bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Om sådana villkor åsidosätts får tillståndetåterkallas.Med anledning av att bestämmelserna om utlänningsförbehåll i 17 kap.aktiebolagslagen (1975:1385) och lagen (1983:1034) om kontroll övertillverkningen av krigsmateriel m.m. skulle upphöra att gälla fr.o.m. den 1januari 1993, ändrade regeringen de då gällande villkoren förtillverkningstillstånden, varvid villkor gavs som gällde utlänningsförbehåll.Det regeringsbeslut av som omnämns iförsäljningsprospektet gällde och innebar att som villkorför bolagets tillstånd skulle fr.o.m. gälla att av rösterna för samtliga aktier i bolaget direkt ellerindirekt ägs av utländska rättssubjekt, vidare att inget utländskt rättssubjekt direkt eller indirekt äger så storandel av rösterna för samtliga aktier i bolaget att det har ett bestämmandeinflytande över bolaget samt slutligen att verkställande direktör samt minst halva antaletstyrelseledamöter, jämte suppleanter för dessa, skall vara svenska medborgareoch bosatta i till näringsministernUtskottet har till näringsministern skriftligen ställt två frågor.Den första frågan gällde huruvida någon i regeringen värderade risken för attpersoner i genom att delta i besluten om aktiernas fördelningskulle gynna sig själva via t.ex. ombud.På denna fråga har näringsministern svarat följande.Departementet har genom att till bolaget framföra två önskemål försökt attundvika att en sådan möjlighet skulle finnas. Dessa önskemål var att de avstyrelsen tillämpade principerna för fördelning skulle offentliggöras samt attett automatiskt tilldelningsförfarande som t.ex. lottning borde tillämpas vadgäller tilldelning till mindre institutioner och privatpersoner. Styrelsen togockså beslut i enlighet med detta.Enligt min uppfattning medförde detta att det inte var möjligt för enskildastyrelseledamöter att påverka fördelningen till privatpersoner eller mindreinstitutioner som t.ex. aktieförvaltande bolag.Vad gäller fördelningen till större institutioner skedde detta av styrelsenenligt de senare publicerade riktlinjerna och efter förslag av de deltagandebankerna. Detta gjorde det mycket svårt för en enskild styrelseledamot att avpersonliga skäl t.ex. gynna någon institution.Den andra frågan till näringsministern gällde hur stort det utländska ägandeti är . Enligt uppgift som näringsministern inhämtatfrån bolaget var 9,3 miljoner aktier registrerade hosutländska ägare eller förvaltare. Detta uppges motsvara av aktierna.Utskottets bedömningDet privatiseringsbemyndigande som gav regeringen i december 1991omfattade ett flertal olika företag. Försäljningen av statens aktier i skedde med stöd av detta bemyndigande. Utskottet har frånkonstitutionella utgångspunkter gått igenom de åtgärder som vidtagits avregeringen och näringsministern. Genomgången föranleder inte något uttalandefrån utskottets sida.Riksdagens revisorer har beslutat att granska regeringens privatisering avstatliga företag med särskild inriktning på utförsäljningen av . En redogörelse beräknas kunna lämnas under innevarande riksmöte.Utskottet utesluter inte att redogörelsen från revisorer kan geanledning för utskottet att återkomma i frågan om regeringens ochnäringsministerns handläggning av försäljningen av statens aktier i . Vissa frågor med anknytning till JAS-projektetInledningRiksdagen beslutade att flygvapnets Viggensystemskulle ersättas med ett JAS-system, vilket skulle innefatta ett flygplan somkunde utföra såväl jakt-, attack- som spaningsuppgifter. Den 30 juni 1982träffades mellan staten och den för ändamålet bildade () ett avtal varigenom staten beställde utveckling av ett grundflygplan, femprovflygplan och en första delserie om 30 flygplan. Avtalet innehöll vidare enoption på en andra delserie om 110 flygplan.IG JAS har tillverkat fem provflygplan. Det första provflygplanet havereradeden . Händelsen utreddes av . På uppdragav regeringen gjorde en utredning om haverietskonsekvenser. Någon särskild kommission tillsattes inte med anledning