bet · GH01SfU24 · 1994-05-31 00:00:00 — Ipropositionen anges att ingen pensionär skall få ett lägrenettoutfall än med nuvarande regler.Enligt förslaget skall pensionärer med folkpension ochATP-pension som tillsammans uppgår till högst 3,0 basbelopperhålla en övergångsvis garantipension med utgångspunkt i enbasnivå som är 2,1 basbelopp för ensamstående och 1,87 basbeloppför gift pensionär samt med tillägg beroende på den intjänadepensionsrättens nivå.För ogift pensionär skall basnivån reduceras avintjänad pensionsrätt under 1,235 basbelopp, mellan1,235 och 1,725 basbelopp och över denna nivå och upptill 3,0 basbelopp.För gift pensionär skall basnivån 1,87 basbelopp reduceras med95 % av intjänad pensionsrätt under 1,0 basbelopp, med 85 %mellan 1,0 och 1,55 basbelopp och över denna nivå ochupp till 2,681 basbelopp.I propositionen anges att kompletterande regler bör övervägasför att undvika tröskeleffekter för den som har ingen jämförtmed den som har någon krona i ATP-pension. Särskilda regler böräven övervägas som hindrar att personer med avtalspension får ensänkt disponibel inkomst.I motion Sf56 (yrkande 3) understryker och (s) vikten av en noggrann utformning av reglerna förövergången från folkpension till garantipension för pensionärerinom det nuvarande pensionssystemet. Målsättningen skall varaatt de berörda pensionärerna inte skall få ett sämre nettoutfallekonomiskt sett än vad de hade före omläggningen.Utskottet, som vill påpeka att folkpensionsdelen av pensionenfrån det nuvarande pensionssystemet, även efter omräkningenskall motsvara resp. av basbeloppet, tillstyrkerförslaget. Enligt vad som anges i propositionen skall ingenpensionär på grund av omräkningen få ett lägre nettoutfall änmed dagens regler. Särskilda regler skall också övervägas somhindrar att personer med avtalspension får en sänkt disponibelinkomst. Utskottet anser att motion Sf56 yrkande 3 härigenomfår anses tillgodosedd.Pris- och följsamhetsindexering av pensioner enligt nuvaranderegelsystemPris- och följsamhetsindexering föreslås införas förålderspensioner som beräknas helt eller delvis enligt nuvaranderegler.Arbetsgruppen har föreslagit att utgångspunkten skall vara ennorm om årlig tillväxt och att indexeringen skalltillämpas . I propositionen anges att under denfortsatta beredningen får avgöras vilken norm som skall väljasför indexeringen och tidpunkten för ikraftträdandet. Ianslutning därtill får också avgöras hur förtids- ochefterlevandepensionerna skall indexeras.Andra ändringar i nuvarande regelsystemI propositionen anges att den nedre åldersgränsen förtidigaste uttag av ålderspension bör bestämmas till 61 årfr.o.m. Förmånstaket i nuvarande ATP-system skallfr.o.m. räknas upp med PGI-index.Utskottet tillstyrker förslaget.Vidare begär regeringen godkännande av att efter utgången avår 1999 skall delpension inte kunna nybeviljas. Den som dåuppbär sådan pension har dock fortsatt rätt till delpension framtill eller tills rätten upphör.Utskottet anser liksom Pensionsarbetsgruppen att den allmännapensionsåldern i nuvarande pensionssystem också i fortsättningenskall vara och tillstyrker mot bakgrund härav riktlinjernaavseende delpensionen.FörtidspensionI propositionen anges att Pensionsarbetsgruppen har redovisatriktlinjer för inkomstrelaterad förtidspension, bl.a. vad gällerför vilken tid antagandeinkomst skall beräknas och storleken avsådan inkomst. Några riktlinjer för förtidspensionssystemetläggs emellertid inte fram i propositionen. Däremot anges attförtidspension bör kunna nybeviljas fram till ochavlösas av ålderspension vid fyllda 65 år.Enligt regeringen är det av stor vikt attförtidspensioneringens framtida anpassning till det reformeradeålderspensionssystemet skyndsamt kan avgöras. Arbetsgruppensförslag bör beredas vidare bl.a. i anslutning till Sjuk- ocharbetsskadeberedningens arbete.I propositionen anges att förtidspensioneringen inte bör liggainom den allmänna ålderspensioneringens ram, men frågan omförtidspensioneringen bör sammanföras med sjukförsäkringen