bet · GH01KU28 · 1994-06-03 00:00:00 — Däremot har utskottet beslutat att medgeundantag från niomånadersregeln såvitt gäller de förslag omutvidgade konfiskeringsmöjligheter och särskild rättsverkan ifråga om av barnpornografibrott som redovisas i detföljande.Utvidgade konfiskeringsmöjligheterNär en tryckt skrift eller en film (med film inbegrips i detföljande även videogram) utgör missbruk av tryck- elleryttrandefriheten och innefattar brott enligttryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen medgerde båda grundlagarna att det vidtas tvångsåtgärder motframställningen. Enligt 7 kap. 7 § tryckfrihetsförordningen och5 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen får framställningenkonfiskeras. Konfiskering innebär att alla exemplar som äravsedda att spridas skall förstöras och material som kananvändas uteslutande för tryckningen av just den skriften ellersärskilt för framställande av filmen skall göras obrukbart föratt hindra missbruk.För konfiskering krävs alltså att framställningen innefattartryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott och att skriften ellerfilmen är utgiven. Men det krävs inte att någon faktiskt kandömas till ansvar för brottet (9 kap. 5 §tryckfrihetsförordningen och 7 kap. 2 §yttrandefrihetsgrundlagen).Om det finns anledning att tro att en skrift eller en film fårkonfiskeras på grund av tryckfrihets- elleryttrandefrihetsbrott, får den tas i beslag. Det som tas i beslagär den upplaga som är avsedd för spridning, i syfte att hindravidare spridning av skriften eller filmen. Eftersom konfiskeringendast får ske på grund av att innehållet utgör brott motgrundlagarna, kan beslag omfatta endast skrifter och filmer somär att anse som utgivna. Redan spridda exemplar får dock intetas i beslag i konfiskeringssyfte.Om något exemplar som redan har spritts kan ha betydelse vidutredning om brott enligt tryckfrihetsförordningen elleryttrandefrihetsgrundlagen, får dock utredningsbeslag göras påett sådant exemplar hos vilken innehavare som helst (10 kap.14 § tryckfrihetsförordningen). Ett utredningsbeslag av ettvideogram skall hävas när t.ex. en rättegång mot en utgivare haravslutats, om inte videogrammet förklaras konfiskerat. Detbeslagtagna skall då återlämnas till den som innehade det.MotionenI motion 1993/94:K445 yrkande 5 av m.fl.(s, m, fp, c, kds, nyd, v, -) förespråkas regler som innebär attdomstol kan förordna om konfiskering av i beslag tagnabarnpornografiska foton, filmer, videogram eller disketter.Konstitutionsutskottets bedömningI mål om tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott förekommerdet att tryckta skrifter eller filmer tas i beslag inte bara hosden som misstänks sprida barnpornografiskt material utan ocksåhos den som innehar material som kan antas härröra från denmisstänkte spridaren. Avsikten med beslaget hos innehavaren äratt säkra bevisning om att spridning skett och har inte sambandmed några misstankar om brott hos denne. När rättegången mot denifrågavarande spridaren har avslutats skall materialetåterställas till ägaren. Som Justitiekanslern har anfört i sittremissyttrande över departementspromemorian Ökat skydd för barnkan denna effekt av dagens regelsystem på goda grunder betraktassom stötande när det rör sig om barnpornografiskt material. Enlösning som Justitiekanslern har fört fram i det nämndaremissyttrandet är att utvidga konfiskeringsbestämmelserna i debåda grundlagarna till att avse även sådana exemplar av ettbarnpornografiskt alster som inte "är avsedda för spridning"utan där det är utrett endast att ett spritt exemplar innehas aven person. Avsikten är att exemplar som påträffas under enförundersökning om barnpornografibrott och som blir föremål förutredningsbeslag inte som skall behöva lämnas tillbakatill innehavaren om en spridare döms för brott beträffandeinnehållet i alstret.Det kan konstateras att ett förverkande, vilket konfiskeringutgör, utan att någon görs straffrättsligt ansvarig, inte ärfrämmande