bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Fr.o.m. samlas de militära staberna ochförbanden i en myndighet som benämns Försvarsmakten. Försvarets materielverkkommer inte att ingå i myndigheten , utan skall vara enfristående myndighet som på uppdrag av Försvarsmakten medverkar i anskaffningoch vidmakthållande av materiel. Dessa nya organisatoriska förhållanden måsteenligt kommissionen beaktas när man väljer lösning i fråga om ansvaret förluftvärdigheten.Kommissionen anför att flygsäkerheten i militär luftfart i hög grad beror påhur bl.a. organisationen, människorna och materielen fungerar tillsammans. Detkan enligt kommissionen ifrågasättas om det är lämpligt att dela ansvaret ochföreskriftsrätten för olika delområden på flera myndigheter.Kommissionen anser att övervägande skäl talar för att myndighetenFörsvarsmakten skall ha ett odelat ansvar för flygsäkerheten i fråga om militärluftfart och att det bör beaktas att det tekniska kunnandet i frågaom flygplanens luftvärdighet finns i Försvarets materielverk.Den författningsmässiga regleringen av tillsynen över den militära luftfartenoch av rätten att meddela föreskrifter m.m. bör enligt kommissionen utsenast den 1 juli 1994.Regeringens skrivelse om JAS-projektetNär det gäller föreskrifterna om luftvärdighet förklarar regeringen iskrivelsen till om (skr. 1993/94:179) att den anser attdet av flera skäl inte är ändamålsenligt att ansvaret för flygsäkerhet ochluftvärdighet i fråga om militära luftfartyg ligger på skilda myndigheter. Denordning som motsvaras av vad som formellt gäller bör enligt regeringengälla även . Det innebär att ett odelat ansvar bör ligga påFörsvarsmakten. Försvarsmakten bör därför enligt regeringen bemyndigas attmeddela föreskrifter på detta område såvitt avser alla militärt registreradeluftfartyg.Försvarsdepartementets inställningI Försvarsdepartementets promemoria konstateras attöverlåtelsen av befogenheter till inte har stöd iluftfartsförordningen eller i någon annan författning och att en ändring beredsav Chefen för flygvapnet.Försvarsminister har inför utskottet förklarat att den nugällande ordningen infördes då hans företrädare försvarsminister. Enligt har ordningen fungerat bra rentpraktiskt. Han har uppgett att den formellt kommer att rättas till den 1 juli1994.Utskottets bedömningSom utskottet har påpekat i ett annat sammanhang ankommer det på regeringenatt följa myndigheternas normgivning och ta de initiativ som framstår sompåkallade. Om det finns anledning till det, kan regeringen begränsa eller heltåterta tidigare bemyndiganden (KU 1980/81:25). Ett hjälpmedel i kontrollen avatt myndigheternas regelgivning håller sig inom givna bemyndiganden och iövrigt utformas på ett författningsenligt sätt kan vara förteckningar över denormgivningsbemyndiganden som regeringen har lämnat. Som framgår av avsnitt 7 iförevarande betänkande förs en sådan förteckning inom regeringskansliet.Förteckningen har överlämnats till utskottet och finns i bilaga A 5.1.Förteckningen saknar dock uppgift om bemyndigandet i 134 §luftfartsförordningen till Chefen för flygvapnet.I det nu aktuella fallet har Chefen för flygvapnet utan stöd i författningtill delegerat vidare sin rätt att meddela föreskrifterom luftvärdighet i fråga om militär flygmateriel. Luftvärdighetsprövningen avdet havererade flygplanet 39.102 har skett med tillämpning av dessaföreskrifter. Utskottet noterar att regeringen har för avsikt att gemyndigheten , som bildas , rätten att meddelaföreskrifter om såväl flygsäkerhet som luftvärdighet i fråga om militärtregistrerade luftfartyg. Utskottet utgår från att regeringen följer denregelgivning som blir resultatet av bemyndigandet.Försvarsministerns och Försvarsdepartementets roll i fråga omflyguppvisningarFrågeställningenEn särskild fråga i granskningen har varit vilken information om flygplanetstekniska tillstånd som funnits i Försvarsdepartementet och om det där harfunnits kunskap eller misstankar om någon omständighet som har varit ägnad attge anledning till tvekan om huruvida flyguppvisning borde genomföras.Kunskapen om det första serieflygplanets tekniska statusI vid det sjätteprojektvärderingstillfället, som upprättades , angavs att deförst levererade serieflygplanens tekniska status inte skulle komma attuppfylla de krav på prestanda och funktioner som IG JAS åtagit sig iprojektspecifikationen men skulle medge att markomskolning och inledandetypinflygning kunde påbörjas tidigast . Flygplanen skulle sedansuccessivt komma att uppdateras med nya programeditioner allteftersom sådanahar utprovats och verifierats. Samtliga systemfunktioner planerades varainförda . Det första