bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — måste i EUäven verka för att ett nytänkande kommer till stånd avseendeEU:s skuldpolitik, främst beträffande det enligt motionärernahårt kritiserade stödet till strukturanpassning i u-länderna.Dessa synpunkter bör -- om det blir ett klart ja ifolkomröstningen -- som sin mening ge regeringen till känna(yrkande 8).Som också framgår av propositionen skall gemenskapensbiståndspolitik, enligt , ha som övergripandemål att främja kampen mot fattigdom i utvecklingsländerna, attbidra till en bärkraftig ekonomisk utveckling, en gradvisintegration i världsekonomin samt en utveckling mot ochsäkerställande av demokratin, rättsäkerheten och respekten förde mänskliga rättigheterna.Enligt utskottets uppfattning överensstämmer målen förEU:s bistånd väl med de svenska biståndspolitiska målen.Biståndspolitiken har nära samband med handelspolitiken. Dennabehandlas i betänkandets avsnitt 20, där utskottet bl.a.framhåller att en stark Europeisk union måste vara generös motomvärlden. Utskottet utgår från att även som medlem i EUkommer att fortsätta arbetet för att få till stånd globalt ökadfrihandel och föra en biståndspolitik baserad på generositet.Maastrichtfördraget innebär ett steg mot ett fördjupatsamarbete på nationell nivå mellan medlemsländerna. Däremotförväntas det inte leda till att en större andel avmedlemsländernas bistånd kommer att kanaliseras viaEG-kommissionen. Subsidiaritetsprincipen tillämpas också inombiståndsområdet. Innebörden av detta är att det gemensammaEG-biståndet skall utgöra ett komplement till medlemsländernasövriga bistånd. För svensk del kommer avbiståndsbudgeten att gå till det gemensamma EG-biståndet.Medlemsstaternas bistånd genom uppgick 1992till 3 493 miljoner ecu. Kommissionens bistånd harbudgettekniskt sett två former, dels det bistånd som förmedlasinom ramen för Loméavtalen, dels det bistånd som förmedlasdirekt via kommissionen (s.k. budgeterat bistånd). Den svenskamedlemsavgiften till EU kommer att inkludera den del av Sverigesbidrag till EG:s bistånd som ingår i det s.k. budgeteradebiståndet och vilken beräknas uppgå till ca 700 miljoner kronorår 1995.Därutöver kommer det bistånd -- omkring 330 miljoner kronorår 1995 -- som kommer att förmedlas via kommissionens programför staterna i , främst PHARE och TACIS(se även avsnitt 24.2 i betänkandet). Liksom tidigare kommermedlen för östsamarbete (dvs. det hittillsvarande G-anslagetunder tredje huvudtiteln) att anslagsmässigt hållas separat frånbiståndet till utvecklingsländer.Till varje Loméavtal skapas ett finansiellt instrument som gårunder benämningen EDF (). Införinrättandet av nytt sådant instrument förhandlar EU:smedlemsstater om hur mycket varje stat skall bidra med. Enutgångspunkt i förhandlingarna är medlemsstaternas kapacitetresp. vilja att ge bistånd. förhandlarkommissionen och ACP-staterna om IV:s andra finansiellaprotokoll, som kommer att leda till inrättandet av ett nyttfinansiellt instrument, den s.k. EDF 8. Förhandlingarna beräknaskunna avslutas . kommer attdelta i Lomésamarbetet först i och med tillskapandet av EDF 8,från vilken inga dragningar kommer att göras förrän tidigast islutet av 1996. Den svenska statsbudgeten kommer således inteatt belastas med vår fulla andel förrän tidigast budgetåret1998. Den svenska andelen av EDF 8 har ännu inte fastställts menuppskattas -- enligt vad utskottet inhämtat -- komma att uppgåtill vilket kommer att motsvara ca påårsbasis (full andel).Som även framgår av propositionen visar en jämförelse avsektorinriktningen i de länder där både och EU är aktivaatt graden av överlappning varierar från land till land. I vissafall "konkurrerar" vi inom samma sektorer, i andra fallkoncentrerar vi oss på skilda verksamheter. I propositionen görsbedömningen att ett EU-medlemskap, i de fall vi verkar inomsamma sektorer, borde innebära goda förutsättningar för en ökadsamordning, koncentration och förbättrad effektivitet isamarbetet. Utskottet