bet · GH01KU43 · 1994-05-26 00:00:00 — Som undantag från denna ettårsregelbör enligt motionärerna gälla att inkomstgaranti med angivennivå skall kunna betalas till pensioneringen.Enligt motion K70 av () i denna del börinkomstgarantin gälla för ledamot under 50 år.I motion K74 av (nyd) anförs att inkomstgaranti börkunna tas ut under påföljande valperiod meddet totalbelopp som följer av förvaltningskontorets förslag.Underlag för egenpensionsförmåner och underlag förinkomstgarantiFörvaltningskontorets förslagUnderlaget för egenpensionsförmåner ligger enligt förslagettill grund för beräkning av ålderspension, sjukpension,egenlivränta och kompletterande efterlevandepension.I nu gällande ersättningslag föreskrivs att pensionsunderlagetvid varje tidpunkt utgörs av det arvode för månad som utbetalastill ledamot. Förvaltningskontoret föreslår att underlaget föregenpensionsförmåner skall fastställas när ledamoten lämnarriksdagen och beräknas med utgångspunkt från detpensionsgrundande ledamotsarvodet för de fem kalenderårennärmast före avgångsåret. Vid denna beräkning skall detpensionsgrundande arvodet ifemårsperioden räknas om till nivån för föreavgångsåret med hjälp av basbeloppet. Kan en ledamot intetillgodoräknas pensionsgrundande arvode för samtliga ifemårsperioden ingående kalenderår, utgör pensionsunderlagetmedeltalet av beloppen för de hela kalenderår som kantillgodoräknas ledamoten eller, om endast ett helt kalenderårkan tillgodoräknas, beloppet för . Om inte heltkalenderår kan tillgodoräknas skall pensionsunderlaget utgöradet på hela kalendermånader grundade genomsnittsbeloppetmultiplicerat med tolv. Medeltalet av de sålunda beräknadebeloppen utgör ledamotens underlag för egenpensionsförmåner.Tilläggsarvode för vice talman, ordförande och vice ordförandei utskott ingår inte i pensionsunderlaget ochunderlaget för inkomstgarantin. Detsamma gäller andra fastamånadsarvoden till ledamöter inom riksdagsområdet, dvs. arvodenför uppdrag i fullmäktige i , riksdagensförvaltningsstyrelse och direktion, revisorer ochNordiska rådets svenska delegation. Dessa arvoden är av sådankaraktär att de bör ingå i underlaget för egenpensionsförmåneroch inkomstgaranti.Förvaltningskontoret anför att underlaget för inkomstgarantinskall fastställas vid avgångstillfället och utgöras avledamotsarvodet samt tilläggsarvode till vice talman ochordförande och vice ordförande i utskott. Vidare skall, somnämnts, eventuella fasta månadsarvoden för uppdrag inomriksdagsområdet inräknas i underlaget.Anknytning till basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkringFörvaltningskontorets förslagFörvaltningskontoret föreslår att fastställd ålderspension,sjukpension, kompletterande efterlevandepension ochinkomstgaranti anknyts till basbeloppet enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring och omräknas vid förändring av detta.Beträffande inkomstgaranti som betalas under endast görsdock inte någon sådan anknytning. Fastställd egenlivräntaanknyts till det basbelopp som gäller för året före det år dåegenlivräntan börjar utbetalas och omräknas vid förändring avdetta.ÖvergångsbestämmelserFörvaltningskontorets förslagFörvaltningskontoret föreslår att den nya lagen skall träda ikraft då lagen (1988:589) om ersättning m.m.till ledamöter skall upphöra att gälla.Äldre bestämmelser om pension i stadgan (1941:98) omersättning för riksdagsmannauppdragets fullgörande ochersättningsstadgan (1971:1197) för ledamöter skallenligt förslaget alltjämt tillämpas för de ledamöter samtefterlevande som erhåller pension enligt dessa bestämmelser.Rätten för vissa nuvarande ledamöter, dvs. de som varledamöter och vid avgången fyllt , attvälja visstidspension bör enligt förvaltningskontoretfortfarande gälla. Det innebär att den som väljer att avgå medvisstidspension sedermera erhåller ålderspension avaktuellt ledamotsarvode enligt bestämmelserna iersättningsstadgan och punkt 2 i övergångsbestämmelserna tillersättningslagen.Ledamöter