bet · GI01FiU1 · 1994-12-13 00:00:00 — De anser därför att det är befogatmed en uppföljning av effekterna av minskade flerbarnstillägg och att det ianslutning till detta bör övervägas om bostadstilläggen för barnfamiljernabehöver ändras. Enligt motionärerna vore ytterligare en tänkbar åtgärd attregeringen uppmanar kommunerna att ta hänsyn till det försämradeflerbarnstillägget vid konstruktion av daghems- och skolbarnsomsorgstaxor.Socialutskottet delar regeringens uppfattning att statsfinanserna måstesaneras och att besparingar måste göras även inom det familjepolitiska området.Mot denna bakgrund har utskottet inget att erinra mot regeringens förslag utanföreslår att finansutskottet tillstyrker regeringens proposition i denna deloch avstyrker motionerna.Finansutskottet, som inte gör någon annan bedömning än socialutskottet,föreslår att med avslag på motionerna Fi2 (c) yrkande 13, Fi3 (fp)yrkande 10 och Fi4 (v) yrkande 10 antar regeringens förslag till lag om ändringi lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag.BidragsförskottI propositionen (avsnitt 7.2.4) föreslås att bidragsförskott och särskiltbidrag till vissa adoptivbarn fr.o.m. lämnas med 14 080 krper barn och år eller per barn och månad. Förslaget innebär attnuvarande nivå behålls och fastställs i kronor, och att den nuvarandekopplingen till basbeloppet således upphävs.Förslaget innebär ändringar i lagen (1964:143) om bidragsförskott och lagen(1984:1096) om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn.Om inte den pågående översynen av bidragsförskottssystemet leder tillförändringar som tillsammans med den nu presenterade besparingen ger ennettoutgiftsminskning på , kommer regeringen enligtpropositionen att uppnå besparingen genom en successiv minskning avbidragsnivån fram till år 1998.I motion Fi1 (m) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad somanförts i motionen om bidragsförskottet och underhållsbidraget (yrkande 7).Motionärerna påpekar att dessa frågor vid ett flertal tillfällen varit föremålför utredning, och att det nu är hög tid att åstadkomma förändringar i dettabidragssystem. I regeringspromemorian Ensamförälderstöd (Ds 1992:53)föreslogs nya regler för beräkningen av det offentliga stödet till ensamståendeföräldrar med barn, förslag som motionärerna stöder. Motionärerna biträdersåledes regeringens besparingsförslag men kompletterar med följande förslag ochståndpunkter: föräldraansvaret bör tydliggöras, kostnaderna förbidragsförskotten skall minskas, försäkringskassorna bör överta fastställandetav bidragsförskotten och även fungera som "statens ombud" vid domstolar ivårdnadstvister, och slutligen bör den automatiska kopplingen mellanunderhållsbidrag och bidragsförskott upphöra. Dessa förslag och ståndpunkterbör, enligt motionen, förverkligas tidigare än det av regeringen angivnastartdatumet den 1 juli 1996.I motion Fi4 (v) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts i motionen om indrivningen av bidragsförskottsskulder(yrkande 12). Enligt motionärerna är bidragsförskottet en av de viktigastereformerna som genomförts för att främja kvinnors oberoende av enskilda män. Avdenna anledning anser motionärerna att förändringarna ibidragsförskottssystemet måste ha som mål att kvinnors möjlighet tillekonomiskt oberoende inte rörs. Besparingen föreslås därför inriktas påindrivningen av skulder genom en översyn av rutinerna för återbetalning avunderhållsskulder.Utan yrkande i motion Fi3 (fp) anför motionärerna att de accepterar deföreslagna förändringarna om längre återbetalningstid av bidragsförskotten.Däremot avvisas tanken på nominell låsning av utgående belopp. Motionärernaförutsätter dock att den översyn som pågår resulterar i att den uppgivnatotala besparingen uppnås.Socialutskottet har inget att erinra mot regeringens förslag i fråga ombidragsförskott och det särskilda bidraget till