elleradministrativt och finansieringsmässigt hanteras på annat sättbör beredas vidare.I motion Sf57 av m.fl. (nyd) yrkande 10begärs ett tillkännagivande om att efter endastpension i form av ålderspension skall kunna förekomma.Utskottet delar regeringens bedömning att förtidspension skallkunna beviljas även efter , och utskottet avstyrkerbifall till motion Sf57 yrkande 10. Enligt vad som ovanredovisats är avsikten att delpension inte skall nybeviljasefter år 1999.Pensionssystemets finansiering m.m.Grundläggande principerDet reformerade ålderspensionssystemet föreslås i lagteknisktoch finansiellt hänseende bli ett fristående system avskilt frånandra socialförsäkringsgrenar. Detta innebär att övriga delar avnuvarande pensionssystem, förtidspensioneringen ochefterlevandepensioneringen liksom den garantipension som skallutgöra grundtryggheten i det reformerade systemet kommer attfinansieras på annat sätt än ålderspensionssystemet. I nuvarandesystem motsvarar kostnaderna för förtidspensioner ochefterlevandepensioner samt olika tilläggsförmåner tillfolkpensionerna ca 1/3 av de totala pensionskostnaderna. Dessakostnader liksom de fördelningspolitiska inslagen i det nyaålderspensionssystemet kommer fortsättningsvis att finansierasantingen över statsbudgeten med allmänna skattemedel eller inomramen för resp. försäkring. Även den nya garantipensionen kommeratt finansieras över statsbudgeten med allmänna skattemedel.Ålderspensionen i det reformerade pensionssystemet föreslås ipropositionen i sin helhet bli finansierad med enålderspensionsavgift på av samtliga inkomster som gerpensionsrätt. Denna avgiftsnivå är baserad på överväganden omatt systemet i fullfunktionsstadiet skall ge en visskompensationsnivå. Avsikten är att den föreslagna avgiftsnivånskall ligga fast och inte behöva ändras till följd avförändringar utanför pensionssystemets ram. En procentenhetföreslås tas ut som ny egenavgift fr.o.m , medanresterande del av den föreslagna ålderspensionsavgiften införsgenom att nuvarande folkpensions- och ATP-avgifter, förnärvarande tillhopa på det avgiftsgrundande underlaget,avvecklas.Huvuddelen av avgiftsintäkterna -- av avgiftsunderlaget-- skall användas till att betala utgående pensioner under sammaperiod. Överskott i fördelningssystemet skall fonderas iAP-fonden och underskott skall på motsvarande sätt finansierasur fonden. Återstoden av ålderspensionsavgiften, avavgiftsunderlaget, skall som framgår ovan fonderas i denindividuella premiereserven.Pensionsrätt föreslås som nämnts kunna intjänas efter för personer födda och senare.Ålderspensionsavgiften skall fullt ut belasta inkomster somdessa personer tjänar in efter nämnda ålder, vilket skallföranleda en motsvarande justering av den särskilda löneskatten.Avgiftsunderlaget för ålderspensionsavgiften skall utgöras avsamtliga inkomster som ger pensionsrätt, dvs. inkomster som inteöverstiger taket (7,5 basbelopp). Ett grundläggande villkor idet nya systemet är att det skall finnas ett fast samband mellanavgifter och den framtida pensionen. På socialförsäkrings- ochandra sociala förmåner som är pensionsgrundandeskall därför fortsättningsvis också erläggasålderspensionsavgifter. För att undvika ohanterligaadministrativa problem skall detta också gälla oberoende av ivilken omfattning den som uppbär ersättningen omfattas av detreformerade systemets intjänanderegler eller inte. För att fårätt periodisering av kostnaderna skall fullaålderspensionsavgifter också erläggas på de s.k. fiktivainkomsterna, på underlaget för sjukpenning ocharbetslöshetsersättning och på underlaget förrehabiliteringspenning liksom på underlaget för pensionsrätt förförtidspension, barnår och värnpliktstjänstgöring. Dessaavgifter skall helt belasta statsbudgeten eller resp.förmånssystem.Denna breddning av avgiftsunderlaget beräknas betyda att dettaökar med 25--. reduceras underlaget med 6--7 %till följd av att ålderspensionsavgift på inkomster över taketför pensionsrätten inte skall erläggas. Nettoeffekten blirenligt