bet · GH01LU20 · 1994-03-24 00:00:00 — De särskildaförmånsrätterna (4--8 §§) belastar endast viss egendom och hari princip förmånsrätt före de allmänna förmånsrätterna.Särskild förmånsrätt följer bl.a. med företagshypotek, varmedavses en säkerhetsrätt på grund av inteckning i ennäringsidkares lösa egendom (5 §), och med inteckning i fastegendom (6 §).De allmänna förmånsrätterna (10--13 §§) avser all egendom somingår i gäldenärens konkursbo. Enligt 10 § FRL har till enbörjan vissa fordringar, som står de egentligakonkurskostnaderna nära, allmän förmånsrätt. Hit hör exempelvisborgenärs kostnad för att sätta gäldenären i konkurs. I 11 §FRL regleras därefter allmän förmånsrätt för fordran på skattoch allmän avgift -- det s.k. skatteprivilegiet. Slutligenregleras i 12 och 13 §§ den förmånsrätt som arbetstagare har iarbetsgivares konkurs för sin fordran på lön eller pension, dets.k. Fordringar utan förmånsrätt, dvs.oprioriterade fordringar, har inbördes lika rätt (18 §).Som ovan angivits följer särskild förmånsrätt medföretagshypotek. Vilken egendom som omfattas av företagshypotekframgår av lagen (1984:649) om företagshypotek. Enligt denlagen, som ersatt en tidigare gällande lag omföretagsinteckning, omfattar ett företagshypotek ennäringsidkares lösa egendom i den mån egendomen hör till denintecknade verksamheten. Vissa slag av lös egendom ingår dockinte i hypoteksegendomen, såsom kassa- ochbanktillgodohavanden, aktier och obligationer samt skepp,luftfartyg och annan egendom som kan vara föremål för panträttpå grund av inteckning.Den närmare omfattningen av de fordringar som omfattas avskatteprivilegiet framgår av lagen (1971:1072) omförmånsberättigade skattefordringar m.m. Förmånsrätt föreliggeräven i fall då annan än den skatt- eller avgiftsskyldige ärbetalningsansvarig för skatten eller avgiften (2 §), något somkan få betydelse bl.a. i fråga om bolagsmans ansvar förhandelsbolags skulder och i fråga om det ansvar för gjordaskatteavdrag som företrädare för juridisk person har enligtsärskilda bestämmelser i uppbördslagen och andra författningar.I ordning närmast efter förmånsrätten för skattefordringarm.m. följer som ovan angivits arbetstagares fordringar på lönoch pension, det s.k. löneprivilegiet. Sistnämnda förmånsrättgäller för alla arbetstagare utom för dem som har väsentligandel i och väsentligt inflytande över företaget. Förmånsrättengäller även för lön under skälig uppsägningstid, dock högst sexmånader.Insolvensutredningen föreslår, som tidigare nämnts, i sittslutbetänkande ett nytt rekonstruktionsförfarande för företag ikris. I utredningens uppdrag har ingått att se överförmånsrättsordningen, i första hand i de delar som berörs avrekonstruktionsfrågorna. Utredningen har dock varit oförhindradatt gå in på även andra delar av förmånsrättsordningen.Utredningen föreslår att s.k. produktiva löner, varmed avsesintjänad lön samt uppsägningslön driften avföretaget fortsätter, dock längst , iförmånsrättshänseende skall gå före företagshypotek. Förslagetavser att ge långivare med olika former av säkerheter incitamentatt ingripa och därigenom till undvikande av konkurs skapabättre förutsättningar för en rekonstruktion. Även fordringarsom har uppkommit under ett rekonstruktionsförfarande skall haföreträde framför företagshypotek. Skatteprivilegiet i konkursföreslås avskaffat. Fordran på skatter och allmänna avgifterförlorar därigenom sin prioritet i konkurs och jämställs medövriga oprioriterade fordringar. Ett viktigt syfte med förslageti den delen är att förbättra de oprioriterade borgenärernas(leverantörers, underentreprenörers m.fl.) ställning.I ett flertal motioner tas upp frågor om förmånsrättsordningeni olika hänseenden. Enligt motion L305 av () bör en genomgripande översyn göras avförmånsrättsordningen i syfte att öka intresset hos skildaborgenärskategorier att genomföra företagsrekonstruktion(yrkande 2). Yrkanden med i huvudsak samma syfte framförs imotion L313 (yrkandena 3 och 5) av ().I motion