bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — kommer också, sägs deti propositionen, att verka för ökad öppenhet och insyn i EU:sorgan och beslutsprocess.Ett uttryck för EU:s demokratiska förhållningssätt är attmedlemsstaternas officiella språk också är officiella språk inomEU. Vid ett svenskt medlemskap blir svenska nytt officielltEU-språk. Som framgår nedan tas språkfrågan upp i ettmotionsyrkande.Karaktäristiskt för EU som organisation är att den är enrättsgemenskap. Det råder inom EU en ovillkorlig likhet införlagen, som inte stannar vid likabehandling av medlemsstaterutan som även omfattar de enskilda medborgarna. Denna princip ärEU-samarbetets styrka och förnämsta kännetecken. För det lillalandets och dess medborgares möjligheter att få sin rätt ärdetta av fundamental betydelse.Sverige behöver rösträtt i EU. erfarenhet har,enligt vad som anförs i propositionen, visat attinstitutionernas starka ställning är ett värn för de småmedlemsstaternas intressen gentemot ekonomiskt och politisktstarkare medlemsstater.När lämnade in sin ansökan om medlemskap var dettainte enbart betingat av en önskan av att få komma i åtnjutandeav de fördelar som medlemskapet kan ge en liten nation. Ansökanhade i ännu högre grad sin grund i en insikt om att vi blivitoch blir allt mera beroende av de beslut som fattas inom EU.I den allmänna debatten har, sägs det i propositionen, medorätt påståtts att ger samma möjligheter sommedlemsstaterna att medverka i EU:s beslutsprocess. Det harockså felaktigt gjorts gällande att vi genom kommeri åtnjutande av samma ekonomiska fördelar som medlemsstaterna,trots att vi inte får vara med att utforma EU:s beslut.EES-avtalet ger och de övriga staterna på EFTA-sidanrätt att genom experter delta i en del av den kommittéverksamhetsom pågår kring kommissionen. EFTA-staternas representanter fårdäremot inte delta i de beslut som fattas inom EU. EU-sidan harinte förbundit sig till mera än att överväga EFTA-staternassynpunkter. Den grad av inflytande ger, minskarnaturligtvis i takt med att ett eller flera EFTA-stater blirmedlemmar av EU.I propositionen konstateras att när det gäller beslut avkonkret ekonomisk betydelse inom EES-samarbetet är det i sistahand EU som fastställer villkoren. och övrigaEFTA-stater har att finna sig i besluten.Sveriges möjligheter att ensamt fatta beslut på de områden somfördragen omfattar kommer i formell mening att minska vid ettmedlemskap. I gengäld ökar i praktiken faktiskainflytande. Den större beslutskraft, som vi inom EU får utövatillsammans med andra stater stärker, enligt propositionen,också grunden för vår egen demokrati. Detta till synesparadoxala förhållande är en konsekvens av att utrymmet förnationellt bestämmande krymper genom att de beslut som vi idemokratisk ordning har kommit överens om ibland kan visa sigvara svåra att genomföra till följd av kopplingarna till deninternationella utvecklingen. Denna fortgående försvagning avSveriges inflytande och därmed av demokratin i vårt eget landkan motverkas genom att också vi får rösträtt i och somlikaberättigad nation intar vår plats vid EU:s rådsbord.Sveriges inflytande i EU kommer att få olika uttryck.Sverige får enligt anslutningsfördraget representation ochrösträtt i EU:s alla institutioner efter samma grunder som denuvarande medlemsstaterna. får en ledamot avkommissionen. I det mest betydelsefulla organet, ministerrådet,får , i likhet med de övriga medlemsstaterna, enrepresentant. I de fall då beslut fattas med kvalificeradmajoritet har 4 röster av totalt 87. får, ilikhet med , 3 röster. De nordiska EU-staterna får därmedrelativt sett större inflytande än de till folkmängden störstaEU-staterna.Vid en regeringskonferens skall en rapport framläggas,som skall innefatta en utvärdering av de framsteg som har gjortsoch de erfarenheter som har vunnits dittills. Det är, enligtpropositionen, av största betydelse att vi kan medverka i dennakonferens och i dess förberedelser