avhaveriet. Det första serieflygplanet (nr 39.101) byggdes om till provflygplan.Som första serieflygplan levererades flygplan 39.102 till flygvapnet den 8juni 1993. visades planet upp på den s.k. icentrala . På ca 270 meters höjd fick piloten svårigheter attmanövrera planet. Han tvingades överge planet som slog ned på straxöster om södra landfäste och fattade eld.Också händelsen undersöktes av Statens haverikommission.Kommissionen överlämnade en rapport över undersökningentill Chefen för flygvapnet.Efter regeringens bemyndigande tillkallades enkommission med uppdrag att granska . Kommissionen antog namnetJAS-kommissionen och överlämnade betänkandet (SOU 1993:119) JAS39 -- en granskning av JAS-projektet.Utskottet har till granskning tagit upp försvarsministerns roll och ansvarbeträffande händelsen . Granskningen i den delen föranleds aven granskningsanmälan . I anmälan anförs att vad sominträffade väcker frågan om försvarsministerns roll ochansvar i sammanhanget. För att bringa klarhet i detta börkonstitutionsutskottet enligt anmälan undersöka huruvida det iFörsvarsdepartementet har funnits kunskap eller misstankar om någonomständighet som har varit ägnad att ge anledning till tvekan omflyguppvisningen borde genomföras. Undersökningen bör också avseförsvarsministerns eventuella åtgärder eller visad passivitet. I anmälan anförsatt utskottet vidare bör följa och granska kommande åtgärder från regeringenssida.Utskottet har också granskat regeringens redovisning till åren1986--1988 av tekniska utveckling och orsaken till att någonsärskild kommission inte tillsattes efter det första haveriet den 2 februari1989. Granskningen i den delen föranleds av en granskningsanmälan den 7februari 1994. I anmälan hänvisas till uttalanden i avinnebörd att regeringens redovisning till av tekniskautveckling vad gäller styrsystemet inte varit helt tillfredsställande underåren 1986, 1987 och 1988. I anmälan anförs att börundersöka orsakerna till att redovisningen inte var tillfredsställande. Vidarebör enligt anmälan klarhet bringas i varför förslaget om en kommission intevann gehör efter det första JAS-haveriet år 1989.Från Statsrådsberedningen har inkommit en promemoria som upprättades inomFörsvarsdepartementet med anledning avgranskningsanmälningen . Statsrådsberedningen har vidareöverlämnat en promemoria som har upprättats inom Försvarsdepartementet den 28februari 1994 med anledning av granskningsanmälningen den 7 februari 1994.I granskningsärendet har upprättats en granskningspromemoria, bilaga A11.1. Granskningsanmälningarna och Försvarsdepartementets promemorior harbilagts granskningspromemorian.I granskningsärendet har utfrågningar ägt rum med generaldirektören generalmajoren , båda från , samtChefen för flygvapnet generallöjtnanten , bilaga B 2. Enutfrågning har vidare ägt rum med försvarsminister , bilagaB 4.Frågan om politiskt sammansatt kommission 1989BakgrundEn fråga i granskningen har gällt orsaken till varför någon politisktsammansatt kommission inte tillsattes efter haveriet med det förstaprovflygplanet den 2 februari 1989.Efter det nämnda haveriet ställde (vpk) i frågan tillförsvarsministern om denne var beredd att tillsätta en politiskt , som inte begränsade sig till att enbart diskutera utan ocksåta hänsyn till ekonomiska och andra tekniska förutsättningar för projektetsgenomförande (1988/89:441).Dåvarande försvarsminister besvarade frågan den 23 februari1989. Inledningsvis underströk han att projektet i enlighet med riksdagensbeslut följdes upp och kontrollerades med stor noggrannhet. Han konstateradeatt haveriet utreddes av . Vidare informerade han omatt regeringen hade uppdragit åt senast belysa vilka tekniska, tidsmässiga och ekonomiskakonsekvenser som haveriet medförde. Han uppgav att vid sammatidpunkt också skulle ha klarlagt ekonomiska frågor och övriga villkor införett eventuellt beslut om fortsättning. Regeringenhade vidare uppdragit åt att bevaka att statens kostnaderminimerades, om man valde att lägga ned projektet.Försvarsministern