vissa adoptivbarn. Utskottettillstyrker således propositionen i denna del och avstyrker motionerna.Finansutskottet har ingen annan uppfattning än socialutskottet ochtillstyrker därmed propositionens förslag i denna del, och avstyrker motionernaFi1 (m) yrkande 7 och Fi4 (v) yrkande 12. bör sålunda anta de tillpropositionen fogade förslagen om lag om ändring i lagen (1964:143) ombidragsförskott samt lag om ändring i lagen (1984:1096) om särskilt bidrag tillvissa adoptivbarn.Preskriptionstiden för underhållsbidragI propositionen (avsnitt 7.2.3) föreslås att preskriptionstiden förunderhållsbidrag förlängs från tre till fr.o.m. den 1 januari 1995.Preskriptionstiden sänktes vid den stora underhållsbidragsreformen fråntio till för att underlätta för de underhållsskyldiga. Regeringen menaremellertid att en femårig preskriptionstid innebär en bättre avvägning mellanden enskildes intresse av att slippa skulder för gången tid och samhällets samtvårdnadshavares intresse av att få betalt för sina fordringar. När förslagetefter fått fullt genomslag väntas det ge en besparing på 60 miljonerkronor för helt år.Underhålls- och bidragsförskottsutredningen -93 (S 1993:09) kommer att redovisa förslag vad gäller såväl administration av underhållsbidragsom reglerna för beräkning av dessa.I motion Fi4 (v) yrkas att preskriptionstiden för underhållsbidrag höjsfrån tre till fr.o.m. (yrkande 11). Den kortapreskriptionstiden medför att underhållsskulder avskrivs genomatt indrivning inte kan ske innan preskriptionstiden utgått. Motionärerna anseratt det är bra att preskriptionstiden förlängs men att förlängningen bordeåterställas till . Den skulle underlätta för staten att fåtillbaka det den lagt ut för att säkerställa barnens standard.Finansutskottet menar att det nuvarande statsfinansiella läget motiveraren förlängning av preskriptionstiden för underhållsbidrag.Preskriptionstiden för underhållsbidrag sänktes 1979 från tio till (prop. 1978/79:12, LU9, rskr. Denna sänkning motiverades med attpreskriptionstidens längd för konsumentfordringar skulle sänkas till tre år.Den var också ett hänsynstagande gentemot de underhållsskyldiga. För de senarekonstaterades i propositionen att gjorda undersökningar visat att en växandeunderhållsskuld medförde betydande sociala påfrestningar för åtskilligaunderhållsskyldiga. Den dåvarande tioåriga preskriptionstiden i förening med delångtgående möjligheterna till avbrott i preskriptionen kunde föra med sig attansvaret för gamla underhållsbidrag kunde stå kvar under mycket lång tid.Eftersom de underhållsberättigades rätt till underhåll garanterades genombidragsförskott ansågs de dåvarande preskriptionsreglerna få sådanakonsekvenser som inte gagnade någon parts intressen, varför en sänktpreskriptionstid infördes för att underlätta för de underhållsskyldiga.I förhållande till den allmänna preskriptionstiden som är ärpreskriptionstiden för just underhållsbidrag osedvanligt kort. Finansutskottetmenar i likhet med regeringen att en femårig preskriptionstid innebär en godavvägning mellan den enskildes och samhällets intressen.Finansutskottet konstaterar emellertid att en justering behöver göras avbestämmelserna för ikraftträdandet i regeringens lagförslag. I propositionensbåda lagförslag anges att respektive lag träder i kraft ochatt den skall tillämpas på underhållsbidrag för vilka den ursprungligaförfallodagen inträtt eller . Eftersom bidragetbetalas ut i förskott för kalendermånad är en bättre ordning att sätta denursprungliga förfallodagen till den 31 december 1991.Finansutskottet tillstyrker med ovanstående ändringar propositionens förslagom förlängning av preskriptionstiden för underhållsbidrag från tre till fem år.Motion Fi4 (v) yrkande 11 avstyrks därmed. bör sålunda med de avfinansutskottet föreslagna jämkningarna anta de till propositionen fogadeförslagen om ändring i och lag om ändring