för det straffrättsliga sanktionssystemet. Ibrottsbalken finns sålunda bestämmelser som innebär att föremålsom på grund av sin särskilda beskaffenhet elleromständigheterna i övrigt kan komma till brottslig användningoch föremål som frambragts genom brott får förverkas (36 kap. 2och 3 §§). Det räcker att föremålet på grund av sin särskildabeskaffenhet kan komma till brottslig användning för att detskall kunna förverkas. I sammanhanget kan erinras om den ordningmed s.k. objektiv konfiskationstalan som finns i 9 kap. 5 §tryckfrihetsförordningen och 7 kap. 2 §yttrandefrihetsgrundlagen.Enligt är det angeläget att principenom censurförbud och andra skyddsregler som gäller förespridningen upprätthålls. Bestämmelser om utvidgadekonfiskeringsmöjligheter i de båda grundlagarna bör därför tasikte på skrifter och filmer som har spritts och som innefattarskildring av barn i pornografisk bild.Det förslag som regeringen remitterade till Lagrådet innebäratt konfiskering kan ske av barnpornografiskt material under denenda förutsättningen att det påträffas i samband med enförundersökning. Lagrådet har invänt mot förslaget och anförtatt om utgångspunkten tills vidare skall vara att envar har rättatt inneha barnpornografi för eget bruk, framstår det sommotsägelsefullt att denna rätt skall kunna sättas åt sidan, omdet slumpar sig så att innehavaren blir föremål förförundersökning. Lagrådet menar att det finns en logiskmotsättning mellan å ena sidan rätten för envar att innehabarnpornografiskt material för eget bruk och å andra sidanmöjligheten för de rättsvårdande myndigheterna att konfiskerasådant material i den mån innehavaren blir föremål förförundersökning. Denna motsättning blir enligt Lagrådet mindreuppenbar om det föreskrivs att förundersökningen, för att kunnaläggas till grund för konfiskering skall avse misstanke omsexualbrott eller brott mot allmän ordning som avser skildringari pornografisk bild eller av sexuella handlingar eller av våldeller tvång mot person (6 kap. och 16 kap. 10 a--12 §§brottsbalken).Konstitutionsutskottet kan konstatera att det även medLagrådets förslag kan bli slumpen som avgör huruvida enbarnpornografisk skildring blir föremål för konfiskering. Vidareinnebär Lagrådets förslag att barnpornografi som påträffas isamband med förundersökningar med anledning av misstankar ommord eller andra grova våldsbrott inte kan konfiskeras. Eftersomdet bakomliggande skälet till att utvidgadekonfiskeringsmöjligheter bör införas är att barnpornografiskaskildringar är förnedrande för barn och att fortsatt spridningav dem därför bör förhindras, anser attdet inte bör föreskrivas någon sådan begränsning som Lagrådethar förordat.Utanför tillämpningsområdet för bestämmelserna bör enligtkonstitutionsutskottets mening däremot falla sådana teckningar,animerade filmer och annat material som inte framträder somverklighetsbaserat. Det material som skall kunna bli föremål förkonfiskering bör således innefatta en skildring avverklighetstrogen karaktär.Vidare bör konfiskering inte få ske om innehavet med hänsyntill omständigheterna är försvarligt. En fråga är om den gärningsom begicks när en skrift eller en film gavs ut var försvarligskall få betydelse i detta sammanhang.Varje skildring av barn i pornografisk bild är inte straffbar.Undantag görs nämligen för det fall att gärningen med hänsyntill omständigheterna är försvarlig. Av motiven framgår attavgörande vid denna bedömning bör vara det syfte som liggerbakom framställningen och det sammanhang som den förekommer i(prop. 1978/79:179). Som exempel på fall där ett spridande kanvara försvarligt kan nämnas publicering som låter sig försvarasav hänsyn till konstnärliga intressen. Också som ett led i enallvarligt syftande nyhetsförmedling eller i vetenskapligaarbeten kan spridande av barnpornografiska skildringar i bildframstå som försvarligt. För att en sådan bedömning skall kommai fråga skall bilden dock ingå som ett naturligt och befogat ledi det sammanhang där