som slutar vid utgången av nuvarande mandatperiodeller tidigare och för vilka ålderspension skall fastställasenligt de nya bestämmelserna garanteras enligt förslaget enpension om av ledamotsarvodet vid avgångstillfället.Föreligger rätt till sådan förhöjd ålderspension, skalleventuell kompletterande efterlevandepension beräknas med hänsynhärtill.Efterlevande till ledamot som har avgått före den 1 juli 1994bör enligt förvaltningskontoret vara berättigad tillfamiljepension enligt ersättningslagen eller, i förekommandefall, enligt ersättningsstadgan (1971:1197), med den ändringenatt hel familjepension skall utgöra av pensionsunderlagetför en förmånsberättigad (make eller barn) och för tvåeller flera förmånsberättigade.Övergångsbestämmelser är enligt förvaltningskontoret ocksåmotiverade för dem som är beviljadeinkomstgaranti enligt nu gällande regler. Nuvarande gränsbelopp(golv och tak) för reducering och upphörande av inkomstgarantinbör för denna kategori enligt förslaget ligga fast i nivån förjuni 1994. När resp. gränsbelopp enligt de nya reglerna förledamot utan tilläggsarvoden/fasta månadsarvoden ger lägst sammanivå som enligt de äldre bestämmelserna, skall gränsbeloppetenligt förvaltningskontoret knytas till basbeloppet. Det lägregränsbeloppet skall vara ett fribelopp.För de ledamöter som vid utgången av nuvarande mandatperiodhar fyllt och har sammanhängande tid somriksdagsledamot föreslås att nuvarande bestämmelser om varaktiggaranti skall gälla.Ledamot som beviljats inkomstgaranti enligt nuvarandebestämmelser och efter återinträde slutar i föreslåsfå inkomstgarantin fastställd enligt de nya bestämmelserna.MotionernaI motion K69 av () pekar motionären på att deföreslagna övergångsreglerna i fråga om inkomstgaranti som gördet möjligt att tillämpa äldre bestämmelser förutsätter attledamoten redan vid höstens val har fyllt och har sammanhängande tjänstgöring. Motionären anser att närförändringar i villkoren för uppdraget som riksdagsledamotgenomförs bör alla som då innehar uppdraget behandlas lika.Motionären förespråkar därför en övergångsreglering av innebördatt för den som var riksdagsledamot vid ikraftträdandet skalläldre bestämmelser om inkomstgaranti gälla till utgången av denmånad då ledamoten fyller 65 år.I motion K71 av och () anförmotionärerna att förslaget om tolvårsregeln för helålderspension kommer att få olyckliga konsekvenser för deriksdagsledamöter som tillträtt sina uppdrag i början avnuvarande valperiod. Eftersom med stor sannolikhetkommer att besluta om en förlängning av den tid som skallförflyta mellan varje ordinarie val till krävs attledamoten har fullgjort för att kunna få erhålla helålderspension. För att stimulera önskvärd förnyelse av riksdagenbör enligt motionärerna en övergångsbestämmelse införas sominnebär att de ledamöter som valdes in i vid nuvarandevalperiods början får hel ålders- eller sjukpensionefter minst 11 år.Utskottets bedömningUtskottet finner förvaltningskontorets översyn aversättningslagens bestämmelser om pensioner och inkomstgarantivärdefull och anser att det är angeläget att nubeslutar om ändringar i enlighet med förslaget. Somförvaltningskontoret har anfört förestår flera reformer som påolika sätt kan komma att påverka de nu föreslagna nya reglerna.De rör sådana frågor som valperiodens längd, ett reformeratallmänt tjänstepensionssystem och nya regler påarbetslöshetsförsäkringens område. Det får därför bli en uppgiftför förvaltningskontoret att följa utvecklingen och överväga deändringar i de nu föreslagna reglerna som kan föranledas därav.Därvid bör förvaltningskontoret överväga de synpunkter i frågaom åldersneutralitet som förs fram i motionerna K70, K72 och K73och de övergångsproblem som belyses i motionerna K69 och K71.Också de problem som föranleds av samordningen mellan pensiontill riksdagsledamot och tjänstepension och som berörs i motion1992/93:K322 bör göras till föremål för en mer ingående prövningi det sammanhanget. Några uttalanden