propositionen att avgiftsunderlaget enligt de föreslagnareglerna i det reformerade systemet blir ca 20--större änmed dagens regler. Konsekvenserna blir att pensionskostnadernaför sjukförsäkring, arbetslöshetsersättning, förtidspensionerm.m. som redan nu är pensionsgrundande tidigareläggs och blirsynliga i och med att rättigheterna tjänats in. I propositionenframhålls att detta inte skall medföra att det ersättningsbeloppsom den enskilde förmånstagaren får och som ger pensionsrättskall reduceras, med undantag för vad avser den föreslagnahöjningen av avgiftsuttaget . Avvecklingen avfolkpensions- och ATP-avgifterna ger enligt propositionenutrymme för en höjning av övriga socialavgifter som dock inte ärtillräcklig för att motsvara utgiftsökningen, varför reformen idetta avseende innebär en belastning på statsbudgeten.I nuvarande ATP-system betalas folkpensions- och ATP-avgifterpå alla arbetsinkomster i form av lön och aktivnäringsverksamhet. Kravet på samband mellan avgifter ochintjänande förmåner innebär att avgifter endast bör utgå påpensionsgrundande inkomster. På grund av tidigare principer föravgiftsuttaget föreslår regeringen dock att en arbetsgivaravgiftsom i storlek motsvarar halva ålderspensionsavgiften skall tasut på inkomstdelar över förmånstaket. Detta uttag som inte fårnågon motsvarighet i förmåner måste därför rubriceras som skattoch inte avgift, och intäkterna skall tillgodoräknasstatsbudgeten.Formerna för uttag av ålderspensionsavgiftPensionsarbetsgruppen har föreslagit att hälften avålderspensionsavgiften eller skall tas ut som enarbetsgivaravgift och hälften som en avdragsgill egenavgift sombetalas av den anställde. För att möjliggöra detta föreslogarbetsgruppen att av arbetsgivaravgiften successivt underen period av skulle växlas mot en motsvarandebruttolöneökning för att betala en höjning av egenavgifterna medmotsvarande procentsats. Tillsammans med den egenavgift på1 % som skall införas fr.o.m. skulleegenavgiften uppgå till . Till den delålderspensionsavgiften på de sociala förmånerna avser utbetaldersättning skulle ålderspensionsavgifter betalas på samma sättsom för lön, dvs. delas mellan resp. förmånssystem och denenskilde.I propositionen redovisas att ett antal remissinstanser avolika skäl ställt sig avvisande till uppdelningen mellanarbetsgivaravgift och egenavgift. Bl.a. har framförts attväxlingen leder till komplikationer i lönebildningen och att detåsyftade slutresultatet sannolikt inte uppnås. Många befarar attden höjning av bruttolönen som växlingen förutsätter inte kommeratt ske för alla löntagare. Flera remissinstanser har menat attom en avgiftsväxling skall genomföras bör detta ske vid ett endatillfälle. Några remissinstanser har också pekat påadministrativa kostnader till följd av en uppdelning avavgiften.Regeringen menar i likhet med Pensionsarbetsgruppen att detfinns starka principiella argument för att det allmännapensionsskyddet i högre grad än vad som är fallet finansieras av den enskilde genom direkta inbetalningar. Ettargument är att därigenom synliggörs kostnaderna för detinkomstskydd för ålderdomen som det offentliga pensionssystemetger. Även om dagens arbetsgivaravgifter finansieras ur dettillgängliga löneutrymmet, saknas en direkt och formell kopplingmellan förmånssystemen och avgiften. Sett ur den enskildeindividens perspektiv betalas socialförsäkringen avarbetsgivaren. Det reformerade pensionssystemet kommer ibetydligt högre grad än vad som är fallet att ha enförsäkringsmässig karaktär. Ålderspensionsavgiften kan, tillskillnad från folkpensions- och ATP-avgiften betraktas som enobligatorisk försäkringspremie i stället för en skatt. Med ettavgiftsuttag i form av en egenavgift inkluderasförmånsrelaterade avgifter i bruttolönen och individen kan blibättre medveten om de inkomster han faktiskt har och denfaktiska lön arbetsgivaren erlägger. Ett annat argument hängersamman med att avgifter inte skall tas ut på inkomstdelar överförmånstaket, eftersom dessa inte ger pensionsrätt. Enbegränsning av uttaget