under år 1995.En allmän erfarenhet av det nuvarande EU är attmedlemsstaternas möjlighet till framgång när det gäller attpåverka besluten inte endast har att göra med befolkningensstorlek och landets ekonomiska styrka utan även med kompetensenoch kunnandet hos staternas företrädare. har en bredkompetens på de områden som för oss är viktiga och där vi villfå stort inflytande. Vi har tidigare gjort denna erfarenhet i FNoch andra internationella organisationer där och Nordenutövat ett aktivt medlemskap. Det är omvittnat att tackvare sin effektiva beslutsprocess fått möjligheter till ettinflytande i EU utöver vad landets storlek och ekonomiskabetydelse motiverar.Genom att utnyttja de möjligheter som ett medlemskap gererbjuds således goda möjligheter för att få genomslagför svenska värderingar och nå ett inflytande bland Europasstater som t.o.m. överstiger det som normalt skulle tillkommaett medlemsstat av vår befolkningsstorlek.I motion U24 (mp) yrkande 4 framförs att vid ett eventuelltmedlemskap i bör det svenska språket i såväl tal som skriftanvändas av svenska företrädare i de olika EU-organen.Motionärerna ställer bl.a. frågan om det kommer att vara ettvillkor för aktivt deltagande i beslutsprocessen att behärskatvå--tre utländska språk och frågan om vilken inverkan detta harpå den folkliga demokratin.Kulturutskottet anför i sitt yttrande, vilket i sin helhetåterfinns som bilaga till detta betänkande, följande beträffandedet svenska språkets ställning i EU:Vid en anslutning av till EU blir svenska språket ettav unionens officiella språk och arbetsspråk (se prop., främstdel 1 s. 36, 197 och 233 samt del 3 s. 468). Detta betyder attinte bara alla rättsakter och officiella dokument måste finnas ien svensk version, utan också att skriftväxling och muntligakommunikationer i officiella sammanhang får ske på svenska.-- -- --Som framhålls i propositionen utgör den omständigheten attmedlemsländernas officiella språk också är officiella språk inomEU ett uttryck för EU:s demokratiska förhållningssätt. Detsvenska språket får i EU en starkare ställning än i någon annanutomnordisk organisation. Av naturliga skäl är emellertid demindre språkens ställning i EU i praktiken svagare än de språksom talas och förstås av ett större antal människor. Det är motden bakgrunden angeläget att det svenska språket aktivtutnyttjas i umgänget med EU:s institutioner så att rätten attanvända det egna språket hålls levande, anförs det också ipropositionen.Kulturutskottet ansluter sig till de bedömningar som redovisasi propositionen. Utskottet vill tillägga följande.Då det gäller den demokratiska aspekten på språkanvändningeninom EU är det naturligtvis särskilt angeläget att rätten försvenska folkvalda representanter att uttrycka sig på sittmodersmål hävdas inom EU. Denna rätt måste med kraft hävdasredan från tidpunkten för inträde i EU, eftersom deteljest kan finnas en risk för att den i praktiken snabbtförlorar i värde. Det är också enligt utskottets mening viktigtatt enskilda personer och företag håller på rätten att fåkommunicera med EU:s institutioner på sitt modersmål.Det har i olika sammanhang från språkvårdshåll uttryckts oroför att det vid en svensk anslutning till EU kan bli svårt attskydda den del av vårt kulturarv som det svenska språket utgör.En sådan oro kommer till uttryck även i motiveringen till dethär behandlade motionsyrkandet. Utskottet anser för sin del attdenna oro inte får negligeras. Det övergripande ansvaret förvården av det svenska språket efter en svensk EU-anslutningkommer liksom hitintills varit fallet att vila på och andra språkvårdande organ. Av central betydelseför språkvården kommer emellertid kvaliteten i översättningarnatill svenska av EU:s rättsakter att bli. Utskottet har inhämtatatt det inom ägnas stor uppmärksamhet åt dennafråga. I en PM från Delegationen för översättning av utvecklas närmare vilka insatser som är lämpliga ochnödvändiga för att en god kvalitet