delar denna bedömning. Genom en bättresamordning på policynivå och i genomförandet av projekt skapasenligt utskottets uppfattning förutsättningar för etteffektivare utnyttjande av knappa biståndsresurser. Detta gällersåväl det gemensamma EG-biståndet som medlemsstaternasnationella bistånd.Utskottet konstaterar att tyngdpunkten för biståndsarbetetbåde för och för EU ligger på söder om . IACP-kretsen ingår samtliga länder i regionen, medan Sverigesbiståndssamarbete avser en mindre andel av dessa länder.Enligt utskottets uppfattning utgör skuldlättnadsåtgärder --som också aktualiseras i motion U15 (v) -- en viktig ochnödvändig del av den resursmobilisering som måste kommautvecklingsländerna till del. Många av låginkomstländerna harskuldbördor som utgör ett allvarligt hot mot deras utveckling.De årliga räntebetalningarna och amorteringarna uppgår i vissafall till hela eller mer än den årliga exportinkomsten. också tidigare påpekat (bl.a. i bet. 1993/94:UU15) harSverige internationellt drivit frågan omytterligare skuldlättnadsåtgärder för de fattigaste, mestskuldtyngda länderna, som genomför ekonomiska reformprogram. av det svenska biståndet används också direkt tillskuldlättnad för att lindra dessa länders skuldbörda.Utskottet har under en lång följd av år behandlat motioner somi likhet med det här aktuella yrkandet (yrkande 8 i motion U15(v)) också framför kritiska synpunkter på vissa former avbistånd. I likhet med motionärerna oroas utskottet över denegativa effekter som livsmedelsbistånd, som ges bl.a. av EG,kan ha. Det finns, som påpekas i motionen, alltid en risk attlivsmedelsbistånd kan få negativa verkningar, bl.a. på känsligalokala marknader i . verkar för attlivsmedelsbistånd inte ges på sådant sätt att lokala ochregionala produktions- och handelsmönster slås ut.Vad gäller strukturanpassningsstöd har utskottet (senast ibet. 1992/93:UU15) erinrat om att sådana program som regel hartillkommit för att möta behov av långsiktigt inriktad ekonomiskanpassning. Återhämtningen ur en ekonomisk krissituation kanendast bli hållbar om de bakomliggande orsakerna till problemenundanröjs. För flertalet länder, såväl i- som , gälleratt ekonomisk-politiska reformer och institutionellaförändringar för att öka tillväxt och export är de åtgärder sombäst främjar en ekonomisk återhämtning. I ett lite längretidsperspektiv gynnas även de sociala sektorerna genom dengenerella förbättring i ekonomin som är det eftersträvade målet.Utskottet vill här även framhålla att reformprogram avstrukturanpassningstyp givetvis inte kan genomföras utan attvara förankrade i respektive mottagarland.Med det anförda betraktar utskottet motion U15 (v) yrkande 8som besvarat.24.2 och EU:s östsamarbeteEU:s relation, liksom västvärldens som helhet, till Central-och har fått hög prioritet.Utrikes- och säkerhetspolitiska aspekter liksom utvecklingen avhandelsrelationerna har getts stor uppmärksamhet. Finansielltoch tekniskt stöd har också kommit att spela en viktig roll isammanhanget. grundades (Europeiskaåteruppbyggnads- och ) av 39 enskilda stater,däribland , samt EG och EIB. Bankens syfte är attunderlätta övergången till marknadsekonomi i de länder iCentral- och som utvecklas i riktning motflerpartisystem, demokrati och pluralism. I propositionen angesatt till och med har avsatt drygt 2 miljarderecu, varav 500 miljoner ecu utbetalats, till projekt i stater iCentral- och , inkl. f.d. . Insatserna ärfrämst inriktade på privatisering, infrastruktur, utveckling avden finansiella sektorn och energiinvesteringar.EG har därtill i egen regi startat ett betydande samarbete medländerna i . Denna verksamhet kanaliserasprimärt genom två program, varav det ena, PHARE, är avsett förländerna utanför f.d. och de baltiska staterna,och det andra, TACIS, för medlemsstaterna i Oberoende StatersSamvälde (OSS). Härutöver finns ett särskilt organ förhumanitära insatser, ECHO. EU har också varit pådrivande ochdominerande bidragsgivare till det betalningsbalansstöd