L307 framhåller () attlönefordringar som uppkommer under ett rekonstruktionsförfarandebör ha bättre förmånsrätt än företagshypotek.Leverantörers ställning i förmånsrättshänseende tas upp inågra motioner. Enligt motion L313 av () är det nödvändigt att i någon form åstadkomma enförstärkning av leverantörers skydd vid konkurs. Den närmasttill hands liggande lösningen kan vara att ge förmånsrätt förleverantörsfordringar (yrkande 10). Samma inriktning harmotion L317 av och (båda c)(delvis) och N305 av m.fl. (s) (yrkande 17).Skatteprivilegiet föreslås avskaffat i flera motioner ochkopplas därvid samman med önskemål om företräde förleverantörsfordringar i förhållande till skattefordringar. Hithör motion L319 av och (båda c)(yrkande 1) och motion L905 av ().Förmånsrätten för skatter föreslås avskaffad också i motionL313 av () (yrkande 4). Enligt motionL308 av () bör skattefordringarna t.o.m.efterställas andra oprioriterade fordringar.Utskottet kan konstatera att förslag omändringar i förmånsrättsordningen utgör ett viktigt steg i ettverksamt rekonstruktionsförfarande för företag i ekonomisk krisenligt utredningens huvudförslag. I nu aktuella motioner omförmånsrättsordningen lämnas förslag som ligger i linje medInsolvensutredningens överväganden. Som nämnts förbereds förnärvarande inom en lagrådsremiss pågrundval av förslag. I likhet med våren1993 då motioner med samma inriktning senast behandlades (bet.1992/93:LU40) anser utskottet att regeringens ställningstagandei hithörande frågor inte bör föregripas genom något uttalandefrån sida. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna L305 yrkande 2, L308, L313 yrkandena 3, 4, 5 och 10,L307, L317 i denna del, L319 yrkande 1, L905 och N305 yrkande17.I motion L904 av () begärs en annanåtgärd för att stärka leverantörernas ställning, nämligen enutvidgad giltighet av återtagandeförbehåll vid försäljning.Utskottet vill erinra om att enligt gällande rätt äråtertagandeförbehåll (ägarförbehåll) i ett köpeavtal iprincip sakrättsligt giltigt tills varan är fullt betald.Säljaren kan alltså vid köparens insolvens kräva att varornaskall frånskiljas köparens övriga egendom och återställas tillsäljaren. Denne har med andra ord separationsrätt till godsetinnebärande att han har företräde till detta före köparensövriga borgenärer. Som ett viktigt undantag gäller dock attnågon sådan rätt inte tillkommer säljaren när köparen trotsförbehållet haft rätt att förfoga över varan före betalninggenom att infoga den i annan egendom, förbruka den eller säljaden vidare.Spörsmålet om separationsrätt vid försäljning medåtertagandeförbehåll har behandlats av Kommissionslagskommitténi sitt slutbetänkande (SOU 1988:63) Kommission och dylikt. (Kommission är då någon -- kommissionären -- åtagit sig uppdragatt för annans räkning -- kommittenten -- men i eget namnförsälja eller inköpa varor, värdepapper eller annan lösegendom.) Kommittén har pekat på att man i många branscher inomhandeln använder kommissionsformen i stället för återförsäljningoch att ett viktigt skäl härför är att huvudmannen härigenomvill skydda sig mot en återförsäljares insolvens och i ställettillförsäkra sig en säkerhetsrätt mot kommissionären. har nämligen huvudmannen kvar sin äganderätt tillgodset fram till dess att det säljs. Det betyder att huvudmannenhar separationsrätt till godset. Han har därigenom en betydligtbättre kreditsäkerhet än den som säljer till en återförsäljaremed ett sådant återtagandeförbehåll som inte är sakrättsligtgiltigt. I det nämnda betänkandet föreslårKommissionslagskommittén inte någon principiell förändringbeträffande förutsättningarna för separationsrätt . Kommittén anser vidare attåtertagandeförbehåll i gods som får vidareförsäljas förebetalning också bör vara sakrättsligt ogiltiga ochdiskuterar ingående motiven för detta (se SOU 1988:63 s. 78 f,särskilt s. 91 f). Betänkandet har remissbehandlats och beredsför närvarande i Justitiedepartementet.