på översättningarna skallkunna uppnås. Angelägenheten framhålls av att man från svensksida söker få ett inflytande över den språkliga grundtextvarifrån översättningen till svenska skall ske. angelägenheten av att man i svensk översättarutbildninglägger större vikt vid utbildningen i svenska språket än vad somhitintills varit fallet. Utskottet ansluter sig till dessaställningstaganden.Kulturutskottet förutsätter att man från svensk sida beaktarde synpunkter rörande svenska språket och EU som redovisats idet föregående. Synpunkterna står i god överensstämmelse med vadsom anförs i propositionen. Någon åtgärd medanledning av motionen är enligt utskottets mening inteerforderlig.Utrikesutskottet konstaterar i likhet med kulturutskottetatt svenska i enlighet med avtalet blir ett nytt officielltEU-språk, likställt med övriga officiella EU-språk, i sambandmed att blir medlem i Europeiska unionen.Utrikesutskottet, som instämmer i vad kulturutskottet anförtbeträffande det svenska språkets ställning, vill för sin delsärskilt framhålla att det anser det vara av betydande värde attdet svenska språket används av företrädare för vårt land i olikaEU-sammanhang. För detta talar, som kulturutskottet anfört,såväl demokratiska som kulturella skäl. En strävan bör vara atthävda det svenska språkets ställning inom ramen för vedertagenpraxis.Med det anförda anser utskottet motion U24 (mp) yrkande 4besvarat.7.2 Utrikes- och säkerhetspolitikDen alleuropeiska integrationsprocessen pågår för fullt.Sedan mitten av 1980-talet befinner sig i ett skede avdjupgående omvälvningar. har befriats från bördan avalliansernas kapprustning och hotet om sovjetisk aggression.Tyskland har återförenats och demokratin har hunnit befästa sinställning i flera av de central- och östeuropeiska länderna.Sovjetunionen har upplösts och de baltiska staterna har återfåttsin självständighet. har beträtt vägen mot demokratioch marknadsekonomi. EU har () träffatavtal om samarbete med och med Ukraina.Mot denna bakgrund är det naturligt, anförs det ipropositionen, att nästan alla de central- och östeuropeiskaländerna fördjupar sina relationer med EU.Polen, , , , och hartecknat s.k. Europaavtal varigenom vägen har öppnats motfullvärdigt medlemskap i . Också de baltiska staterna avseratt teckna sådana avtal som en uppföljning av sinafrihandelsavtal med EU. På skulle ett band av stateri , från i norr till isöder, kunna komma att infogas i den nära samhörighet som ettmedlemskap i utgör. För skulle en nystabilitet uppstå. Ett liknande närmande till EU sker även isödra sidan av EU omfattar integrationsprocessen i ocksåandra organisationer. FN, ESK och bidrar på skildasätt till stabiliteten i Europa.Skilt från samarbetet i de ovanstående organisationerna pågårpå det militära området en integrationsprocess som omfattar alltfler europeiska stater. Västeuropeiska unionen (VEU) och NATOhar erbjudit staterna i olika former avnärmare anknytning men ännu inte medlemskap.VEU utvecklar nära kontakter med kringliggande europeiskastater. , och är associerade medlemmar,medan nio stater i , som ingår i VEU:skonsultationsforum, har erbjudits och accepterat att bli s.k.associerade partners. Härigenom deltar exempelvis de baltiskastaterna i VEU:s interna möten.NATO har fört en dialog med staterna i denforna . bildades Partnerskapför fred (PFF), vars centrala uppgift är samarbete på detfredsbevarande området. I PFF deltar NATO-staterna, nästan allastater i samt och Finland.Ett allt vidare samarbete utvecklas, som utgör viktiga stegmot en stabil säkerhetsordning för hela Europa.Integrationen i har sina idéhistoriska rötter imedeltiden. Först efter det slut kanemellertid en utveckling mot ett långtgående och frivilligtnärmande mellan de europeiska staterna sägas ha slagit rot påallvar. En integration av inleddes.Den s.k. , som ingicks , hadeursprungligen till uttalat syfte att förhindra en tyskupprustning. Pakten ombildades tillVästeuropeiska