den förekommer.Vad frågan nu gäller är alltså om konfiskering skall kunna skeav en barnpornografisk skildring som då den gjordes eller spredsbedömdes som försvarlig och därför var tillåten. Det bör förstframhållas att frågeställningen saknar aktualitet i de fall därdet tryck- eller yttrandefrihetsrättsliga ansvaret inte ärpreskriberat vilket är vanligt när det gäller barnpornografiskafilmer och videogram. I andra fall kan det hävdas att det fråninformationsfrihetssynpunkt aldrig bör vara möjligt attkonfiskera sådant som inte var brottsligt när det gavs ut. Meden sådan utgångspunkt skulle konfiskeringsbestämmelsernautformas så att de endast tar sikte på skildringar sominnefattar barnpornografibrott. En sådan lösning skulleemellertid kunna leda till att det skulle krävas en bedömning avde förhållanden som förelåg vid utgivningstillfället. Främst avdetta skäl bör frågan om skildringen var försvarlig inte fådirekt betydelse för bedömningen om innehavet är försvarligt.Bestämmelserna om konfiskering bör därför utformas så att de tarsikte på barnpornografiska skildringar. Konstitutionsutskottetvill emellertid framhålla att ett innehav av en skildring somnär den spreds utgjorde en försvarlig gärning, t.ex. med hänsyntill att den hade ett konstnärligt värde, i många fall bör kunnabedömas som försvarligt. Vid rättstillämpningen får det bli enuppgift i första hand för Justitiekanslern att särskilt beaktadet intresse av informationsfrihet som kan göra sig gällande idetta sammanhang (jfr den s.k. instruktionen i 1 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 5 §yttrandefrihetsgrundlagen).När det gäller barnpornografisk bild som inte faller under debåda grundlagarna kan som framgått förverkande ske . Detta gäller alltså trots att innehav av barnpornografiinte är kriminaliserat. En barnpornografisk bild som skildrar enverklig brottslig gärning av sexuell innebörd riktad mot ettbarn har vidare frambragts genom brott och om den påträffas hosannan än den som har framställt bilden, finns ofta anledningmisstänka att det tagits brottslig befattning med egendomen(spridningsbrottet). Med stöd av bestämmelser i 36 kap.brottsbalken och i lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fallvid förverkande m.m. finns det en möjlighet att ta ibeslag och i vanligt mål yrka förverkande av många sådanabarnpornografiska bilder som inte faller undertryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, även omtalan inte förs om ansvar eller talan riktas mot en okänd.Regleringen är emellertid inte heltäckande. Det kan förekommafall där förverkande inte kan ske med stöd av nu gällanderegler. Av samma skäl som beträffande den ökade möjligheten tillkonfiskering anser därför att det börinföras en möjlighet att förverka de bilder somverklighetstroget återger ett sexuellt övergrepp på ett barn.Nya bestämmelser om detta måste då införas. Detta kan lämpligenske genom en ny lag om förverkande av barnpornografi.Genom vad nu har anfört får syftet medmotion 1993/94:K445 yrkande 5 anses tillgodosett.Vissa övergångsfrågorDe nu förordade reglerna om konfiskering är att betrakta somen övergångslösning inför en kriminalisering av innehav medverkan från . val och senastvåren 1998 bör därför som vilande anta förslag om attupphäva de i båda grundlagarna infördareglerna om konfiskering. I samband därmed bör somvilande anta förslag om ändringar i båda grundlagarna medikraftträdande av innebörd att i fråga ominnehav av barnpornografi också skall gälla vad som ärföreskrivet i lag om särskild rättsverkan. valkan dessa vilande förslag antas slutligt. I samband därmed börriksdagen besluta om de ändringar i lagen (1991:1559) medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden som föranleds därav.Särskild rättsverkan i fråga om ekonomisk avbarnpornografibrottBakgrundI 5 kap. 6 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen finnsregler om särskild rättsverkan såvitt gäller brottet olagavåldsskildring. Bestämmelsen hänvisar