tillCentral- och som kanaliseras inom ramen förG 24-samarbetet.Eftersom EU:s och nuvarande samarbete med Central-och av naturliga skäl i allt väsentligt har utvecklatsparallellt har det, inte minst genom de multilateralafinansieringsorganisationerna och G 24-samarbetet, redan givitsgoda möjligheter att utbyta erfarenheter och i vissa fallsamverka. Det sistnämnda, anförs det i propositionen, gällersärskilt det regionala östsamarbetet. EU deltar såväl iÖstersjörådet som i verksamhet.Sverige har i det bilaterala östsamarbetet prioriterat sittgeografiska närområde, omfattande de baltiska staterna, Polenoch nordvästra . Till övriga länder i Central- ochÖsteuropa har svenska insatser främst kanaliserats genommultilaterala organ eller samarbetsmekanismer som t.ex. G 24. Ipropositionen understryks att på flera områden varit enföregångare. Detta gäller inte minst suveränitetsstödet tillBaltikum och frihandelsavtalen med de baltiska staterna.Sverige kommer som medlem av EU automatiskt att delta i EG:sbudgetfinansierade samarbete med länderna i Central- ochÖsteuropa. PHARE- och TACIS-programmen arbetar, liksom detsvenska östsamarbetsprogrammet, med kunskapsöverföring somhuvudsakligt instrument. Svenska myndigheter, företag ochorganisationer får genom medlemskapet möjlighet att konkurrerapå lika villkor om uppdragen att verkställa de insatser varom EGbeslutar.I propositionen anförs att deltagande i EG:s omfattandeöstsamarbete ökar möjligheter att främja politisk,ekonomisk och kulturell samverkan med Central- och Östeuropa.Det kompletterar de bilaterala insatser gör och förutsesfortsätta att göra.Samarbetet med länderna i haraktualiserats i två motioner. I Socialdemokraternas motion U16begärs ett tillkännagivande med innebörden attSverige aktivt skall verka för ett ökat EU-engagemang vad gälleröstsamarbetet (yrkande 6). Stödet till Central- och Östeuropamåste bidra till en miljöanpassad utveckling, framhålls det imotionen.Vänsterpartiet anför i motion U15 att en "rikedomsridå" intefår resas mellan öst och väst. I stället måste de central- ochösteuropeiska staterna inlemmas i ett allt tätare samarbete medVästeuropa. måste i EU-samarbetet verka för en sådanintegration öst--väst och en sådan inriktning på östbiståndetatt det stöder en demokratisk utveckling. I motionen begärs attriksdagen -- om det blir ett klart ja i folkomröstningen -- somsin mening skall ge regeringen dessa synpunkter till känna(yrkande 6).Motionärernas yrkanden ligger enligt utskottetsuppfattning helt i linje med det engagemang i vårt närområde somSverige eftersträvar även . Genom medlemskap i gesenligt utskottets bedömning ökade möjligheter att samordna vadvi gör inom ramen för vårt bilaterala östsamarbete med EG:ssamarbetsprogram. Genom EU-samarbetet kan å ena sidantillgodogöra sig den kompetens som finns inom EU. Å andra sidankan genom samverkan inom EU även bidra till att främjaett fördjupat internationellt engagemang, t.ex. för de baltiskaländerna. Vidare kan den svenska kunskapsbasen utnyttjas avandra medlemmar i unionen. Dessa skäl motiverar enligtutskottets uppfattning väl ett starkt svenskt engagemang i EU:söstsamarbete.Det är utskottets bedömning att det ekonomiska reformarbetetoch moderniseringssträvandena i staterna i Central- ochÖsteuropa främjas genom EU:s östsamarbete. Miljösamarbetet --bl.a. inom ramen för PHARE- och TACIS-programmen -- spelar eninte obetydlig roll i EU. Konsultationer har även inletts mellanEU och miljöministrarna från de stater i Central- och Östeuropamed vilka EG slutit Europaavtal. I slutdokumentet från detförsta mötet, som ägde rum , framhålls viktenav samarbete i såväl för som för världen som helhetviktiga miljöfrågor, bl.a. bekämpning av gränsöverskridandeföroreningar av luft och vatten, bevarande av biologisk mångfaldoch kärnsäkerhet.Utskottet konstaterar att det bilaterala svenska östsamarbetetkommer att bestå och utvecklas även vid ett svensktEU-medlemskap. I regeringsförklaringen som avgavs