unionen (VEU).Integrationen kom dock främst att inriktas påandra områden, särskilt det ekonomiska. Ett första steg varbildandet av . En grundläggandedrivkraft vid dess tillkomst var att söka ytterligare garantiermot att de för rustningsindustrin nödvändiga kol- ochstålindustrierna inte utvecklades utan kontroll.Fredstanken var en central målsättning också vid tillkomstenav som upprättade Europeiska ekonomiska gemenskapen(EEG) . Med utgångspunkt i fördjupadessamarbetet mellan gemenskapens sex och tolvmedlemsstater på det ekonomiska och handelspolitiska området.Genom den nära samverkan och det ömsesidiga beroendet har krigmellan EU-stater blivit otänkbart.De dåvarande sex EG-staterna enades om regelbundnautrikespolitiska konsultationer på ministernivå. Genomantagandet av den s.k. Davignonplanen 1970 fick detta samarbeteen fastare form och det s.k. europeiska politiska samarbetet(EPS) växte fram. EPS, som traktatfästes genom enhetsakten år1986, syftade till ökad samstämmighet i medlemsstaternasnationella utrikespolitik genom närmare samråd. EPS ärmellanstatligt till sin natur.I och med fördjupades det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samrådet mellan EU:s medlemsstaterytterligare genom inrättandet av den s.k. gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken (GUSP). Denna nya samarbetsform börjadefungera den 1 november 1993.I propositionen redovisas också närmare ett EU-medlemskapsbetydelse för i utrikes- och säkerhetspolitiskthänseende.De tolv EU-stater, som medverkar i GUSP, omfattarnärmare 350 av 380 miljoner invånare. Sannoliktkommer ett än större antal europeiska stater, också i Central-och , att delta. Att ta aktiv del i detta samarbeteinnebär därför att stödja en process som flertalet europeiskastater bejakar. Samarbetet är mellanstatligt till karaktären ochbeslutsprincipen är enhällighet. Ett deltagande ger Sverigeökade förutsättningar att få gehör för sina ståndpunkter iomvärlden.I detta sammanhang hänvisas i propositionen till riksdagensuttalande (bet. 1991/92:UU19) där det sägs: "Sverigesmilitära alliansfrihet syftande till att vårt land skall kunnavara neutralt i händelse av krig i vårt närområde består. "Militära motsättningar mellan öst och väst förekommer intelängre. Däremot finns en politisk instabilitet på flera håll iEuropa. Att komma till rätta med dessa problem kräver en närasamverkan mellan länder. har därför framhållitatt ett fullvärdigt deltagande i det europeiska samarbetet,redan nu inom ESK och vid ett medlemskap även inom EU, är enförutsättning för att skall kunna påverka utvecklingenoch aktivt bidra till att skapa en ny freds- ochsäkerhetsordning i Europa.Sverige avser att, såsom medlem i EU, delta fullt ut i GUSP.Detta sker med bevarad militär alliansfrihet. Avtalet innehålleringa alliansförpliktelser. har inte förpliktat sig attförsvara något annat land. Inget annat land har förpliktat sigatt försvara Sverige.Sverige kommer att bli en aktiv deltagare i samarbetet inomGUSP. Ett deltagande ger det inflytande som ärnödvändigt för att tillvarata våra intressen. Utanför EU, somensam aktör, riskerar däremot, enligt propositionen, attmarginaliseras i utrikespolitiskt hänseende.Enligt propositionen kan inom ramen för GUSP verka förde värderingar och prioriteringar som är vägledande i svenskutrikespolitik. Respekten för de mänskliga rättigheterna ochfrämjandet av en demokratisk utveckling i omvärlden kommer attvara hörnstenar i denna politik. De traditionellt sett godarelationer som har med många utvecklingsländer kommerockså att återspeglas i vårt deltagande i GUSP.I kommer en huvuduppgift för EU och att varasökandet efter en varaktig fred i f.d. Jugoslavien.Tillsammans med EU-staterna kan aktivt bidra till atttrygga utvecklingen i med siktet inställtpå ett alleuropeiskt samarbete inom ramen för ett utvidgat EU.Med ett starkare nordiskt bidrag till arbetet i GUSP kommerutvecklingen i att få ökad uppmärksamhet.Sverige har