till allmän lag, dvs. I det kapitlet finns regler om förverkande avegendom, företagsbot och annan särskild rättsverkan. Det är medstöd av sistnämnda bestämmelser som från brottet olagavåldsskildring kan neutraliseras. I grundlagsbestämmelsen nämnsinte barnpornografibrott. Yttrandefrihetsgrundlagens reglermedger således inte förverkande av det som hänför sig tillbarnpornografibrott. Inkomster från försäljning avbarnpornografi går således inte att komma åt på rättslig väg.Justitiekanslern har uppgett att i ett ärende som gällermisstanke om yttrandefrihetsbrotten barnpornografi och olagavåldsskildring har hos de personer som är inblandade ibrottsligheten påträffats stora penningbelopp. EnligtJustitiekanslern hade försäljningen av barnpornografi och olagavåldsskildring inbringat mycket stora inkomster under den tidverksamheten pågick. Ett visst belopp, , hade tagits ibeslag och sedermera belagts med kvarstad. Det synes enligtJustitiekanslern stå klart att betydande gjorts påbarnpornografibrottet.Inom upprättad promemoriaI den inom utskottet upprättade promemoriananförs att man kan komma till rätta med det angivna problemetgenom att bestämmelsen om särskild rättsverkan i 5 kap. 6 §första stycket yttrandefrihetsgrundlagen ändras så att den ocksåomfattar barnpornografibrott. I promemorian läggs fram förslagtill lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen i enlighet meddetta.Lagrådets yttrandeLagrådets yttrande innehåller ingen erinran mot lagförslaget.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet förordar att 5 kap. 6 §yttrandefrihetsgrundlagen ändras i enlighet med vad som föreslåsi promemorian.Några rättegångsfrågorKonstitutionsutskottet vill slutligen ta upp någrarättegångsfrågor när det gäller konfiskering enligt deföreslagna nya bestämmelserna.Mål som rör bestämmelser om ingripanden på grund av innehålleti tryckta skrifter och filmer handläggs i den för grundlagarnasärskilda rättegångsordningen som syftar till vidast möjligayttrande- och informationsfrihet. Eftersom barnpornografiinnefattande spridande av tryckta skrifter och filmer handläggsi denna ordning bör enligt även mål somrör konfiskering av tryckta skrifter och filmer enligt deföreslagna nya reglerna handläggas i samma ordning.Om forum för brottmål som handläggs som tryck- elleryttrandefrihetsmål finns bestämmelser i 7 kap. lagen (1991:1559)med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden. Utgångspunkten förforumreglerna är att anknytningspunkten bör vara där dentilltalade har sitt hemvist. Avgörande för var tryckfrihets-eller yttrandefrihetsmål skall tas upp är dock i fråga omperiodiska skrifter och om filmer den ort där skriften ellerfilmen utgavs. I sista hand skall den ort där skriften ellerfilmen anträffas vara avgörande för var målet skall tas upp. Motbakgrund härav anser att en ansökan omkonfiskering enligt de föreslagna nya reglerna bör tas upp vidden tryckfrihetsdomstol som är behörig att ta upp mål för denort där den tilltalade eller svaranden har sitt hemvist.För att undvika stora kostnader och andra olägenheter bör detemellertid föreskrivas om en möjlighet att väcka talan vid enoch samma tryckfrihetsdomstol om det är fråga om flera personeroch t.ex. den ene åtalas för yttrandefrihetsbrott på grund avinnehållet i filmen och den andre är svarande i mål omkonfiskering. Av samma skäl bör det föreskrivas om en möjlighetatt en domstol får ta upp flera mål även om enligt huvudregelntalan skall väckas vid skilda tingsrätter.Upprättade lagförslag med ikraftträdande den 1 januari 1995I enlighet med det anförda har, såvitt gäller åtgärder medverkan från , upprättats förslag till1. lag om ändring i tryckfrihetsförordningen,2. lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen,3. lag om förverkande av barnpornografi,4. lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagensområden.Lagförslagen har tagits in i bilaga 7.Författningskommentarer till lagförslagen med ikraftträdandeden 1 januari 