avstatsminister framhölls bl.a.att samarbetet med våra grannländer kring , liksom medövriga , skall intensifieras och att våruppgift är att stödja den demokratiska och ekonomiskautvecklingen. , och säkerhet ochutveckling framhölls som särskilt betydelsefull för Sverige.Länderna i kan stödjas på många olikasätt. Som framgått bl.a. av regeringens skrivelse 1993/94:252har insatser på miljöområdet utgjort en mycket stor andel av detsammanlagda biståndet alltsedan samarbetet inleddes. Dennainriktning av samarbetet kommer också att bestå. Somunderströks i regeringsförklaringen skall varapådrivande i det internationella miljöarbetet och bl.a.fortsätta det initierade projektet att återställaÖstersjöns ekologiska balans.Sveriges samarbete med de baltiska staterna och länderna iCentral- och har behandlats regelbundet och utförligtav utskottet i många sammanhang. Utskottet har bl.a. haftanledning att framhålla vikten av att staterna i Central- ochÖsteuropa erhåller internationellt stöd för att planera för ochutveckla alternativ, säker och miljöanpassad energiproduktionsamt ges möjligheter att åstadkomma en effektivare ochresurssnålare energianvändning (bet. 1993/94:UU16).Utskottet noterar att jordbruksutskottet i sitt yttrandepåpekar att av tradition intar en framskjuten ställningi det mellanstatliga miljösamarbetet. Jordbruksutskottetframhåller vidare följande:I globala miljöfrågor som drivhusgasernas påverkan på klimateteller nedbrytningen av ozonskiktet bör som en del av EUäven fortsättningsvis spela en viktig roll. Motsvarande gäller idet regionala samarbetet inom . Den pågående försurningenav mark och vatten har särskilt stor betydelse i vårt eget land,och den är i stor utsträckning påverkad av gränsöverskridandemiljöstörningar. Från svensk sida bör vi även, som medlem iunionen, söka påverka miljöarbetet i Central- och miljö kommer att förbli av största betydelse försvensk miljöpolitik. Inom unionen bör särskilt verka föratt belastningen på reduceras.Utrikesutskottet anser mot bakgrund av det anförda attriksdagen som sin mening bör ge regeringen till känna vadjordbruksutskottet anfört om miljöarbetet i Central- ochÖsteuropa med anledning av motion U16 (s) yrkande 6 (i berörddel). Utskottet betraktar därmed även motionerna U15 (v) yrkande6 samt U16 (s) yrkande 6 (i berörd del) som besvarade.25 Europeiska investeringsbankenI proposition 1994/95:19 anförs att medlemskap i () medför betydande fördelar för Sverige.EIB är en solid bank med snabbt växande betydelse som finansiärav angelägna investeringar i . Banken kan genom sin starkaställning på kapitalmarknaden erbjuda mycket konkurrenskraftigalånevillkor till såväl offentliga som privata låntagare. Avsärskild vikt är bankens utlåning till små och medelstoraföretag. Det är väsentligt att dessa företag, som utgör enviktig tillväxtmotor, kan ges goda kreditmöjligheter.Bankens utlåning till icke-medlemsstater har även ökat iomfattning. På detta område finns det enligt regeringensbedömning goda möjligheter för ett utvidgat samarbete mellanSverige och EIB. På liknande sätt bör ett utökat samarbete kunnakomma till stånd mellan Nordiska investeringsbanken och EIB, närflertalet nordiska länder träder in i EU.Vad som anförs i propositionen om EIB har inte föranlett någramotioner.26 Rättsliga och inrikes frågorSamarbetet i rättsliga och inrikes frågor brukar benämnas dentredje pelaren i . Samarbetet berör i mångafall rättsstatens kärnområden, där det är viktigt att, ocksåinom ramen för en europeisk union, behålla ettsjälvbestämmande hos staterna. Detta tillgodoses inom fördragetsram, eftersom verksamheten bygger på mellanstatligt samarbetevilket bl.a. innebär att beslut fattas med enhällighet.Genom samarbetet i rättsliga och inrikes frågor fårmedlemsstaterna väsentligt förbättrade möjligheter att kommatill rätta med många av de fenomen som framstår somproblematiska eller rentav hotande i . Hit hör den ökandeinternationella brottsligheten, såsom olaglig handel