serieflygplanet (flygplan nummer39.102) bedömdes kunna levereras tidigast . Om ingaytterligare förseningar inträffade, bedömdes omskolningsverksamheten påSkaraborgs flygflottilj kunna påbörjas den 1 oktober 1995.Utprovningarna visade enligt att de tidigare kända problemenmed styrspaken m.m. kvarstod, att ett antal nya problemområden identifieratsoch att ändringar och förbättringar följaktligen måste införas i det fortsattautvecklingsarbetet. De största tekniska osäkerheterna angavs berörastyrsystemet inklusive styrspaken, bränslesystemet och Auxiliary Unit(APU).De första serieflygplanen skulle enligt komma att användas förinledande flygomskolning vid och . Ett relativt stort antalsystemfunktioner skulle ej komma att vara fullt verifierade eller införda vidleverans av dessa flygplan. Vissa delsystem skulle komma att vara iprototyputförande. Detta gällde bl.a. APU, styrspak och styrsystemdator. skulle komma att successivt förses med nya programeditioner när dessablev utprovade och verifierade samt genomgå en begränsad modifieringsomgång föratt höja flygplanens hårdvarumässiga status innan omskolningsverksamhetenskulle påbörjas på flygflottilj.Materielverket anförde att de första serieflygplanen i flera avseenden skullekomma att avvika från seriestatus vid leverans och att de till en början skullevara utrustade med prototyper i fråga om elektronikenheten och styrspaken.Enligt var avvikelserna med undantag för styrsystemfunktionersannolikt ej prestandanedsättande för flygplanets inledande användning.I vid det sjundeprojektvärderingstillfället, som upprättades , antecknadesatt haveriet med flygplan 39.102 hade inträffat efter värderingsperiodensutgång och att effekten av haveriet endast delvis kunnat beaktas.Samma uppgifter lämnades om de första serieflygplanen som i den föregåenderapporten. De första serieflygplanen angavs sålunda komma att användas förinledande flygomskolning vid och . Ett relativt stort antalsystemfunktioner skulle ej komma att vara fullt verifierade eller införda vidleverans av dessa flygplan. Vissa delsystem skulle komma att vara iprototyputförande. Detta gäller bland annat APU och styrspak. Dessa flygplanskulle successivt komma att förses med nya programutgåvor samt genomgå enbegränsad modifieringsomgång för att höja flygplanens hårdvarumässiga statusinnan förbandsuppsättning påbörjas vid flygflottilj.Under projektvärderingsperiod 7 hade genomfört sin andraavtalsmässiga evalueringsomgång syftande till att värdera flygplanets operativaegenskaper. Därvid hade ett antal tidigare kända tekniska osäkerheter kunnatutvärderas på ett mer målinriktat och realistiskt sätt än under annanflygutprovning genom att sammansatta uppdrag med operativ inriktninggenomförts. Evalueringarna visade att styrspaken ännu inte fått optimalutformning och funktion.Styrsystemet hade under genomförd flygverksamhet haft en hög tillförlitligheti apparatfunktion. Däremot hade vissa oönskade flygegenskaper upptäckts underutprovningen.Vid leveransen av 39.102 hade flygplanet en status som var lägre än denöverenskomna, men tillräckligt för att medge att det kunde mottas. Medanledning av detta innehölls en del av leveransbetalningen (i princip IG JASvinst för flygplanet). Betalning av det innehållna beloppet skulle skesuccessivt efter att statushöjning skett avseende editionsinnehållet fart ochtransonicrestriktioner och en motorrestriktion avvecklats. Brister i statusskulle åtgärdas.Statens om haveriet innehåller vissa uttalanden omflygplanet.JAS-flygplanets instabilitet ställer enligt ettovillkorligt krav på att det alltid finns styrauktoritet kvar förstabiliseringsfunktionen.Enligt kunde föraren via styrspaken ge så mycket signalerin till styrsystemet att detta blev mättat innan rodren hann ge förväntatflygplanssvar. benämner detta en ofullkomlighet.Grundläggande faktorer för haveriet i det ännu inte färdigutveckladestyrsystemet var enligt obalansen mellan:1. av föraren kommenderad förändring av flygbanan (styrkommandon),2. styrspakens egenskaper,3. styrlagarnas dimensionering,4. rodermekaniseringens begränsningar.Enligt måste de angivna faktorerna balanseras så att ettsäkert system erhålls. Svårigheten är att göra balansen så att systemet blirsäkert som tillräckliga prestanda uppnås.I frågan om problemen var kända anför att man underframtagningen av den styrsystemedition som fanns i flygplan 39.102 hadekonstaterat att flygplanet kunde överstegras. Marginalen bedömdes dock somtillräcklig. Bedömningen grundades på att en förare inte styr så att detuppstår en situation där faktorernas sammanlagda effekt medför överstegring ochrisk för haveri. Bedömningen medförde