Även har övervägt frågan om densakrättsliga giltigheten av återtagandeförbehåll eftersomspörsmålet ansetts ha ett nära samband med utredningens förslagi övrigt. Utredningen hänvisar till sina förslag i fråga omförmånsrättsordningen och anför att en fördel med dessa förslagär att de har generell giltighet. I motsats till ett system medförstärkt sakrättslig giltighet av återtagandeförbehåll blir detenligt utredningen alltså inte tillfälligheter som avgör vilkaborgenärer som gynnas vid gäldenärens insolvens. Utredningenanmärker vidare att dess förslag innefattar en viss försämringav företagshypotekets ställning vid konkurs. Ett system medutökad sakrättslig giltighet av återtagandeförbehåll innebärenligt utredningen risk för att företagshypoteket försvagas. Medhänsyn till det anförda föreslår inte någonseparationsrätt vid försäljning med återtagandeförbehåll, närköparen trots förbehållet har rätt att förfoga över varan förebetalning genom att infoga den i annan egendom, förbruka deneller sälja den vidare.Utskottet är för sin del inte heller berett att nu förordanågon utvidgad sakrättslig giltighet av återtagandeförbehåll.Frågan kan dock komma att övervägas ytterligare vid denberedning av resp.Insolvensutredningens betänkanden som pågår iregeringskansliet. Med hänsyn härtill avstyrker utskottet bifalltill motion L904.Ett särskilt spörsmål om företagshypotekets omfattning tas uppi motion L310 av (). Enligt motionären börett slopande av förmånsrätten för skattefordringar föra med sigatt kassa- och banktillgodohavande omfattas av företagshypotek.Som nämnts tidigare stadgas uttryckligen i lagen omföretagshypotek att företagshypoteket inte omfattar bl.a.kassa- och bankmedel (2 kap. 1 § första punkten).Insolvensutredningen diskuterar relativt utförligt denna fråga.Utredningen pekar på vissa praktiska olägenheter som funnits medundantaget och som hade att göra med inteckningsborgenärernasobenägenhet att godta att rörelsetillgångar, som omfattades avborgenärens säkerhet, omvandlades till likvida medel, variborgenären inte hade någon säkerhet. Utredningen anser dock attde påtalade olägenheterna till stor del undanröjts genom denpraxis som utvecklat sig vid ackordsförfarande.Denna praxis innebär i korthet att medel som inflyter underfortsatt drift av gäldenärens rörelse sätts in på ett av dengode mannen disponerat administrationskonto. Företagshypotek hari flera fall i rättspraxis ansetts gälla i medel innestående påett sådant konto. Med hänsyn härtill och till att en ändring påförevarande punkt skulle gå ut över bl.a. oprioriteradeborgenärer anser att ifrågavarande undantaginte bör upphävas.Utredningen pekar dock på andra reformvägar som anknyter tillutredningens huvudförslag om ett nytt rekonstruktionsförfarandeför företag i ekonomisk kris. Sålunda föreslår utredningen atten borgenär som har företagshypotek till säkerhet för sinfordran, om konkurs följt från det att ett sådantförfarande avslutades, har rätt till betalning ur egendom somomfattades av hypoteket för beslutet omföretagsrekonstruktion eller ur egendom som trätt i sådanegendoms ställe. Förslaget innebär sålunda ett väsentligt avstegfrån bestämmelsen att företagshypotek inte omfattar kassa- ochbankmedel m.m.Utskottet anser att regeringens ställningstagande medanledning av förslag också i denna frågabör avvaktas. Utskottet avstyrker därför bifall till motionL310.Konkurser med internationell anknytningEtt konkursförfarande innebär som nämnts att en gäldenärssamtliga borgenärer i ett sammanhang tvångsvis tar i anspråkgäldenärens samlade tillgångar för betalning av sina fordringar.Särskilda svårigheter uppkommer emellertid när gäldenären hartillgångar i flera länder. Det grundläggande problemet inom deninternationella insolvensrätten är att varje statsmaktbefogenheter i princip är begränsade till statens egetterritorium. Några överstatliga organ som är behöriga attgenomföra insolvensförfaranden existerar ännu inte. Ett annatsätt att åstadkomma det nödvändiga samarbetet mellan stater ärgenom