mednarkotika, terrorism och annan grov eller organiseradkriminalitet. I propositionen framhålls som särskilt angeläget,för del, att effektivisera bekämpningen av deninternationella brottsligheten, inte minst mot bakgrund av denoroande utvecklingen i de närbelägna länderna i . Ettmedlemskap i kommer att ge tillgång till detfördjupade internationella polissamarbete som för närvarandehåller på att byggas upp.I propositionen görs bedömningen att samarbetet inom EU, inteminst när det gäller kampen mot den internationellanarkotikahandeln, kan få avgörande betydelse, åtminstone påsikt, när det gäller att vinna framgång.Den svenska tullen och polisen kommer att övervaka gränsernamot andra EU-länder för att förhindra olaga införsel av främstnarkotika och vapen. För detta ändamål utvecklas nyakontrollformer inom ramen för . Enligtpropositionen finns skäl att anta att dessa nya kontrollformerblir väl så effektiva som traditionella gränskontroller.Även de asyl- och migrationspolitiska frågorna ligger inomramen för detta samarbete. Formen med mellanstatligt samarbetegör att den fulla beslutanderätten ligger kvar hos de enskildastaterna. Det finns dock en tydlig strävan inom unionen mot enharmonisering av lagar och regler.För att förverkliga målet med fri rörlighet för personer ärdet nödvändigt att en samsyn växer fram även på det asyl- ochmigrationspolitiska området. I det fortsattaharmoniseringsarbetet blir bl.a. värnandet av asylrätten och enfaktisk och lika tillämpning av första asyllandsprincipenviktiga frågor för Sverige.Ett motionsyrkande anknyter till detta avsnitt ipropositionen. I motion U15 (v) yrkande 16 begärs att -- vid ett klart ja i folkomröstningen -- som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om regeringenshållning i EU-samarbetet på invandrings- och asylområdet.Enligt motionärerna har passivt godtagitEU-majoritetens politik, och de anför bl.a. attDublinkonventionen innebär att den asylsökande inte själv fårbestämma i vilket land han eller hon skall söka asyl och att ettavslag i ett EU-land kommer att gälla i alla EU-stater.Motionärerna anser att det är nödvändigt att harmoniseratillämpningen av både flyktingbegreppet, olika defacto-flyktingbegrepp och uppehållstillstånd av humanitära skäl.De anser också att bör ta initiativ och verka kraftigtpådrivande för att EU-staterna antar en kompletterandeflyktingdefinition efter mönster av ochCartagenakonventionen. Regeringen bör enligt motionärerna verkaför att artikel 14 i yttre gränskontrollkonventionen omtransportörsansvaret tas bort eller att regeln mildras. När detgäller arbetet med måste regeringen enligtmotionärerna fortlöpande samråda med om arbetet medkonventionen och hur riskerna för den enskildes rättssäkerhetoch integritet skall elimineras eller i vart fall begränsas istörsta möjliga utsträckning.Motionärerna anför också att regeringen i EU-samarbetet börmotverka de tydliga tendenserna i många EU-stater att sökaskyffla över ansvaret för flyktingarna på utanförstående länder.Regeringen bör vidare verka för att harmoniseringen avfamiljeåterförening sker på en högre nivå än för närvarande.Med anledning av motionen framhållersocialförsäkringsutskottet i sitt yttrande bl.a. följande:Internationellt samarbete i syfte att verka för en solidariskansvarsfördelning och för att stärka flyktingarnas rättsligaskydd ingår som ett av många element i den svenskaflyktingpolitiken. Regeringen lämnar en skrivelse tillriksdagen med en redogörelse för bl.a. det internationellasamarbetet. Av den senaste redogörelsen i skrivelse 1993/94:127framgick bl.a. att i flera fora verkat för att Europasländer skall dela på ansvaret i flyktingsituationen till följdav kriget i f.d. . I anslutning härtill framhöllutskottet i betänkande 1993/94:SfU14 att regeringen lagt storvikt vid det internationella samarbetet inom flykting- ochmigrationspolitikens område och aktivt drivit dessa frågor.Utskottet, som behandlade motioner med delvis samma inriktningsom den