i utsökningsbalken.FamiljestödetI propositionen (avsnitt 7.2.1) meddelas att en utredning kommer atttillkallas för översyn och effektivisering av det samlade ekonomiskafamiljestödet. Det ekonomiska stödet till barnfamiljerna skall i dennautredning prövas i ett sammanhang, och syftet är att åstadkomma en bättresamordning av de olika regelsystemen. Inriktningen skall vara att minskanettoutgifterna för det direkta stödet till barnfamiljerna med 3 miljarderkronor realt . Utredningsarbetet skall vara slutfört såatt åtgärderna skall kunna träda i kraft den 1 juli 1996.Regeringen har i en tidigare proposition (prop. 1994/95:61) redogjort förbesparingar på netto som uppkommer genom slopandet avvårdnadsbidraget och återinförandet av garantidagarna.I motion Fi2 (c) yrkas att hos regeringen begär enparlamentariskt sammansatt utredning om en förändrad inriktning avfamiljestödet enligt de riktlinjer som redovisas i motionen (yrkande 9).Motionärerna menar att familjestödet behöver reformeras och förordar attföräldraförsäkringen, barnbidraget för åldersgruppen 0--ochvårdnadsbidraget läggs samman till ett familjestöd, ett beskattat barnkonto.Föräldrarnas uttag på kontot kan ske med ett lägsta belopp , och den del som överstiger minimiuttaget kan således disponeras frittunder dessa år.Socialutskottet anser det angeläget att en ordentlig analys görs av detekonomiska familjestödet, så att nödvändiga besparingar får en så godfördelningspolitisk profil som möjligt. Med hänvisning till den av regeringenaviserade översynen av familjepolitiken avstyrks motionen.Socialförsäkringsutskottet anför att frågan om barnkonto förföräldraförsäkringens del har förekommit i den allmännadebatten. Utskottet kan emellertid konstatera att de senare årens lagändringarinom föräldraförsäkringens område har gått i motsatt riktning, mot en hårdarestyrning av i vilka situationer som försäkringen får utnyttjas. Detta harmotiverats av såväl besparingsskäl som jämställdhetsskäl. Utskottet kan avsamma skäl inte förorda ett mera fritt uttag av den samlade summan avföräldrapenningsförmånerna. Utskottet avstyrker sålunda bifall till motion Fi2(c) yrkande 9 i denna del.Finansutskottet delar socialutskottets och socialförsäkringsutskottetsuppfattning och avstyrker därför motion Fi2 (c) yrkande 9.Avgiftsväxling mellan egenavgifter och arbetsgivaravgifterI propositionen (avsnitt 7.7) föreslås en dubbel avgiftsväxling sominnebär att arbetsgivarnas avgift till sjukförsäkringen sänks med 2,2procentenheter som deras arbetsmarknadsavgift höjs med lika mycket.För arbetstagarna föreslås en omvänd avgiftsväxling. Deras avgift förfinansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet föreslås bli slopad iproposition 1994/95:99 om Förändringar i arbetslöshetsersättningen. Samtidigtföreslås i proposition 25 att den allmänna egenavgiften inom sjukförsäkringenhöjs (från 0,95 till ). Sammantaget är denföreslagna avgiftsväxlingen helt neutral både för arbetsgivare ocharbetstagare, dvs. deras bidrag till den ena typen av försäkring ökar samtidigtsom deras bidrag till den andra försäkringen minskar med lika mycket. Det somförändras genom regeringens förslag är att de ändamål som avgifterna skallfinansiera växlar.I motion Fi1 (m) kritiserar motionärerna regeringens tillvägagångssättatt sanera statsfinanserna genom höjda skatter på företagande, sparande, arbeteoch boende. Detta kan enligt motionärerna inte undgå att få effekter somstrider mot de uttalade syftena att förstärka tillväxten, öka investeringarnaoch antalet arbetstillfällen i den enskilda sektorn samt hålla inflationennere. I yrkandena 4 och 11 begärs att skall avstyrka regeringensförslag om avgiftsväxling.I motion Fi5 (mp) yrkas avslag på regeringens förslag om avgiftsväxling(yrkandena 7 och 8). Motionärerna menar att systemet med egenavgiftermissgynnar låginkomsttagare, eftersom avdragsrätten