förklarade att han avsåg att fortlöpande på lämpligt sättinformera försvarsutskott och försvarskommitté om läget iprojektet. Med den uppläggning av det fortsatta arbetet som regeringen hadevalt menade han att projektet allsidigt skulle kunna belysas och bedömas. Hanansåg därför inte att en politiskt sammansatt kunde tillföraden fortsatta hanteringen av projektet något nytt.Försvarsminister framförde samma uppfattningi ett frågesvar med anledning av en ny fråga av (vpk) om opartisk granskning av (1989/90:41).Försvarsdepartementets inställningI Försvarsdepartementets promemoria anförs att det intefinns något ytterligare material som behandlar frågan om tillsättande av ensärskild kommission utöver vad som anfördes i de nämnda frågesvaren.Utskottets bedömningSom framgår av det föregående har dåvarande försvarsminister iriksdagen angett orsaken till varför någon politiskt sammansatt kommission intetillsattes efter det första haveriet. Granskningen i denna del föranleder ejnågot uttalande av utskottet.Redovisningen till åren 1986--1988 av tekniskautvecklingBakgrundGranskningen har även avsett regeringens redovisning till åren1986--1988 av tekniska utveckling.Riksdagen beslutade om riktlinjer för utveckling och anskaffningav JAS-systemet. Enligt dessa skall regeringen orientera omläget inom (prop. 1981/82:102 bil. 2, bet. FöU 1981/82:18, rskr.1981/82:274).Regeringen beslutade vad som skulle gälla i fråga om styrningoch kontroll av projektet. I beslutet anges vilken rapportering som , Chefen för flygvapnet och Överbefälhavaren skulle göra tillregeringen. Regeringsbeslutet innebär att en projektvärdering skall göras varartonde månad och att Chefen för flygvapnet därefter i samråd med till regeringen skall rapportera projektläget skriftligen. Avrapporteringen skall framgå uppnådda tekniska resultat (verifieringsläge), beslutade viktiga ändringar, aktuella problemområden, redovisning av kostnadsläge och medelsförbrukning, planerad verksamhet i relation till ekonomiska ram, viktiga händelser under kommande projektvärderingsperiod, översikt över kommande val av underleverantörer, aktuella tidsplaner, bedömning av projektets realiserbarhet.Enligt beslutet skall Överbefälhavaren till regeringen den 15oktober ge in en sammanfattande redovisning av JAS-systemets utveckling.Redovisningen skall utgöra underlag för regeringens information till riksdageni budgetpropositionen.Slutligen åligger det Chefen för flygvapnet och attomgående anmäla för regeringen om projektet inte utvecklas i enlighet medstatsmakternas och Överbefälhavarens intentioner.Det underlag som lämnas till regeringen i samband medprojektvärderingstillfällena består av rapporter från , Chefen för flygvapnet och Överbefälhavaren. Materielverketsrapport gäller hur projektet utvecklas och utformas på grundval av rapporteringfrån IG JAS och egen teknisk och ekonomisk uppföljning och analys. Chefen förflygvapnet fogar till egna bedömningar i fråga omteknik, ekonomi, beväpning, angränsande system och hotbild. Överbefälhavarensrapport innehåller en operativ, ekonomisk och planeringsmässig bedömning.Regeringens redovisning till år 1986I regeringens redovisning till (prop. 1985/86:100bil. 6) återgavs allmänna bedömningar av hur projektetfortskred. Vissa uppgifter lämnades om skrov och motor. Det anfördes attflygplanets digitala styrsystem representerade ett stort utvecklingssteg menatt det inom styrsystemet dock fortfarande fanns tekniska problem som kundeleda till ytterligare förseningar.I propositionen konstaterades att projektet i allt väsentligt utveckladesenligt planerna. Förseningar och tekniska problem var enligt samtligamyndigheter inte särskilt oroande i detta skede av projektet. Försvarsministernförutsatte dock att berörda myndigheter och industrier vidtog de åtgärder somkrävdes för att den i grundbeslutet avsedda tekniska nivån och den avtaladetiden för leverans av operativt användbara flygplan skulle nås.Försvarsministern förklarade att han fortsatt noga skulle följa