av en arbetsgivaravgift till att avseenbart delar av den enskildes inkomst är förenat med vissaadministrativa problem. Problem kan nämligen uppstå då någonunder har flera arbetsgivare eller då en person harinkomster både av anställning och aktiv näringsverksamhet.Enligt propositionen uppkommer inte dessa problem medegenavgifter och en begränsning av avgiftsuttaget till inkomsterunder taket underlättas om avgiften tas ut som egenavgift. Genomförslaget om en särskild arbetsgivaravgift på över taketsom tillfaller statsbudgeten och som storleksmässigtsammanfaller med arbetsgivarens ålderspensionsavgift undviksockså administrativa problem med att debiteraarbetsgivaravgifter enbart på delar av den enskildes inkomster.Regeringen anför att en utgångspunkt vid utformningen avavgiftsuttaget måste vara att avgiftsväxlingen blir neutral vadavser kostnader för arbetsgivaren och nettolönen för denenskilde. Därvid erinras om att pensionsarbetsgruppenunderstrukit att neutralitet innebär att bruttolönen för varjeenskild anställd måste höjas med ett belopp motsvarandeegenavgiften och att det inte räcker med att den genomsnittligalöneökningen innebär en kompensation. hararbetsgruppen konstaterat att det på politisk väg inte går attföreskriva för arbetsmarknadens parter att säkerställa enneutral växling.Regeringen anser att det finns starka argument som talar föratt ålderspensioneringen till en icke obetydlig del finansierasmed egenavgifter och att den tudelning som arbetsgruppenföreslagit kan utgöra en lämplig kompromiss. Å andra sidan börden kritik en rad remissinstanser riktat mot förslaget tillväxling beaktas. Om en växling skall vinna förståelse måste denvara neutral sett ur den enskilde individens perspektiv. Ipropositionen framhålls att representanter för arbetsgivarna harförklarat sig beredda att bidra till en uppgörelse som innebäratt alla löntagare ges kompensation för egenavgiften. Samtidigtkan regeringen konstatera att det bland de fackligaorganisationerna finns en utbredd tveksamhet både tillegenavgifter som finansieringskälla och till växlingen frånarbetsgivaravgift.Regeringen uppger att den även tagit intryck av påpekandenaatt det kan finnas svårigheter att rent tekniskt iförhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter åstadkomma enlönerevidering som leder till att avgiftsväxlingen blir neutral.Det framgår även av Pensionsarbetsgruppens betänkande attavgiftsväxlingen är förenad med komplikationer som främst hängersamman med att kompensationen för avgiftsväxlingen höjerbruttolönen som i sin tur utgör underlag för förmåner ochavgifter inom ålderspensionssystemet och i andra system. Detkrävs därför enligt arbetsgruppen en rad justeringar av bådeavgifter och förmånsnivåer. Exempelvis kanålderspensionsavgiften inte uppgå till , utan måstejusteras med hänsyn till att bruttolönen höjts. Dekomplikationer som arbetsgruppen själv och senareremissinstanserna pekat på gör att regeringen intelämnar förslag om höjning av egenavgiften inomålderspensionssystemet . Formerna för uttag avålderspensionsavgift kan även behöva prövas tillsammans medfrågan om finansieringen av sjuk- och arbetsskadeförsäkringenoch förtidspensioneringen, och även inom dessa områden kanenligt regeringen frågan om avgiftens utformning bli aktuell.Enligt propositionen skall frågan om hurålderspensionsavgiften slutligen skall tas ut beredas vidareefter samråd mellan arbetsmarknadens parter. Därvid skalldiskuteras arbetsgruppens förslag till växling frånarbetsgivaravgift till egenavgift, och formerna föravgiftsuttaget vägas mot det samlade finansieringsbehovet försjuk- och arbetsskadeförsäkringen, förtidspensionssystemet ochålderspensionssystemet. Om tillräckliga garantier för en brutto-löneökning för den enskilde individen inte ges bör detreformerade ålderspensionssystemet -- frånsett egenavgiften om -- finansieras med arbetsgivaravgifter som tasut upp till förmånstaket. Hur i så fall en begränsning avuttaget till inkomster upp till förmånstaket administrativtskall