är till fördel förhöginkomsttagarna. De anser att socialförsäkringssystemet skall varaskattefinansierat på ett solidariskt sätt och begär ett tillkännagivande omdetta (yrkande 9).I motionerna Sf4 (fp) och Sf6 (m) -- båda väckta med anledning avproposition 1994/95:41 Förändringar i finansieringen av det allmännapensionssystemet, m.m. -- begärs att den nya lagen om allmänna egenavgifteräven skall omfatta avgift för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshetmed 2 %.Enligt socialförsäkringsutskottets mening är ställningstagandetill förslagen i proposition 1994/95:99 Förändringar iarbetslöshetsersättningen av avgörande betydelse för ställningstagandet tillvissa av förslagen i förevarande proposition. Slopandet av den allmännaavgiften för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet måste nämligenanses vara en förutsättning för ett genomförande av höjningen av den allmännaegenavgiften till sjukförsäkringen resp. omfördelningen av arbetsgivaravgifterfrån sjukförsäkringsavgift till arbetsmarknadsavgift.Under förutsättning att den allmänna avgiften för finansiering avkontantförmåner vid arbetslöshet slopas har socialförsäkringsutskottet ingetatt erinra mot de nämnda förslagen i föreliggande proposition. Utskottettillstyrker således propositionen i denna del och avstyrker motionerna.Finansutskottet delar socialförsäkringsutskottets bedömning och föreslåratt godkänner regeringens förslag i denna del och avstyrkermotionerna Fi1 (m) yrkandena 4 och 11, Fi5 (mp) yrkandena 7--9, Sf4 (fp) ochSf6 (m).Egenavgifter utgår på inkomster upp till 7,5 gånger basbeloppet. Som framgårav det tidigare avsnittet om Begränsad uppräkning av basbeloppet harsocialförsäkringsutskottet föreslagit att detta tak för avgiftsuttag skallräknas upp med samma oreducerade basbelopp som föreslagits för beräkningen avpensionsgrundande inkomst. har biträtt detta förslag. Ienlighet med socialförsäkringsutskottets förslag bör sålunda ett tillägg görasi 3 § sista stycket i den nya lagen om allmänna egenavgifter. Eftersom dennaändring inte hinner beaktas vid fastställandet av preliminärskattetabellernaför föreslår finansutskottet en särskildikraftträdandebestämmelse. Den innebär att vid beräkningen av preliminär skattenligt tabell avgifterna för detta inkomstår beräknas på ett underlag som inteöverstiger 7,5 gånger basbeloppet.Med detta tillägg bör anta det till propositionen fogade förslagettill lag om ändring i lagen (1994:000) om allmänna egenavgifter. Utskottet böräven anta regeringens förslag om lag om ändring i lagen (1994:000) om ändring ilagen (1981:691) om socialavgifter.Framtida avgiftsuttagEnligt regeringen bör vidare den allmänna egenavgiften till sjukförsäkringenhöjas med en procentenhet --1998, och i propositionen(avsnitt 7.7) hemställs om godkännande av detta.I propositionen anförs att det kan vara förenat med problem att genomföra enavgiftsväxling mellan arbetsgivaravgifter och egenavgifter inompensionssystemet i kombination med att den allmänna egenavgiften tillsjukförsäkringen höjs. Det kan enligt regeringen finnas skäl att ytterligareöverväga det samlade uttaget av allmänna egenavgifter, och därmed fördelningenmellan sådana avgifter och arbetsgivaravgifter, när det slutliga resultatet avGenomförandegruppens arbete föreligger. Därvid kan också, enligt vad som anförsi propositionen, den närmare utformningen av egenavgifterna tillsjukförsäkringen fastställas.I motion Fi1 (m) yrkas avslag på höjning av den allmänna egenavgiftentill sjukförsäkringen med en procentenhet --1998(yrkandena 6 och 12).Motionärerna i motion Fi2 (c) anför att gällande bestämmelser innebär attsåväl den enskilde som företagen bidrar till att finansiera kostnaderna förersättningen till de arbetslösa, vilket är ett uttryck för solidaritet mellandem som har arbete och dem som inget har. Däremot bör avgiften tas ut på helalönesumman. Den