från medanledning av de nämnda motionerna är därmed inte nödvändiga.Inte heller beträffande motionerna i övrigt finner utskottetskäl för åtgärder från sida.Med det anförda tillstyrker utskottet förvaltningskontoretsförslag. Utskottet avstyrker således motionerna. Vissaredaktionella ändringar och förtydliganden bör dock göras iförvaltningskontorets förslag till lagtext. Lagförslaget med deav utskottet föreslagna ändringarna tas in som bilaga tillbetänkandet.Ersättning för resa med egen bilBakgrundLiksom ersättningslagen innehåller den föreslagna lagen intebestämmelser om rätt till ersättning för resa med egen bil. Itillämpningsbestämmelser till ersättningslagen harförvaltningskontoret emellertid föreskrivit att en ledamot ägerrätt till ersättning för resa med egen bil till och frånnärmaste järnvägsstation eller flygplats, om ledamoten finneratt anlitande av kollektivt trafikmedel medför avsevärdolägenhet. Enligt föreskrifterna har en ledamot också rätt tillersättning för resa med egen bil mellan bostaden ochRiksdagshuset och åter till bostaden i samband med inledningenoch avslutningen av ett riksmöte.MotionenI motion 1992/93:K319 av (nyd) anför motionärenatt en riksdagsledamot som vill köra egen bil skall ha rätt attgöra det och få full reseersättning. Motionären anser attersättningssystemet bör bli mer flexibelt och medge ersättningför resa med egen bil i större omfattning än för närvarande.Detta kommer enligt motionären att spara tid och pengar.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening finns det inte skäl att införabestämmelser av det slag motionären förespråkar. Utskottetavstyrker följaktligen motionen. beträffande lagförslagetatt med avslag på motionerna 1992/93:K319,1992/93:K322, 1993/94:K69, 1993/94:K70, 1993/94:K71,1993/94:K72, 1993/94:K73 och 1993/94:K74 antarförvaltningskontorets lagförslag med de av utskottet föreslagnaändringarna enligt bilaga,res. (nyd)2. beträffande pensionsförmåner åt heltidspolitikeratt avslår motion 1992/93:K814,3. beträffande minskning av riksdagsledamöternas förmåneratt avslår motion 1992/93:Fi204.Stockholm den 26 maj 1994På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), (), YlvaAnnerstedt (fp), (), (), Hans GöranFranck (s), (), (nyd), TorgnyLarsson (s), (m), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Lagförslaget (mom. 1)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 14 sombörjar med "Enligt utskottets" och slutar med "följaktligenmotionen" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör i den nya lagen införas enbestämmelse som ger riksdagsledamöterna rätt att efter egetbedömande använda egen bil för resor för utövande av uppdragetsom riksdagsledamot.I enlighet med vad som föreslås i motion 1992/93:K319 bördärför en bestämmelse om rätt att få använda egen bil föras in ilagstiftningen om riksdagsledamöternas ekonomiska villkor.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande lagförslagetatt med bifall till motion 1992/93:K319 samt medavslag på motionerna 1992/93:K322, 1993/94:K69, 1993/94:K70,1993/94:K71, 1993/94:K72, 1993/94:K73 och 1993/94:K74 antarförvaltningskontorets lagförslag med de av utskottet föreslagnaändringarna enligt bilaga samt med den ytterligare ändringenatt 6 kap. 1 § erhåller följande lydelse:1 § En ledamot får anlita inrikes järnvägar och statligabusslinjer på bekostnad. Detsamma gäller för sådanaresor med reguljära flyglinjer och egen bil som avser utövandeav uppdraget som riksdagsledamot.Av utskottet framlagtFörslag tillLag om ekonomiska villkor för ledamöter Härigenom föreskrivs följande.1 kap. Inledande bestämmelser1 § En riksdagsledamot är berättigad till ekonomiska förmånerenligt denna lag. Förmånerna utgår inte för tid då ledamoten ärstatsråd eller för tid då ledamoten av annat skäl än offentligtuppdrag, militärtjänstgöring, sjukdom, vård av barn m.fl.beviljats ledighet under minst en månad i följd.För ersättare för talmannen eller ett statsråd gäller sammabestämmelser