internationella konventioner. har endastanslutit sig till en konkurskonvention, nämligen den nordiskakonkurskonventionen . I övrigt är man hänvisad tillvarje enskild stats internationella insolvensrätt.Den nordiska konkurskonventionen införlivades med svensk rättgenom lagen (1934:67) med bestämmelser om konkurs, som omfattaregendom i , , eller samt lagen(1934:68) om verkan av konkurs som har inträffat i ,, eller . Konventionstexten har omarbetats påsenare tid och i förhållande till , och Norgegäller numera lagen (1981:6) om konkurs som omfattar egendom iannat nordiskt land och lagen (1981:79) om verkan av konkurs sominträffat i annat nordiskt land. I förhållande till Islandgäller alltjämt den ursprungliga konventionstexten.Konventionens bestämmelser innebär att en konkurs som harinletts i ett av länderna omfattar gäldenärens egendom även i deandra länderna.Europarådet antog en konkurskonvention. Denvar resultatet av ett flerårigt arbete, vari även Sverigedeltog. Konventionen innehåller två huvudkapitel och ett kapitelom information, språk m.m. till utländska borgenärer. Ett av debåda huvudkapitlen innehåller bestämmelser som innebär att förvaltare i utländska konkurser ökade möjligheter att agerai andra länder där gäldenären kan ha tillgångar. Det andrahuvudkapitlet har bestämmelser som ger möjlighet att försättagäldenären i sekundärkonkurser i andra länder än det därhuvudkonkursen pågår. Konventionen medger att man reserverar sigmot ett av kapitlen.Insolvensutredningen hade ursprungligen till uppdrag också attutreda frågan om att anpassa den konkursrättsliga lagstiftningentill internationella förhållanden. Genom tilläggsdirektiv (dir.1990:74) togs emellertid denna fråga bort från utredningensuppdrag för att behandlas i särskild ordning.Utredningen om vissa internationella insolvensfrågor (Ju1991:A), som övertog uppgiften i fråga, har i sitt betänkande(SOU 1992:78) föreslagit att tillträder Europarådetskonvention om vissa internationella aspekter på konkurser.Utredningen föreslår att reserverar sig mot det kapitelsom ger utländska konkursförvaltare vidgad behörighet att agerai andra länder. I stället föreslås ett liknande system som gerutländska konkursförvaltare rätt att efter beslut av domstol tai anspråk vissa särskilt angivna tillgångar som gäldenären kanha i Sverige.För att göra det möjligt att anta Europarådskonventionenföreslår utredningen att det stiftas en ny lag -- lag om vissainternationella konkurser m.m. Den föreslagna lagen innehållerbestämmelser som gör det möjligt att enbart på grund av enutländsk huvudkonkurs öppna en svensk sekundärkonkurs men ocksåregler för det fallet att en svensk konkurs skall betraktas somen huvudkonkurs. Den nya lagen föreslås gälla gentemot de ländersom har tillträtt och de andra länder somregeringen bestämmer. Utredningen föreslår också en lagändring i1 kap. 2 § KL av innebörd att domstolen vid insolvensprövningensom huvudregel skall beakta sådan egendom som gäldenären har iutlandet. Egendomen skall dock inte beaktas om gäldenärenunderlåter att medverka till att den kan användas för attgottgöra den konkurssökande borgenären och denne inte på någotannat sätt har möjlighet att ta i anspråk den utländskatillgången.Utredningen om vissa internationella insolvensfrågor ärremissbehandlad och en proposition i ämnet är aviserad tillslutet av våren 1994.Enligt motion L320 av och (båda s) bör inhemska konkurser omfatta ävenegendom utomlands (yrkande 2).Som framgått har den i motionen aktualiserade frågan ingått iutredningens överväganden. Med hänsyn härtill och till att enproposition på grundval av utredningens betänkande kan förväntasinom en relativt snar framtid, avstyrker utskottet bifall tillmotion L320 yrkande 2.Redovisning av devalveringsförlustI motion L311 av och ()hänvisas till att enligt gällande regler från Bokföringsnämndenskall företagen i sin bokföring redovisa devalveringsförlust påutlandslån, trots att förlusten inte realiserats eftersom lånenligger