projektetsutveckling i dessa avseenden.Regeringens redovisning till år 1987I regeringens redovisning till (prop. 1986/87:95)redovisades myndigheternas allmänna bedömning av projektets tekniskautveckling. På grundval av underlag lämnades uppgifter ommotorn och styrsystemet.I propositionen konstaterades att projektet i tekniska avseenden utveckladesmot den avsedda nivån. Det hade inte framkommit något under utvecklingen somvisade att den tekniska nivån i grundbeslutet inte skulle uppnås. Utvecklingengick dock långsammare än vad grundbeslutet förutsatte. Det var för tidsplanenoroande att förseningen framför allt av styrsystemet och motorn ökat under detsenaste året, trots att större resurser satts in av myndigheter och avindustrin. De uppkomna förseningarna angavs ha medfört attutprovningsprogrammet hade blivit mer tidspressat. Förseningar fanns också ivapenprogrammet, vilket även skulle komma att påverka utprovningsprogrammet.Flygutprovningen kunde bl.a. därför komma att ta än planerat.Försvarsministern anförde att tiden för leverans av operativt användbaraflygplan kunde komma att förskjutas. Ytterligare åtgärder måste enligt hansmening vidtas av berörda industrier i samverkan med myndigheterna för attsäkerställa att serieleveranserna kan ske enligt . Han förklaradeatt han noga skulle komma att följa projektets utveckling i dessa avseenden.Regeringens redovisning till år 1988I regeringens redovisning till (prop. 1987/88:100bil. 6) återgavs myndigheternas uttalanden att flygplanets specificeradetekniska prestanda i allt väsentligt bedömdes kunna uppnås i serieflygplanen.Förseningen och dess konsekvenser redovisades. Förseningen angavs främst beropå återstående arbete med styrsystemet, där större delen av ett omfattandeverifieringsprogram återstod innan flygutprovningen kunde börja. Vissa problemangavs också återstå att lösa när det gällde motorn.I propositionen konstaterades att projektet i tekniska avseenden utveckladesmot den avsedda nivån. Det uppgavs inte ha framkommit något under utvecklingensom visade att specificerade prestanda i stort inte skulle kunna uppnås.Emellertid anfördes vidare att de sedan föregående år ökade resurserna för attåterta förseningarna inte hade gett förväntat resultat. Försvarsministernkonstaterade att industrin inom väsentliga områden hade underskattatarbetsvolymen för projektet vilket medfört ökade kostnader för IG JAS. Vidareanfördes att ett mycket pressat utprovningsprogram skulle genomföras fram tilldess serieleveranserna enligt kontraktet skulle börja. Tidpunkten för leveransav operativt användbara flygplan kunde enligt försvarsministern komma attförskjutas och då i så fall försena tidpunkten för krigsorganisationen avJAS-divisioner. Försvarsministern ville bestämt understryka att industrin isamverkan med myndigheterna måste pröva varje möjlig åtgärd för att förhindraytterligare förseningar och så långt som möjligt återta förlorad tid.JAS-kommissionens uttalanden om regeringens redovisning åren 1986--1988När det gäller rapporteringen av projektets tekniska utveckling noterarJAS-kommissionen att vid projektvärderingstillfällenaföre det första haveriet med successivt allt skarpare formuleringar uttryckteoro för de allvarliga bristerna i utvecklingen av flygplanets styrsystem.Samtidigt kan enligt kommissionen dock konstateras att samladebedömning -- med mindre nyanser i formuleringarna -- har varitatt projektspecifikationens krav avseende egenskaper och prestanda i stortskulle kunna uppfyllas. Kommissionen anför att detta får uppfattas så attMaterielverket bedömde att styrsystemet skulle komma att lösas på etttillfredsställande sätt.Kommissionen anför att i regeringens redovisning till av dentekniska utvecklingen bedömdes att flygplanets specificerade tekniskaprestanda i allt väsentligt skulle kunna uppnås. Problem med styrsystemetomnämndes enligt kommissionen som orsak till förseningar i projektet.Kommissionen anser att regeringen i sin redovisning , 1987 och1988 tydligare borde ha orienterat