som för ledamot.För ersättare för annan ledamot än talmannen eller ettstatsråd gäller endast 3--6 kap. och 15 kap.2 § Bestämmelserna i 3--6 kap. och 15 kap. tillämpas från ochmed den dag då ledamoten tar plats i till och medutgången av den månad då uppdraget att vara ledamot upphör.För den som ersätter annan ledamot än talmannen eller ettstatsråd tillämpas 3--6 kap. och 15 kap. endast för den tiduppdraget omfattar.Om särskilda skäl föreligger får förvaltningskontorbesluta att bestämmelserna i 3--6 kap. och 15 kap. 2 § helteller delvis skall tillämpas för ersättare även för tid utöverden tid uppdraget omfattar.3 § Med riksdagsår avses i denna lag tiden från inledningen avett lagtima till inledningen av nästa lagtima riksmöte.För tid /gäller att tiden den 1januari--utgör ett riksdagsår och att förtiden varje kalenderår utgör ett riksdagsår.4 § Med offentligt uppdrag avses i denna lag annat offentligtuppdrag än tjänst.5 § får meddelatillämpningsföreskrifter till denna lag.2 kap. Ekonomiska villkor för talmannen1 § Talmannen erhåller ett arvode som motsvarar arvodet tillstatsministern.2 § Talmannen är berättigad till extra kostnadsersättning förmånad av basbeloppet enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring.3 § Talmannen erhåller förordnandepension med tillämpning avmotsvarande bestämmelser i förordningen om tjänstepensionsrättför statsråd (1987:6 B4). Vad som sägs om regeringen iförordningen (1991:1160) om förordnandepension m.m. skall istället gälla förvaltningskontor.Betalas inte förordnandepension, erhåller talmannenålderspension, sjukpension, egenlivränta eller inkomstgarantienligt denna lag. Den tid talmansuppdraget innehafts jämställsdärvid med tid som ledamot.4 § Arvodet till talmannen utgör pensionsgrundande arvode förden tid talmansuppdraget innehafts.5 § Arvodet till talmannen vid avgångstillfället utgörunderlag för inkomstgarantin.6 § Efterlevandepensionsförmåner betalas till efterlevandetill talmannen med tillämpning av motsvarande bestämmelser iförordningen om tjänstepensionsrätt för statsråd (1987:6B4).Är förordningen inte tillämplig, betalas efterlevandepensionoch kompletterande efterlevandepension enligt denna lag.7 § Övriga bestämmelser i denna lag gäller, där annat inteföljer av 1--6 §§ eller framgår av sammanhanget, även talmannen.3 kap. Arvode1 § Ledamotsarvode betalas med ett belopp för månad somRiksdagens arvodesnämnd fastställer.2 § Tilläggsarvode betalas för månad till vice talman med 12procent, till ordförande i utskott och till viceordförande i utskott av ledamotsarvodet.3 § Ledamotsarvode och tilläggsarvode anses som inkomst avanställning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring ochlagen (1991:1047) om sjuklön. Ledamot anses därvid somarbetstagare.4 § Beviljas en ledamot ledighet iföljd av annat skäl än offentligt uppdrag, militärtjänstgöring,sjukdom, vård av barn m.fl. görs avdrag från arvodet med tvåtredjedelar från och med den sextonde dagen.Om en ledamot är ledig från sitt uppdrag på grund av sjukdom,görs avdrag från arvodet och tilläggsarvodet ienlighet med de bestämmelser om sjukavdrag som gäller förarbetstagare hos . Avdraget skall dock beräknas pågrundval av arvodet och tilläggsarvodet delat med antaletkalenderdagar i månaden.4 kap. Traktamente1 § En ledamot som från sin bostad på hemorten har längrefärdväg än till får för tid dåriksmöte pågår, med undantag för uppehåll i samband med jul ochnyår, traktamente för varje påbörjat dygn med enetthundrafemtiondel av basbeloppet enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring. Detsamma gäller vid sammanträde eller annanförrättning för i under tid då intepågår.2 § Om en ersättare, som inte kan beredas bostad i riksdagenshus, har kostnader för övernattning som överstiger hälften avtraktamentet för dygn, kan förvaltningskontoret bevilja särskildersättning härför.3 § Om en ledamot vid ledighet som är kortare än sexton dagarhar uppburit traktamente för hel dag på annan