större möjligheter än de nuvarande EU-staterna attfölja skiftande tendenser i denna region. I det nära samråd somsker inom GUSP kan därför redan i ett tidigt skede intaen central roll i EU:s politik i denna region. Medlemskap i en möjlighet att verka för att EU:s ekonomiska, ochvid behov diplomatiska, insatser i ökar. Genominsatser som sker gemensamt i EU-regi kan våra grannländer påandra sidan få ett stöd som är betydligt meromfattande än det som skulle kunna erbjuda på egen hand.Dessa insatser gagnar stabiliteten i vårt närområde, och därmedförstärks säkerheten även för Sverige.Med den innebörd begreppet säkerhetspolitiska risker i daghar, är beroende av att Europeiska unionen har framgångi sina ansträngningar att möta dem. I propositionen anförs attSverige bör ta sin del av ansvaret för detta genom att aktivtdelta i samarbetet.Ett motionsyrkande har väckts som anknyter till detta ämne.I motion U24 (mp) framhålls att redan nu är ett ihögsta grad internationaliserat land som vid ett nej till EU haren rad valmöjligheter. Motionärerna nämner bl.a. det omfattandeinternationella samarbete som pågår i FN:s ekonomiska kommissionför (ECE), ESK, , och . Pågrundval av de existerande samarbetsorganisationerna skulle mankunna bygga upp en ny alleuropeisk samarbetsstruktur. Iyrkande 11 framhåller motionärerna att bör verka fördetta.I sitt yttrande, som i sin helhet återfinns som bilaga tilldetta betänkande, anför försvarsutskottet att det delarregeringens bedömning att ett allt vidare samarbete harmöjliggjorts i genom de förändringar som har skett undersenare år och att inget är viktigare för de europeiska staternassäkerhet än att vi tillsammans tar till vara möjligheterna tillett närmare samarbete. säger vidare:Genom medlemskapet i EU blir ett sådant samarbete från svensksida nu möjligt även inom det utrikes- och säkerhetspolitiskaområdet. Utskottet anser i likhet med regeringen att ettdeltagande i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenligger väl i linje med den inriktning som har varit vägledandeför svensk utrikespolitik . Det är vidareutskottets bedömning att som medlem i EU förstärks våramöjligheter att verka för att våra säkerhetspolitiska intresseni närområdet tillgodoses.Detta gäller även för olika slag av säkerhetspolitiskalågnivåhot såsom organiserad brottslighet, miljöhot, illegalspridning av klyvbart material, terrorism, uppkomsten avaggressiv nationalism och risk för massflyktingströmmar. Det ärutskottets uppfattning att ett samordnat stöd från EU-staternaoch en utveckling med siktet inställt på ett alleuropeisktsamarbete inom ramen för ett utvidgat EU verksamt kan bidra tillatt förhindra och förebygga även sådana hot.-- -- --Sammanfattningsvis anser utskottet att den integrationsprocesssom pågått under en följd av år och som för delinnebär ett medlemskap i kommer att stärka Sverigesmöjligheter att få gehör för sina ståndpunkter i omvärlden. FörSverige är det både naturligt och angeläget att medverka i dettaarbete. kan därigenom även inom EU:s ram bidra till attlägga grunden till en ny europeisk freds- och säkerhetsordningoch därmed skapa en säkrare framtid i , som delar de av försvarsutskottetframförda synpunkterna, konstaterar därutöver att denförutsättning motionärerna utgår från inte föreligger i och medatt folk uttalat sig för ett ja till medlemskap iunionen. Utskottet framhåller emellertid att hittillsverkat för ett utökat europeiskt samarbete inom och mellan deorganisationer som nämns i motionen. Utskottet utgår ifrån attdenna strävan från svensk sida kommer att fortsätta även efterdet att blivit medlem i Europeiska unionen.Därmed avstyrks motion U24 (mp) yrkande 11.Enligt , motion U15 (v), innebär ettEU-medlemskap att avsagt sig sin utrikespolitiskavalfrihet i alla de frågor, där EU tagit ställning. Motionärernaanser att detta bl.a. får långtgående konsekvenser för Sverigesuppträdande i FN och i andra internationella sammanhang.Neutralitetspolitiken har övergetts och ersatts med militäralliansfrihet som syftar till att skall kunna varaneutralt i händelse av krig i vårt närområde.