förevarande, utgick från att regeringen ävenfortsättningsvis kommer att spela en aktiv roll på detinternationella och nordiska planet. Utskottet erinrade om attöverväganden om flyktingpolitiska insatser internationellt ocksåligger inom Invandrar- och flyktingkommitténs uppdrag och att ikommitténs direktiv bl.a. betonats att behoven av eninternationell samordning av insatserna har blivit uppenbara,och att ett omfattande samarbete pågår mellan de länder sommottar invandrare och flyktingar. Utskottet ansåg att resultatetav kommitténs utredning borde avvaktas och avslogmotionerna på förslag av utskottet.Utskottet vill erinra om att även efter ett medlemskaphar kvar möjligheten att självständigt pröva en asylansökan,även om den sökande vägrats asyl i ett annat EU-land.Utskottet utgår från att kommer att kraftfullt verkaför en solidarisk och human flyktingpolitik inom EU enligt detraditioner som har på området. Utskottet utgår ocksåfrån att regeringen kommer att sträva efter bredast möjligaförankring i av hur skall förhålla sig isamarbetet om asyl- och migrationsrättsliga frågor.Med hänsyn bl.a. till det pågående arbetet inom anser utskottet att regeringen inte nu börbindas upp av uttalanden från sida i olika delfrågorom EU-samarbetet på det aktuella området.Med det ovan anförda anser utrikesutskottet -- i likhetmed socialförsäkringsutskottet -- att syftet med motion U15(v) yrkande 16 får anses tillgodosett. Utskottet betraktardärmed motion U15 (v) yrkande 16 som besvarat.27 Ekonomiskt och monetärt samarbeteÄnda sedan det ursprungliga har det inom EGfunnits en strävan att åstadkomma en närmare samordning avmedlemsländernas ekonomiska politik. Det ekonomisk-politiskasamarbetet mellan begränsades emellertid länge tillenskilda initiativ på mellanstatlig basis, medan de formellamekanismerna för samordning var svaga. Det monetära området harvarit föremål för den mest formaliserande samordningen, framförallt i form av samarbetet inom ramen för European MonetarySystem (EMS) med dess valutakursmekanism () som upprättadesår 1979.Syftet med samarbetet på det ekonomisk-politiska området äratt lättare uppnå de gemensamma målen för den ekonomiskapolitiken. Genom förverkligandet av den inre marknaden samtupprättandet av en ekonomisk och monetär union (EMU) skall bl.a.skapas förutsättningar för en ökad och miljömässigt uthålligtillväxt samt ökad sysselsättning utan att stabiliteten iekonomierna äventyras. Riktmärken för de överenskomna målen förekonomisk stabilitet finns nedlagda i de s.k.konvergenskriterierna.Den mest långtgående samordningen av den ekonomiska politikeni EMU gäller penning- och valutapolitiken. Fas tre av EMU(valutaunionen) innebär en fullständig samordning av politikenpå dessa områden. Kompetensen för den allmänna ekonomiskapolitiken ligger kvar hos medlemsstaterna, men formerna församarbetet stärks. Strävandena att samordna den ekonomiskapolitiken bygger i hög grad på konsensus. Tanken är att självadiskussionerna om den ekonomiska politiken skall bidra till attbygga upp en samsyn kring politikens utformning.Sanktionsmekanismer är svaga eller saknas.För att skapa förutsättningar för en ekonomisk-politisksamordning skall EU-medlemmarna beakta sin ekonomiska politiksom en fråga av gemensamt intresse. I fas två av EMU, sominleddes , har den ömsesidiga övervakningenfördragsfästs. Diskussionerna inom ramen för övervakningensyftar till att följa upp i vilken mån den ekonomiska politikeni medlemsländerna är i överensstämmelse med de gemensammaåtagandena. Målen för samordningen har gjorts tydligare i ochmed de övergripande riktlinjerna för den ekonomiska politiken,vilka utformas av . Riktlinjerna angerhur den ekonomiska politiken bör utformas under det följandeåret. De utformas som en rekommendation och är alltså intebindande till sin karaktär. Varje medlemsstat skall vidareutarbeta konvergensprogram som skall ange specifika mål för denekonomiska politiken och de medel som skall användas för attuppnå målen.