behövde belysas ytterligare (bet. 1992/93:TU39,rskr.