Även utan ett direkt medlemskap i kommer att fåproblem med att göra sin militära alliansfrihet trovärdig,eftersom vi skall vara med och fatta beslut om aktioner, som VEUskall verkställa. skall sålunda inte söka observatörskapi VEU.Enligt motionärerna bör , vid ett eventuelltEU-medlemskap, motverka varje ambition att inom ramen för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken skapa ett "befästEuropa". Vidare bör planer på att bygga upp offensiva,lättrörliga militära insatsstyrkor eller kärnvapenkapacitetmotarbetas. Fredsbevarande insatser skall endast ske inom ramenför FN och den europeisk säkerhetskonferensen (ESK). Sverigemåste arbeta för en alleuropeisk fredsordning enligtmålsättningarna inom ESK. måste också verka för enEU-politik som stabiliserar och de baltiskastaternas självständighet. Motionärerna anser vidare att Sverigemåste uppträda aktivare för att förhindra konflikter i EU:sytterområden. Som exempel nämns i motionen vikten av att föra enkraftfull politik för att stoppa de svåra brotten mot demänskliga rättigheterna i det med VEU associerade Turkiet.Sverige skall vara en drivande kraft för fred, frihet, demokratioch rättvisa. Konflikter och massflykt skall kunna förebyggas.Om det blir ett klart ja i folkomröstningen hemställermotionärerna att regeringen kraftfullt bör verka för dessa måloch i förhandlingar inom EU verka för att övriga EU-medlemmaranammar de svenska synpunkterna i dessa frågor (yrkande 5).Försvarsutskottet har, utöver vad som ovan redovisats, pådenna punkt i sitt yttrande anfört följande:Utskottet erinrar om vad framhöll (1991/92:UU19) om "att militära alliansfrihet syftandetill att vårt land skall kunna vara neutralt i händelse av krigi vårt närområde består".Det är således utskottets mening att ett deltagande i GUSP kanske med bevarad svensk militär alliansfrihet.Sverige har, som regeringen redovisat i propositionen, klartmarkerat att avser att delta fullt ut i GUSP men medbevarad militär alliansfrihet. Utskottet konstaterar i dettasammanhang att avtalet inte innehåller någraalliansförpliktelser. EU är härvidlag en gemenskap bestående avsjälvständiga stater. kan således inte inordnas i ettförsvarspolitiskt samarbete mot sin vilja.Vid översynskonferensen kommer bl.a. VEU:s relation tillEU att diskuteras. Utskottet vill i detta sammanhang framhållavikten av att relation till VEU ges en sådan utformningoch lösning att insyn i, information och kunskap om EU:sförsvarssamarbete kan ges till oss genom observatörskap utan atttrovärdigheten för den militära alliansfriheten rubbas. Även sommedlem i EU, konstaterar utskottet att det även fortsättningsvisär en fråga för riksdag att besluta eventuellaförändringar beträffande reglerna om när svensk väpnad styrkafår sändas till annat land.Utrikesutskottet har vid flera tidigare tillfällenbehandlat de utrikes- och säkerhetspolitiska konsekvenserna förSverige vid ett medlemskap i , senast i betänkande1993/94:UU20. Utskottet framhöll bl.a. i betänkande 1991/92:UU19att medlemskap i är en väsentlig faktor för att ett landskall kunna påverka utvecklingen av en alleuropeisk freds- ochsäkerhetsordning, något som är angeläget mot bakgrund av deomvälvande förändringar som skett i och ivårt närområde. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Hot mot fred står att finna i brist på demokrati och respektför de mänskliga rättigheterna i ett stort antal stater, inteminst i tredje världen. Enligt utskottets uppfattning bidrar ettdeltagande i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik(GUSP) till att trygga demokratin och skapa en bärkraftigutveckling både i vårt närområde och i världen i övrigt.Det gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiska agerandet skallenligt stå i överensstämmelse med såväl FN:sstadga som ESK:s principer.