genomföras måste ytterligare beredas, liksom hurålderspensionsavgifter i form av arbetsgivaravgift kansynliggöras för den enskilde genom uppgifter på lönebesked ochvid taxering.Regeringen anför vidare att i det fall den fortsattaberedningen inte leder till förslag om förändringar som kanvinna enighet hos de partier som står bakom uppgörelsen om ettreformerat pensionssystem skall arbetsgruppens förslag omväxling mellan arbetsgivaravgifter och egenavgifter ligga tillgrund för kommande beslut. En eventuell avgiftsväxling bör dockske och då på sådant sätt att den hålls isärfrån sedvanliga löneförhandlingar.På inkomster från aktiv näringsverksamhet skall enligtförslaget -- liksom från andra arbetsinkomster -- utgå enålderspensionsavgift på . Vidare skall en skatt på 9,25 %utgå på inkomster över taket på samma sätt som förlöneinkomster. För den som uppbär inkomster från bådeanställning och aktiv näringsverksamhet är det på densammanlagda inkomsten som takreglerna skall tillämpas.Tudelningen av avgifterna skall gälla oberoende av om detgenomförs någon växling mellan arbetsgivaravgift och egenavgiftför anställda.Enligt regeringens bedömning talar förenklingsskäl för attsamma nivå på ålderspensionsavgiften tas ut även för dem som fårsin pension beräknad i 20-delar och tillgodoräknas pensionsrättför fiktiva inkomster. Huruvida detta bör föranleda någonfinansiell reglering mellan ålderspensionssystemet ochstatsbudget eller andra socialförsäkringssystem får enligtpropositionen bli föremål för fortsatt beredning.Egenavgiften föreslås som nämnts bli avdragsgill. I annat falluppnås enligt regeringen inte neutralitet jämfört med omavgiften i stället tas ut som arbetsgivaravgift.Pensionsarbetsgruppens förslag innebar att egenavgiften skullefå dras av före fastställande av taxerad inkomst i motsats tilldagens egenavgifter som dras av från den taxerade inkomsten.Regeringen anser att i avdragshänseende bör samtligaförekommande egenavgifter behandlas lika. Frågan om denskattemässiga behandlingen av egenavgiften skall därför utredasvidare.I motion Sf57 av m.fl. (nyd) begärs iyrkande 6 ett tillkännagivande om att egenavgiften skall varaavdragsgill. Vidare begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande omatt avdragsrätten för privata pensionsförsäkringar skall varagenerösare och i yrkande 9 att avdragsrätten även skall gällaför make/maka.Som framgår ovan innebär regeringens förslag att egenavgiftenskall vara avdragsgill. Motionen i denna del är därför redantillgodosedd. Beträffande avdragsrätten för privatapensionsförsäkringar har skatteutskottet i denna del framhållitatt med de i propositionen föreslagna pensionsnivåerna får deavdragsregler som gäller tills vidare anses rimliga. I deframtida övervägandena rörande avdragsfrågor för makar bör manbl.a. beakta att reglerna behållit sin nuvarande utformning medtanke på de principer som gäller i fråga om individuellbeskattning av makar. Enligt skatteutskottets mening kan detinte anses aktuellt att ompröva reglerna i detta sammanhang.Skatteutskottet avstyrker bifall till yrkandena 6, 8 och 9 imotion Sf57, och socialförsäkringsutskottet föreslår attriksdagen följer skatteutskottets förslag.Såväl skatteutskottet som finansutskottet har särskilt tagitupp problem med en avgiftsväxling. anför attavgiftsväxlingen kommer att medföra att underlaget för olikaavgifter kommer att öka. Detta gäller inte endast i fråga omarbetstagarnas egenavgifter till det nya pensionssystemet ochtill sjukpenning och arbetslöshetsförsäkring utan också ifråga om kommunala avgifter till daghem och andra liknandeutgifter om de beräknas med hänsyn till bruttolöner. Andraexempel är att skadeersättningar av olika slag för förloradarbetsinkomst i förfluten tid blir mindre värda om de interäknas upp med hänsyn till den nya egenavgiften. Utskottet utgårfrån att den arbetsordning som kommer att tillämpas innebär attsådana och liknande frågor löses på ett sätt som innebär attnettoinkomsten inte i enskilda fall minskar på grund av den nyaordningen