1995Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen7 kap. 7 §I första stycket i denna paragraf anges att tryckt skrift fårkonfiskeras om den innefattar tryckfrihetsbrott. En trycktskrift kan innefatta tryckfrihetsbrott endast om den är utgivenpå sätt som anges i 1 kap. 6 §. I andra stycket anges vadkonfiskering innebär, nämligen att alla exemplar som är avseddaför spridning skall förstöras.I ett nytt tredje stycke föreskrivs en utvidgning avkonfiskeringsinstitutet till att gälla även redan spriddaexemplar. Den nya bestämmelsen gäller tryckta skrifter sominnefattar barnpornografi som är av verklighetstrogen karaktär.Sådana barnpornografiska bilder i tryckta skrifter som inteinnefattar en verklighetstrogen skildring skall alltså intekunna konfiskeras på den nya grunden. De flesta tecknade bilderkan därför antas komma att falla utanför den utvidgademöjligheten till konfiskering. Vidare skall det inte varamöjligt att på denna grund konfiskera bilder som utgör t.ex. ettför ögat synbart montage av andra bilder som uppenbart inteskildrar något verkligt. Förvanskade eller på annat sättkonstruerade bilder som kan uppfattas som en skildring urverkligheten skall dock kunna konfiskeras enligt den nyabestämmelsen. Bilden måste dock vara pornografisk på sätt somavses i 7 kap. 4 § 12 tryckfrihetsförordningen.Alla utgivna exemplar, dvs. även spridda exemplar sompåträffas hos t.ex. en enskild person får konfiskeras.Möjligheten till konfiskering föreligger även efter det att deteventuella brottet som begicks när skriften gavs ut harpreskriberats. Huruvida denna gärning var försvarlig eller intefår inte direkt betydelse för konfiskeringsfrågan. Ibestämmelsen anges nämligen inte att skildringen skall innefattabarnpornografibrott. Det sägs i stället att den måste innefattaen skildring av barn i pornografisk bild. Attinformationsfrihetsintresset skall beaktas i detta sammanhangberörs i den allmänna motiveringen på s. 38.För att markera att tvångsmedel inte skall utnyttjas endast isyfte att utreda om en enskild innehar barnpornografiska trycktaskrifter har som ytterligare förutsättning föreskrivits attexemplaren skall ha påträffats i samband med en förundersökning.9 kap. 5 §Paragrafen innehåller bestämmelser om konfiskering utansamband med att åtal väcks. I ett nytt andra styckeföreskrivs att Justitiekanslern får ansöka om en skriftskonfiskering med stöd av den nya lydelsen av 7 kap. 7 §. Tillskillnad mot vad som gäller enligt första stycket i förevarandeparagraf, förs talan här mot en annan person, nämligen den somägde, hade skriften i sin besittning eller på annat sättförfogade över den. Den parten blir således svarande i målet.Genom hänvisningen i 12 kap. 1 § till 9 kap. 5 § skall mål somrör konfiskering enligt 7 kap. 7 § tredje stycket handläggas somtryckfrihetsmål. skall alltså pröva om den tryckta skrifteninnefattar en barnpornografisk skildring och om den är avverklighetstrogen karaktär.10 kap. 1 §Genom en ny andra mening i första stycket medges attbeslag läggs även på sådan barnpornografisk tryckt skrift somavses i den nya lydelsen av 7 kap. 7 § och som påträffas isamband med sådan förundersökning som anges där. För att inte desärskilda reglerna om tid för åtals väckande och omverkställighet av beslag i 10 kap. skall bli tillämpliga,hänvisas till vad som i 10 kap. 14 § (i dess lydelse enligt bet.1993/94:KU25) föreskrivs om utredningsbeslag. Bestämmelsen omstraff för spridande av tryckt skrift som tagits i beslag(6 kap. 3 § andra stycket) bör inte vara tillämplig på beslagav nu avsett slag.12 kap. 14 §Genom en ändring i första stycket får den som är svarandei ett mål om konfiskering som handläggs i samma mål där enperson åtalats för att vara ansvarig för innehållet i skriften,stå tillbaka för den sistnämndes processhandlingar såsomhänskjutande av målet direkt till rättens avgörande ochuteslutning av jurymän. En tilltalads rätt går alltså här föreden mot vilken talan endast förs om konfiskering.Genom