kvar. I motionen hemställs om erforderliga åtgärder såatt småföretag inte skall behöva försättas i likvidation pågrund av redovisning av sådana ej realiserade kursförluster.Utskottet vill hänvisa till att en av (Ju 1991:07) huvuduppgifter är att överväga vilka principer sombör gälla för sådan kompletterande normgivning som sker genomrekommendationer av olika expertorgan på redovisningsområdet. Idet uppdraget ingår att utreda frågan om Bokföringsnämndensställning (dir. 1992:19).Enligt vad utskottet erfarit har Redovisningskommitténuppmärksammats på den i motionen aktualiserade frågan. Det finnsdärför inte anledning för utskottet att nu göra några särskildauttalanden härom. Med det anförda avstyrker utskottet bifalltill motion L311. beträffande företagsrekonstruktionatt avslår motionerna 1993/94:L305 yrkande 1,1993/94:L313 yrkande 11 och 1993/94:L315,2. beträffande konkursförutsättningarnaatt avslår motion 1993/94:L312,3. beträffande konkursförvaltningenatt avslår motionerna 1993/94:L304 i denna del,1993/94:L306, 1993/94:L309, 1993/94:L316 och 1993/94:Ju810yrkande 41,4. beträffande bekvämlighetskonkurser m.m.att avslår motionerna 1993/94:L301, 1993/94:L303,1993/94:L304 i denna del, 1993/94:L317 i denna del, 1993/94:L320yrkande 1 och 1993/94:N284 yrkande 2,5. beträffande åtgärder mot ekonomisk brottslighetatt med bifall till motion 1993/94:Ju811 yrkandena13, 16 och 17 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,res. 1 (m,fp,c,kds)6. beträffande centralt konkursregisteratt med bifall till motion 1993/94:Ju811 yrkande 15som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 2 (m,fp,c,kds)7. beträffande kungörelse av näringsförbudatt med bifall till motion 1993/94:Ju811 yrkande 14som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 3 (m,fp,c,kds)8. beträffande översyn av lagstiftningen om näringsförbudatt avslår motion 1993/94:L313 yrkande 9,9. beträffande förmånsrättsordningen m.m.att avslår motionerna 1993/94:L305 yrkande 2,1993/94:L307, 1993/94:L308, 1993/94:L310, 1993/94:L313 yrkandena3, 4, 5, och 10, 1993/94:L317 i denna del, 1993/94:L319 yrkande1, 1993/94:L904, 1993/94:L905 och 1993/94:N305 yrkande 17,10. beträffande konkurser med internationell anknytningatt avslår motion 1993/94:L320 yrkande 2,11. beträffande redovisning av devalveringsförlustatt avslår motion 1993/94:L311.Stockholm den 24 mars 1994På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), Per Stenmarck (m), (), OweAndréasson (s), (), (),(), (), (nyd),(), (), (), PerErik () och (). Åtgärder mot ekonomisk brottslighet (mom. 5)(), Per Stenmarck (m), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "Mot bakgrund" och slutar med "till känna" bort haföljande lydelse:Motionsyrkanden med samma innebörd som de nu aktuellabehandlades av (bet. 1992/93:LU40).Utskottet vidhöll därvid sin tidigare uppfattning att det skullerimma mindre väl med förvaltarens allmänna ställning ochuppgifter att -- utöver den undersöknings- och anmälningspliktbeträffande brott som redan åligger förvaltaren -- införa enskyldighet för honom att närmare utreda ekonomisk brottslighetmed anknytning till konkursen. Utskottet påpekade också attavvecklingen av konkursboet kan komma att avsevärt försinkas omförvaltaren skall bistå de rättsvårdande myndigheterna medutredningar. De problem som finns på området har, ansågutskottet, emellertid inte samband med det konkursrättsligaregelsystemet utan måste ses mot bakgrund av att det inom polis-och åklagarmyndigheterna inte i tillräcklig utsträckning finnspersonal med sådan utbildning som erfordras vidförundersökningar om ekonomiska brott. Utskottet redogjordeockså för de överväganden som sker i olika sammanhang av deaktualiserade spörsmålen och ansåg mot den bakgrunden att någonriksdagens vidare åtgärd med anledning av motionerna inte varerforderlig.Utskottet har ingen annan uppfattning i frågan. Utskottetvill dock peka på de förslag som lämnats i den till regeringenredovisade promemorian Rubicon. Promemorian