om de allvarliga problem somenligt uppfattning fanns när det gäller utvecklingen avstyrsystemet. bör enligt kommissionen framhållas att myndigheternabedömde att specificerade prestanda skulle kunna nås, vilket kan ha medverkattill att regeringen inte uppfattat problemen med styrsystemet som särskiltallvarliga och heller därför inte förmedlat dem till . Kommissionenanser emellertid sammanfattningsvis att regeringens redovisning till riksdagenav projektets tekniska utveckling inte varit helt tillfredsställande underdessa år.Försvarsdepartementets inställningI Försvarsdepartementets promemoria anförs att detmaterial som regeringen hade tillgång till var fylligare och mer omfattande änden därpå grundade redovisningen till . Departementet anges på dennapunkt inte ha någon annan bild än den som redovisas av kommissionen.Utskottets bedömningUtskottet finner på grundval av det nu redovisade materialet inte anledningatt göra något uttalande.Regleringen av militära flygplans luftvärdighet m.m.Delegation av föreskriftsrättAv bestämmelserna i 8 kap. regeringsformen om lagar och andra föreskrifterframgår att endast och regeringen har behörighet att direkt på grundav regeringsformen besluta föreskrifter. För att en myndighet under regeringenskall få meddela föreskrifter fordras alltid ett bemyndigande från regeringen.Ett sådant bemyndigande förutsätter i vissa fall medgivande. För attett bemyndigande skall anses föreligga krävs i princip att det tydligt framgåratt det är fråga om ett uppdrag att meddela föreskrifter. Att en myndighet hartillsyn över ett visst område, leder eller främjar en viss verksamhet ellerförverkligar angivna mål kan däremot inte anses innefatta bemyndigande attmeddela föreskrifter. Regeringsformen medger inte att en myndighet delegerarrätt att meddela föreskrifter vidare eller över huvud taget ger behörighet åtnågon utanför myndigheten att meddela föreskrifter. Det innebär att enmyndighet inte kan ge någon annan myndighet i uppdrag att meddela föreskrifterpå ett visst område. En myndighet kan inte heller ge någon annan behörighet attgenerellt bestämma de närmare villkoren för att ett krav som myndigheten harställt upp i sin författning skall anses uppfyllt. nämnda frågor berörsnärmare i i författningsskrivning (Ds 1992:112).Enligt 15 kap. 1 § andra stycket luftfartslagen (1957:166) meddelarregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreskrifter för denmilitära luftfarten i närmare angivna ämnen, däribland luftvärdighet.Regeringen har utnyttjat bemyndigandet genom föreskrifter i 134 §luftfartsförordningen (1986:171). Enligt vad som föreskrivs där gäller intevissa närmare angivna bestämmelser i luftfartslagen och luftfartsförordningen ifråga om luftfartyg som byggs här i riket för militärt bruk eller med dethuvudsakliga syftet att erfarenheter skall vinnas av tillverkning av militäraluftfartyg. Enligt paragrafen meddelar Chefen för flygvapnet nödvändigaföreskrifter i dessa avseenden.Enligt bilaga 4 till förordningen (1983:276) om verksamheten inomförsvarsmakten får Chefen för flygvapnet meddela föreskrifter för övrigamyndigheter inom försvarsmakten i frågor om militär luftfart.Chefen för flygvapnet har meddelat föreskrifter omluftvärdighet för militära luftfartyg (FFS 1991:11).Militär flygmateriel skall vid användning vara luftvärdig och haluftvärdighetsgodkännande (3 §) som utfärdas för varje luftfartyg genomFörsvarets materielverks försorg (4 §). För luftfartyg som utnyttjas förutprovning (t.ex. provflygplan eller serieflygplan försedda medprovinstallation) utgörs luftvärdighetsgodkännande av ett tidsbegränsatflygutprovningstillstånd (5 §).För serieutförande av luftfartyg utgörs luftvärdighetsgodkännande av ettluftvärdighetsbevis. Detta skall vara grundat på ett typgranskningsbevis förluftfartygstypen eller versionen utfärdat av . Av dettaskall det detaljerade utförandet av typen eller versionen framgå. Förluftfartyg där typgranskningsbevis ännu ej utfärdats skall 5 § tillämpas (6 §)har enligt 8 § ansvaret