en ändring i andra stycket görs klart att, om talanförs endast om konfiskering på grund av den nya bestämmelsen i 7kap. 7 § tredje stycket, det inte är rätten som utesluterjurymännen, vilket är fallet vid ansökningsmål enligt 9 kap. 5 §första stycket. Enligt en ny andra mening i stycket skallbestämmelsen om att rätten utesluter jurymän dock gälla i de nyakonfiskeringsfallen, om någon svarandepart inte finns ellerstämning här i riket inte kan delges honom.Förslaget till lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen5 kap. 6 §I första meningen i första stycket i paragrafen anges att enfilm eller en ljudupptagning som innefattar ettyttrandefrihetsbrott får konfiskeras. Hänvisningen i andrameningen i första stycket till vad som är föreskrivet i lag omsärskild rättsverkan i övrigt utvidgas till att inte bara avsebrottet olaga våldsskildring utan också barnpornografibrott. Förolaga våldsskildring och barnpornografibrott kommer därmed attgälla samma regler om särskild rättsverkan. Det blir därigenommöjligt att t.ex. förverka vinningen från ettbarnpornografibrott.I ett nytt tredje stycke föreskrivs en utvidgning avkonfiskeringsinstitutet såvitt gäller filmer som innefattarbarnpornografi av verklighetstrogen karaktär. Den nyabestämmelsen innebär att även spridda exemplar kan konfiskeras.Att icke utgivna filmer inte kan konfiskeras framgår av 1 kap.10 § samt av att ingen ändring görs i bl.a. 1 kap. 3 § och 3kap. 8 §.Mål som rör konfiskering av barnpornografiska filmer enligtden nya bestämmelsen skall handläggas som yttrandefrihetsmål.Det framgår av 9 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen med de därgjorda hänvisningarna till 12 kap. tryckfrihetsförordningen.7 kap. 2 §I ett nytt andra stycke har införts en bestämmelse sommotsvaras av det föreslagna nya andra stycket i 9 kap. 5 §tryckfrihetsförordningen.Förslaget till lag om förverkande av barnpornografiEnligt lagen skall barnpornografiska skildringar som avses i16 kap. 10 a § som påträffas i samband medförundersökning förklaras förverkade, om skildringarna är avverklighetstrogen karaktär och det inte finns särskilda skäl motatt de förverkas.I fråga om beslag av sådana skildringar tillämpasbestämmelserna i rättegångsbalken.Alla barnpornografiska skildringar som påträffas skall dockinte förverkas. En sådan begränsning ligger redan i detförhållandet att förverkande enligt denna lag får ske endast avsådana skildringar som påträffas i samband med enförundersökning. Vidare skall förverkande inte ske om det finnssärskilda skäl som talar mot det. Ledning kan här hämtas i vadsom skall utgöra försvarlig gärning enligt 16 kap. 10 a §brottsbalken. Skildringar som innehas i t.ex. seriöstforskningssyfte torde man därför kunna underlåta att förverka.Kan skildringen förverkas enligt bestämmelserna i brottsbalkenskall förevarande lag inte tillämpas. För skildringar somomfattas av tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen gäller dessa grundlagars bestämmelserom konfiskering.Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden7 kap. 1 §I paragrafen har införts en hänvisning till den föreslagna nya7 kap. 3 a §.7 kap. 3 a §Paragrafen är ny.I den nya bestämmelsen föreskrivs att avgörande för varansökan skall göras enligt de föreslagna nya bestämmelserna omkonfiskering i 9 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen och 7 kap. 2§ yttrandefrihetsgrundlagen är den ort där svaranden har sitthemvist. Om det inte är känt var han har sitt hemvist eller omhan inte har hemvist här i landet skall bestämmelserna ikapitlets 2 och 3 §§ om forum i tryckfrihets- ochyttrandefrihetsmål gälla.7 kap. 7 a §Paragrafen är ny.Om det förekommer flera mål varav ett rör ansökan omkonfiskering enligt de föreslagna nya bestämmelserna i 9 kap. 5§ tryckfrihetsförordningen eller 7 kap. 2 §yttrandefrihetsgrundlagen, ges enligt förevarande paragraf enmöjlighet att ta upp samtliga mål vid en och samma domstol somär behörig att ta upp tryckfrihetsmål.