innehålleromfattande och utförliga förslag för att effektiviserakonkurshanteringen med avseende på utredning av ekonomiskbrottslighet. En del av förslagen tar sikte på lagändringar,t.ex. beträffande brotten mot borgenärer, medan andra avserförbättrade rutiner och metoder i konkursförfarandet som kangenomföras inom ramen för berörda myndigheter eller i samverkanmellan dessa och konkursförvaltare och revisorer. Utskottetanser att det finns skäl att avvakta den vidare beredningen avde aktuella förslagen. Det finns därför inte någon anledningför att nu ta intiativ till ytterligare insatser påområdet. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionJu811 yrkandena 13, 16 och 17.dels att utskottets hemställan under moment 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande åtgärder mot ekonomisk brottslighetatt avslår motion Ju811 yrkandena 13, 16 och 17.2. Centralt konkursregister (mom. 6)(), Per Stenmarck (m), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17börjar med "Utskottet anser" och slutar med "till känna." bortha följande lydelse:Utskottet vill vidare peka på att i den ovannämnda rapportenföreslås attPatent- och registreringsverket bör upprätta och löpande föraett register över fysiska personers konkurser och attdomstolarna skall meddela verket sina beslut i sådana mål.Härigenom får möjlighet attkontrollera huruvida en person som invalts i ett bolags styrelseär försatt i konkurs och sålunda obehörig att inneha uppdraget.Utskottet vill även framhålla att i den tidigare berördapromemorian benämnd Rubicon behandlas frågan om ettkonkursregister. I promemorian anförs att det kan innebärafördelar att samtliga konkursuppgifter finns samlade i ettregister. Det väsentliga är emellertid enligt promemorian inteinrättandet av ett särskilt konkursregister utan i stället attberörda myndigheter enkelt kan få del av de uppgifter som ettsådant register skulle innehålla. Kronofogdemyndigheterna ochpolisens s.k. ekorotlar har redan tillgång tillaktiebolagsregistret. Om även åklagarmyndigheten ges direktåtkomst till registret samt gesmöjligheter att erhålla uppgifter om fysiska personerskonkurser, finns enligt promemorian inte något behov av ettsärskilt konkursregister. För den bedömningen skulle också talaatt terminalåtkomst möjliggörs beträffande handels- ochföreningsregistret.Med hänvisning till det anförda delar utskottet regeringensbedömning att det inte finns behov av ett sådantsärskilt konkursregister som motionärerna efterlyser. Utskottetavstyrker därför bifall till motion Ju811 yrkande 15.dels att utskottets hemställan under moment 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande centralt konkursregisteratt avslår motion Ju811 yrkande 15.3. Kungörelse av näringsförbud (mom. 7)(), Per Stenmarck (m), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 18 sombörjar med "Utskottet kan" och slutar med "till känna." bort haföljande lydelse:Utskottet vill framhålla att olika frågor som berörnäringsförbud är aktualiserade i skilda sammanhang. Sålunda ären proposition () aviserad med förslag omatt flytta över huvudmannaskapet för näringsförbudsregistretfrån till Patent- och registreringsverket.Vidare är en proposition () aviserad omvissa ändringar i aktiebolagslagen med anledning av anpassningentill EG:s lagstiftning. I det lagstiftningsärendet ingår ettförslag till en ny bestämmelse i aktiebolagslagen -- 18 kap. 4 a§ -- av innebörd att om en styrelseledamot, verkställandedirektör m.fl. företrädare för bolaget har försatts i konkurseller fått näringsförbud skall registreringsmyndigheten avföraställföreträdaren ur aktiebolagsregistret. Slutligen villutskottet peka på att regeringen ()överväger direktiv för en särskild utredare med uppgift att seöver tillämpningen av lagen om näringsförbud och att pröva omtillsynen över näringsförbud bör förändras.Utskottet anser mot bakgrund av de redovisade initiativen ifråga om näringsförbud att motion Ju811 yrkande 14 inte börföranleda någon åtgärd.