för övervakning av militärflygmateriels luftvärdighet och för godkännande av underhålls- ochanvändarföreskrifter.I 11--13 och 16 §§ överlåts rätten att meddela föreskrifter till . I 11 § föreskrivs sålunda att ansvarar för och fårutfärda föreskrifter för hur luftvärdighetskraven skall uppfyllas för militärflygmateriel. Vidare skall enligt 12 § för militär flygmateriel teknisk statusfortlöpande dokumenteras i enlighet med av fastställdaföreskrifter. I 13 § föreskrivs att ansvarar för och får utfärdaföreskrifter för hur luftvärdighetspåverkande markmateriel skall konstrueras,byggas, verifieras, utrustas, ändras och underhållas för att vara kvalificeradför att användas tillsammans med flygmateriel. Enligt 16 § skall arbete påmilitär flygmateriel ske enligt föreskrifter eller enligt avMaterielverket accepterade föreskrifter.Flygvapenchefen har inför utskottet anfört att han för mellan ett eller tvåår sedan blev uppmärksammad på att han saknade stöd för att delegeraföreskriftsrätt till och att han inte har diskuteratsaken med Försvarsdepartementet. Enligt hans uppfattning har alla berördauppfattat föreskrifter som gällande. Den formella bristen skallnu rättas till.Luftvärdighetsprövningen av flygplan 39.102På grund av förseningen av utvecklingsarbetet var det inte möjligt att typgodkänna det första serieflygplanet, dvs.flygplan 39.102. I stället utfärdades ett interimistiskt typgranskningsbevis,ett s.k. typgranskningsbevis för viss seriestatus.Motivet för myndigheten att välja denna form av godkännande var enligtJAS-kommissionen att myndigheterna önskade leverans av ett flygplan som kundeanvändas för att samla in erfarenheter från flygning inormala förbandsformer. För att säkerställa en god introduktion avflygplanstypen placerades flygplanet vid iLinköping, som för detta flygplan skulle tillämpa samma rutiner som för ettprovflygplan.Materielverkets sammanfattande värdering av 39.102 var följande:Genomförd typgranskning, reglering av samtliga typanmärkningar samtgodkännande av Systemrapport 01; Komplett flygplan, med underliggandesystemrapporter för ingående delsystem, har visat att JAS 39A med seriestatus93-1:1 fyller kraven på luftvärdighet och funktionsinnehåll för inledandeomskolning i flygvapnet.JAS-kommissionens uttalandenJAS-kommissionen uppmärksammade frågan om den ansvarsfördelning som tillämpasmellan Chefen för flygvapnet och vid prövningen avJAS-flygplanets luftvärdighet. Kommissionen konstaterar till en början att denansvarsfördelning som tillämpats i detta fall är den som tillämpas för allamilitära luftfartyg i . Det innebär att den uppgift och de befogenheteri fråga om militära luftfartygs luftvärdighet, som Chefen för flygvapnettilldelats genom luftfartsförordningen och verksamhetsförordningen, av dennedelegerats till . Kommissionen konstaterar attförfattningsmässigt stöd saknas för sådan delegation mellan myndigheter.Kommissionen anför att en myndighet nämligen inte utan bemyndigande avregeringen till en annan myndighet kan överföra det ansvar och den befogenhetregeringen har gett den. För att skall få meddelaföreskrifter i fråga om luftvärdighet för militära luftfartyg krävs sålundaenligt kommissionen att regeringen bemyndigar verket att göra det. Kommissionenkonstaterar att detta inte har skett.Kommissionen anför att behörighetsproblemet kan lösas på olika sätt. Enmöjlighet är att regeringen ger i uppgift att ansvaraför luftvärdigheten hos militära luftfartyg och bemyndigar attmeddela de föreskrifter som behövs. En annan möjlighet enligt kommissionen äratt den tekniska kompetens som behövs för att Chefen för flygvapnet reelltskall kunna lösa denna uppgift överförs från tillChefen för flygvapnet. En tredje möjlighet som kommissionen anger är behåller den sakliga kompetensen men att Chefen förflygvapnet får fatta de formella besluten om föreskrifter.Kommissionen pekar i sammanhanget på att försvarets myndigheter förnärvarande håller på att omstruktureras (prop. 1991/92:102, bet. 1991/92:FöU12,rskr. 1991/92:337).