för avgiftsuttaget, innan slutlig ställning tas tillfrågan om avgiftsväxlingen kan genomföras. Om resultatet av deöverläggningar som skall genomföras med berörda parter blir attavgiftsväxlingen inte kommer att genomföras, måste man enligtutskottets mening enas om praktiskt lämpliga lösningar på deproblem som uppstår, t.ex. det halverade avgiftsuttaget förinkomster över taket för pensionsgrundande inkomster.Finansutskottet betonar vikten av att växlingen kanåstadkommas på ett sådant sätt att den blir neutral ur denenskilde individens perspektiv. erinrar liksomskatteutskottet om att avgiftsväxlingen kommer att påverkabruttolönerna, vilka i sin tur utgör underlag för att fastställavissa inkomstrelaterade förmåner och avgifter. Utskottet utgårfrån att dessa konsekvenser beaktas vid den slutligautformningen av förslagen. Med tanke på de nämnda konsekvensernadelar utskottet regeringens uppfattning att avgiftsväxlingen börske i ett steg för hela arbetsmarknaden ochatt den bör hållas isär från sedvanliga löneförhandlingar.Socialförsäkringsutskottet kan för sin del instämma i denämnda synpunkterna. En generell höjning av hela löneunderlagetmed (eller den justerade avgift som uppkommer) får storaåterverkningar på statens utgifter för socialförsäkringen ocharbetslöshetsförsäkringen. Den får även återverkan på utgifternaför avtalsförsäkringarna vars förmåns- och avgiftsunderlag ocksåhöjs. Även om växlingen av ålderspensionsavgiften mellanarbetsgivarna och löntagarna skall bli neutral dem emellan fårett höjt löneunderlag återverkan för dem påsocialavgiftsunderlaget och höjer kostnaderna den vägen. Somframgår av propositionen medför detta att ålderspensionsavgifteninte kan vara utan ett lägre procenttal. De finansiellakonsekvenserna begränsar sig emellertid inte enbart till denämnda utan får som skatte- och finansutskotten pekat på ävenkonsekvenser på andra förmåner och avgifter. Sålunda berörs inteenbart arbetsgivare och arbetstagare utan även de som uppbärolika slags skade- och andra ersättningar som fastställts medhänsyn till tidigare lön. Dessa ersättningar kan utges såvälfrån staten, t.ex. delpension och livränta frånarbetsskadeförsäkringen, som från försäkringsbolag ellerenskilda. Skatte- och finansutskottet har också påpekat andrastatliga och kommunala förmåner och avgifter som beräknasutifrån inkomsten och listan kan göras längre. Ett särskiltproblem är att många av dessa förmåner eller avgifter ocksåberör personer som inte har del i avgiftsväxlingen, t. ex.studerande, pensionärer och egenföretagare. Detta försvårarmöjligheterna att finna ett generellt inkomstbegrepp somgaranterar likabehandling av medborgarna. Den kommunalaskattesatsen skiftar också, medan den statliga företagsskattenär enhetlig, varför en full neutralitet aldrig kan uppnås.Argumenten för att ta ut en del av kostnaderna förålderspensionssystemet som egenavgifter är främst att görakostnaderna synliga för den enskilde och åskådliggöra sambandetmellan förmåner och avgifter. menaremellertid att man redan i viss mån genomålderspensionssystemets konstruktion uppnått dessa mål. I ettavgiftsbestämt system, där den enskildes pensionsrätt förutsättsvara totalfinansierad genom faktiska avgiftsinbetalningar,antingen från honom själv, arbetsgivaren eller -- när det gällerde fördelningspolitiska inslagen -- från staten kaninformationen om vad pensionsrätten kostar väl tillgodoses.Summan av pensionsrätterna skall -- i varje fall teoretiskt --överensstämma med avgiftssumman. Kostnaderna kan göras synligagenom att man på det årliga beskedet om pensionsrätt talar omvilken del som hänför sig till arbete och som betalats avarbetsgivaren och vilken del som hänför sig tillsocialförsäkringsersättningar, barnår m.m. Arbetsgivaren kanockså på lönebeskedet ange hur mycket han preliminärt erlägger iålderspensionsavgift.Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om de speciellaproblem som uppstår genom att egenavgiften är avdragsgill ochsom accentueras ju högre egenavgift som tas ut.