avgiftsomläggning som regeringen föreslår är enligtmotionärerna omotiverad, eftersom de stora underskotten finns iArbetsmarknadsfonden (yrkande 11).I motion Fi4 (v) yrkande 16 berörs avgiftsomläggningen ochavgiftshöjningen. Motionärerna anför att deras principiella inställning är attsocialförsäkringarna skall finansieras med arbetsgivaravgifter och skatter ochatt avgifter skall betalas även på inkomstdelar överstigande 7,5 basbelopp. Medegenavgifter för både sjukförsäkring och pensionsförsäkring kan det samladeuttaget av egenavgifter närma sig av lönesumman för dem som har inkomsterunder 7,5 basbelopp. Ett så stort uttag skulle slå hårt mot dem som har lågainkomster och är därför oacceptabelt. Enligt motionärerna måste utformningen avegenavgifterna omprövas i samband med beslut om det framtida pensionssystemet,och begär därför ett tillkännagivande om detta.Socialförsäkringsutskottet har inget att erinra mot de avgiftshöjningarsom föreslås för åren 1996--1998 mot bakgrund av vad som anförts ipropositionen om att en förnyad prövning skall göras av det samlade uttaget avegenavgifter när man tar ställning till genomförandet av pensionsreformen.Socialförsäkringsutskottet tillstyrker således propositionen även i denna deloch avstyrker bifall till motionerna.Finansutskottet har ingen annan mening än socialförsäkringsutskottet ochavstyrker därmed motionerna Fi1 (m) yrkandena 6 och 12 samt Fi2 (c) yrkande 11.Motion Fi4 (v) yrkande 16 får anses tillgodosedd med det anförda, och någonytterligare åtgärd erfordras inte från sida. Även denna motionavstyrks således av utskottet. Vad utskottet här anfört innebär således attriksdagen bör godkänna vad regeringen förordat om uttaget av allmännaegenavgifter.Socialavgifter på vinstandelarRegeringen anmäler i propositionen (avsnitt 7.7) att den senare avser attåterkomma med förslag om att avgiftsfriheten vad gäller socialavgifter förvissa vinstandelsstiftelser bör slopas. Som skäl anförs att principen omlikformig beskattning av olika former av ersättning för utfört arbete talar föratt socialavgifter också bör tas ut på vinstandelar.Under åren 1988--1991 var en arbetsgivare skyldig att erläggaarbetsgivaravgifter i form av andra avgifter än sjukförsäkringsavgift ocharbetsskadeavgift för de bidrag som arbetsgivaren lämnade till envinstandelsstiftelse.För att stimulera det sparande som vinstandelssystem innebär slopadesavgiftsskyldigheten fr.o.m. för bidrag till sådan stiftelse(prop. 1991/92:60, SkU10). Därvid angavs att avgifter inte heller skulle utgånär de anställda fick sin andel från stiftelsen.I motion Fi1 (m) kritiseras regeringens förslag. Skulle socialavgiftertas ut för vinstandelar försämras förutsättningarna för att genom frivilligvinstdelning fördela resultatet av en vinstuppgång utan att lönenivån höjs. Iyrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att nuvarande bestämmelser skallbibehållas.Liknande yrkande framställs i motion Fi2 (c) yrkandena 15 och 18. Imotionen anförs att den under vissa villkor givna avgiftsfriheten börbibehållas med hänsyn till den positiva effekt detta kan ha för anställdasengagemang och intresse för ett företags verksamhet.Även i motion Fi3 (fp) framförs nu redovisade synpunkter, och i yrkande 8begärs att nuvarande bestämmelser fortsättningsvis skall gälla.I motion 1993/94:Sk353 (s) begärs i yrkande 11 att beslutar attsocialavgifter skall utgå på vinstandelsmedel fr.o.m. den 1 juli 1994.Motionärerna framhåller att en huvudprincip i ett väl fungerande skattesystemär att olika inkomster skall beskattas på ett likvärdigt sätt. Den endaskillnaden bör vara att uttaget av socialavgifter är lägre på ersättningar sominte är förmånsgrundande. I yrkande 12 begärs ett beslut att arbetsgivarensbidrag till vinstandelsstiftelser fr.o.m. nämnda tidpunkt skall varapensionsgrundande.I motion 1993/94:Sf262 (c) begärs ett tillkännagivande