grund än enligtdenna lag, halveras traktamentet enligt 1 § för det eller dedygn det andra traktamentet har uppburits.4 § Om en ledamot är ledig i ,halveras traktamentet enligt 1 § för dygn . Vid ledighet i minskastraktamentet för dygn till en fjärdedel från och med densextonde dagen.5 § Efter ledighet i betalas intenågot traktamente.5 kap. Kostnadsersättning och viss teknisk utrustning1 § En ledamot är berättigad till kostnadsersättning.Kostnadsersättningen för månad utgör 16 2/avbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.Vice talmännen är berättigade till extra kostnadsersättningför månad av basbeloppet enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring.2 § För ledamot som disponerar viss teknisk utrustningtillhörig minskas kostnadsersättningen enligtföreskrifter som meddelas av förvaltningskontor.3 § Efter ledighet i upphör rättentill kostnadsersättning.4 § Då rätten till kostnadsersättning upphör enligt 3 § skall,om inte annat överenskoms mellan förvaltningskontoroch den enskilda ledamoten, den tekniska utrustningenåterställas.6 kap. Reseförmåner1 § En ledamot får anlita inrikes järnvägar och statligabusslinjer på bekostnad. Detsamma gäller för sådanaresor med reguljära flyglinjer som avser utövandet av uppdragetsom riksdagsledamot.2 § får föreskriva att enledamot1. på bekostnad får anlita annat färdmedel än somanges i 1 §,2. har rätt till traktamente vid resa med anledning avuppdraget som riksdagsledamot.7 kap. Gemensamma bestämmelser m.m. föregenpensionsförmåner1 § Egenpensionsförmåner är ålderspension, sjukpension ochegenlivränta.Egenpensionsförmåner får inte betalas med arvodeeller inkomstgaranti.2 § Egenpensionsförmånerna bestäms på grundval av ett underlagoch en tidsfaktor.Underlaget för egenpensionsförmånerna beräknas medutgångspunkt från ett pensionsgrundande arvode.3 § Pensionsgrundande arvode utgörs av ledamoten tillkommande1. ledamotsarvode enligt 3 kap. 1 §,2. tilläggsarvode enligt 3 kap. 2 §,3. arvoden enligt 1 § 1--4 lagen (1989:185) om arvoden m.m.för uppdrag inom , dess myndigheter och organ.4 § Underlaget för egenpensionsförmånerna beräknas medutgångspunkt från det pensionsgrundande arvodet för dekalenderår en ledamot innehaft uppdraget under en femårsperiodnärmast före avgångsåret. Det pensionsgrundande arvodet för defyra första kalenderåren räknas därvid om till nivån för detsista kalenderåret före avgångsåret med hjälp av basbeloppetenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Medeltalet av deframräknade beloppen utgör underlaget föregenpensionsförmånerna.Kan en ledamot inte tillgodoräknas pensionsgrundande arvodeför fem kalenderår, utgör underlaget för egenpensionsförmånernamedeltalet av beloppen för de hela kalenderår som kantillgodoräknas.Kan endast ett helt kalenderår tillgodoräknas, utgörunderlaget för egenpensionsförmånerna det pensionsgrundandearvodet för det året.Kan inte helt kalenderår tillgodoräknas, utgör underlaget föregenpensionsförmånerna det genomsnittliga pensionsgrundandearvodet för de hela kalendermånader som kan tillgodoräknasmultiplicerat med tolv.5 § Tidsfaktorn för ålderspension och sjukpension utgörförhållandet mellan antalet hela riksdagsår, dock högst tolv,och talet tolv.6 § Tidsfaktorn för egenlivränta utgör förhållandet mellanantalet hela riksdagsår och talet 30.8 kap. Ålderspension1 § För rätt till ålderspension fordras att ledamotenfullgjort minst sex riksdagsår och vid avgången fyllt 50 år.2 § Ålderspension betalas från och med den månad ledamotenfyller eller från och med månaden efter den senaretidpunkt då uppdraget att vara ledamot upphör.Ålderspension betalas till och med utgången av den månad dåden berättigade avlider.3 § För hel ålderspension fordras minst tolv riksdagsår.4 § Ålderspension utgör tidsfaktorn multiplicerad med 11,5procent av underlaget för egenpensionsförmånerna upp till ochmed 7,5 gånger basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring samt tidsfaktorn multiplicerad av detresterande underlaget.9 kap. Sjukpension1 § Rätt till sjukpension föreligger för en ledamot somfrånträder sitt uppdrag och uppbär hel förtidspension eller heltsjukbidrag enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.2 § Sjukpension betalas till och med månaden före den månadledamoten fyller eller, om ledamoten avlider ,till och med den månad dödsfallet inträffar. Från och med denmånad ledamoten fyller betalas ålderspension beräknad medsamma tidsfaktor som för sjukpensionen.3 § För hel sjukpension fordras tolv riksdagsår.4 § En ledamot som inte fullgjort tolv riksdagsårtillgodoräknas även de år som återstår fram till utgången av detriksdagsår ledamoten fyller 65 år.5 § Sjukpension utgör tidsfaktorn multiplicerad med 117,5procent av underlaget för egenpensionsförmånerna upp till ettbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samttidsfaktorn multiplicerad av det resterandeunderlaget.6 § Sjukpension skall minskas med sådan ersättning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring, annan författning ellerkollektivavtal som avser samma inkomstbortfall. Betalas ej helsjukpension, minskas avdraget i motsvarande mån.10 kap. Egenlivränta1 § En ledamot som lämnar och därvid har fullgjortminst tre sammanhängande riksdagsår före den månad ledamotenfyller och inte är berättigad till ålderspension enligtdenna lag har rätt till egenlivränta.2 § Egenlivränta betalas från och med den månad ledamotenfyller till och med den månad då ledamoten avlider.3 § Egenlivränta utgör tidsfaktorn multiplicerad med 9,5procent av underlaget för egenpensionsförmånerna upp till 7,5gånger basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringsamt tidsfaktorn multiplicerad av detresterande underlaget.11 kap. Efterlevandepension1 § Efterlevandepension betalas efter den som vid sin död varledamot av eller berättigad till ålderspension ellersjukpension enligt denna lag.2 § Efterlevandepension tillkommer efterlevande make samt egetarvsberättigat barn och adoptivbarn som inte fyllt 20 år.Med efterlevande make jämställs den som, utan att vara gift,stadigvarande sammanbodde med en ogift ledamot vid dennes dödoch som varit gift med eller har eller har haft ellerdå väntade barn med denne.3 § Efterlevandepensionen betalas från och medmånaden efter dödsfallet, dock längst till den tidpunkt då denavlidne ledamoten skulle ha fyllt . Om ledamoten avgått medålderspension efter fyllda betalas efterlevandepensionlängst räknat från avgången.4 § Har rätten till efterlevandepension upphört enligt 7 §eller den berättigade avlidit, betalas pensionen till utgångenav den månad då detta inträffat.5 § Beräkningsgrunden för efterlevandepension för år utgör fören efterlevande ett belopp motsvarande 1,2 basbelopp enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring och för varje berättigaddärutöver ett belopp motsvarande 0,5 basbelopp.6 § Efterlevandepension betalas1. till en efterlevande med 1,2 basbelopp,2. till make och barn med ett basbelopp till maken ochresterande pension i lika delar till barnen,3. till mer än ett barn i lika delar till dem.7 § Rätten till efterlevandepension upphör för efterlevandemake eller sammanboende som ingår äktenskap och annars vidutgången av den månad då den berättigade avlider.12 kap. Kompletterande efterlevandepension1 § Kompletterande efterlevandepension betalas efter den somvid sin död var ledamot av eller berättigad tillålderspension eller sjukpension enligt denna lag.2 § Kompletterande efterlevandepension tillkommer egetarvsberättigat barn och adoptivbarn som inte fyllt samtefterlevande make eller sammanboende som avses i 11 kap. 2 §andra stycket under förutsättning att äktenskapet ellersamboförhållandet ingåtts senast den dag ledamoten fyllt 60 år.3 § Kompletterande efterlevandepension betalas från och medmånaden efter dödsfallet.4 § Tidsfaktorn för kompletterande efterlevandepension utgörförhållandet mellan antalet hela riksdagsår, dock högst tolv,och talet tolv.