om attarbetsgivaravgifter inte i något fall skall tas ut på utbetalningar frånvinstandelsstiftelse som härrör från arbetsgivares avsättningar till sådanstiftelse --1992. Motionären pekar på att de arbetsgivare, somunder och före vissa under /93 genomförda lagändringar,lät avsätta medel till vinstandelsstiftelse, har gjort avsättningen iförvissning om att utbetalningarna från stiftelsen inte skulle komma attdrabbas av sociala avgifter. Till den del avsättningarna inte uppfyller de nyavillkoren medför övergångsbestämmelserna till de nämnda lagändringarna attsocialavgifter kommer att påföras vinstandelsstiftelse vid utbetalning, trotsatt avsättningen skett enligt bestämmelser som medgav socialavgiftsfrihet såvälvid avsättningen som vid utbetalningen.Enligt socialförsäkringsutskottets uppfattning talar starka skäl för attsocialavgifter bör tas ut för vinstandelar. De bidrag en arbetsgivare lämnartill en sådan stiftelse är avsedda att komma arbetstagarna till godo, dels pågrund av anställningen, dels på grund av det arbete de utfört i företaget.Bidragen utgör således i praktiken en form av lön. Mot bakgrund av detta harutskottet inga erinringar mot vad som anförts i propositionen om attavgiftsfriheten beträffande vissa vinstandelsstiftelser bör slopas. Utskottetföreslår således att finansutskottet avstyrker bifall till motionerna Fi1 (m)yrkande 13, Fi2 (c) yrkandena 15 och 18 samt Fi3 (fp) yrkande 8. Utskottetanser vidare att syftet med motion 1993/94:Sk353 (s) yrkandena 11 och 12 fåranses tillgodosett med det anförda.Socialförsäkringsutskottet tolkar motion 1993/94:Sf262 (c) så att motionärenanser att de senast vidtagna lagändringarna om vinstandelsstiftelser i vissaavseenden skulle utgöra en form av retroaktiv lagstiftning som inte kanaccepteras. delar inte den uppfattningen och erinrardessutom om att lagstiftningen har granskats av gör från sina utgångspunkter ingen annan bedömning änsocialförsäkringsutskottet och avstyrker därmed motionerna Fi1 (m) yrkande 13,Fi2 (c) yrkandena 15 och 18, Fi3 (fp) yrkande 8 och 1993/94:Sf262 (c).Finansutskottet anser vidare att syftet med motion 1993/94:Sk353 (s) får ansesvara tillgodosett med det anförda. Då någon ytterligare åtgärd inte erfordrasfrån sida avstyrks även yrkandena 11 och 12 i denna motion.Särskilda löneskatter samt premieskatt för grupplivförsäkringarI propositionen (s. 69) föreslås att såväl den särskilda löneskatten påförvärvsinkomster som den särskilda löneskatten på pensionskostnader skallhöjas . En höjning föreslås också av den särskildapremieskatten för grupplivförsäkringar, m.m.De särskilda löneskatterna är beräknade så att de schablonmässigt skallmotsvara skattedelen av de sociala avgifterna. Enligt propositionen bör sammasynsätt tillämpas när det gäller de allmänna egenavgifterna. Eftersom dessaföreslås bli höjda bör som en konsekvens härav också de särskilda löneskatternaoch premieskatten för grupplivförsäkringar höjas.Förslaget avvisas av Moderata samlingspartiet, och Miljöpartieti motionerna Fi1 (yrkande 29), Fi2 (yrkandena 28, 30 och 31) samtFi5 (yrkandena 10--12).Skatteutskottet erinrar om att sociala avgifter inte ingår iskatteutskottets ämnesområde. Genomförs de föreslagna höjningarna avegenavgifterna innebär emellertid principerna på detta område att enmotsvarande uppräkning bör göras av löneskatterna och premieskatten. Underdenna förutsättning tillstyrker skatteutskottet propositionen och avstyrkermotionerna.Finansutskottet har i det föregående behandlat regeringens förslag tillväxling av egenavgifter och har i det sammanhanget tillstyrkt att avgiften tillsjukförsäkringen skall utgå . I jämförelse medavgiftsuttaget motsvarar det en nivåhöjning med en procentenhet.Regeringen har dessutom i annat sammanhang (prop. 1994/95:41) föreslagit att enny egenavgift på skall utgå till finansiering av detallmänna pensionssystemet.