att egenskapen inte infördes i denspeciella förarinstruktionen och kom därför inte till samtliga förareskännedom. anser att bedömningen var rimlig. Däremot -- mot bakgrund av tillgänglig information om vissa tekniskaförhållanden -- att egenskapen borde ha föranlett en djupare kommer fram till att flygplanets styrsystem hade enegenskap som i vissa situationer kunde leda till haveri. Det enda somerfordrades för ett haveri var en utlösande faktor. Alla JAS 39-flygplan hadesamma inbyggda anger också några medverkande faktorer, bl.a. skillnadermellan provflygplan och serieflygplan. Flygplan 39.102 avvek nämligen frånprovflygplanen på flera sätt. nämner flera avvikelser ochanför att inverkan av varje avvikelse för sig inte går att med säkerhetfastställa.Försvarsdepartementets inställningBedömningar som rör rent tekniska eller militära aspekter måste enligtFörsvarsdepartementets promemoria överlåtas åt dem som ärsakförståndiga på dessa områden. Utgångspunkten måste vara att regeringen kanförlita sig på den tekniska och militära expertis som anförtros uppgifter inomJAS-projektet. I promemorian anförs att det är typiska myndighetsuppgifter attgodkänna ett flygplan eller att ge tillstånd till eller eljest besluta omflyguppvisning, varför det inte har varit en sak för Försvarsdepartementet atti förevarande fall befatta sig med dessa frågor. I promemorian anförs vidareatt det i konsekvens med att varken försvarsministern eller regeringen har attbefatta sig med myndigheternas hantering av frågan om flygplanetsluftvärdighetsgodkännande har det i Försvarsdepartementet inte funnitsuppgifter om tekniska problem av betydelse i sammanhanget. Kunskaper om attplanet i vissa lägen kunde överstegras har således inte funnits idepartementet. För departementet och för försvarsministern har enligtpromemorian inte annat varit känt än att planet fungerade i vanlig ordning.När det gäller frågan om tekniska standard harförsvarsminister förklarat att han inte har haft anledning attifrågasätta myndigheternas bedömning i luftvärdighetsfrågan. JAS-kommissionenhar enligt försvarsministern enhälligt konstaterat att det inte fanns någonanledning att inte låta flygplanet flyga. Försvarsministern har förklarat atthan delar kommissionens uppfattning. Han har vidare hänvisat till att haverierinte är ovanliga när nya flygplansprojekt utvecklas. Så havererade J 29 Tunnan30 gånger av orsaker som kunde härledas till ny teknik. A hade 3utvecklingshaverier medan J 35 Draken hade 25 haverier som kunde hänföras tillplanets aerodynamiska särdrag. havererade 7 gånger av orsaker som hadeatt göra med ny teknik.Beslut om flyguppvisningar med i augusti 1993Den fastställde Chefen för flygvapnet ett s.k. produktionsverkför /93 skede 3--4 och 1993/94 avseende deltagande iflygdagar och utställningar. Av sändlistan som hör till beslutet framgår attdet har skickats till flera olika myndigheter och att Försvarsdepartementet harfått två exemplar som orientering. Flyguppvisningarna och flygförevisningarnabeskrivs närmare i en tabell som finns fogad till beslutet.Av beslutet framgår att en flyguppvisning skulle äga rum vid med bl.a. JA 37 (), 32E (Lansen) och TP84 () som deltagande luftfartyg från flygvapnet. Något JAS-flygplannämns inte bland de flygplan som skulle delta i uppvisningen.Enligt beslutet skulle vidare flyguppvisningar äga rum på Flygvapnets s.k.huvudflygdagar vid flygflottilj. Somdeltagande flygplan i flyguppvisningarna nämns J 35 (Draken), JA 37 (),TP 84 () och JAS 39 (Gripen). Som ansvarig för JAS-flygplanetsdeltagande anges FMV:PROV.Den 1 juli 1993 uppdrog Chefen för flygvapnet åt flygflottilj att planera och genomföra en begränsad flyguppvisningmed en JAS 39 vid och enflyguppvisning med en JAS 39 på de nämnda flygdagarna den 28 och 29 augusti1993 vid flygflottilj. I beslutet antecknades som bakgrund dels attdeltagande i flyguppvisning med JAS 39 tills vidare är mycket restriktivt, delsatt Chefen för flygvapnet har prioriterat "F (FV huvudflygdag)--29 samt ". Enligt beslutet skulleflygplan 39.102 utnyttjas. Som reserv angavs provflygplanet 39.101.Sändlistan på beslutet upptar de båda myndigheter som fickuppdraget samt Military Aircraft (Per Pellerbergs), flygflottiljoch enheter inom Chefen för flygvapnet.Flygvapenchefen har inför utskottet uppgett att han, såvitt han minns, inteinformerade försvarsministern om beslutet om att JAS-flygplanetskulle delta i flyguppvisningen i eller att handiskuterade ämnet med någon annan på Försvarsdepartementet. Han har dock intevelat utesluta att han kan ha nämnt det för försvarsministern.Försvarsdepartementets inställningI Försvarsdepartementets promemoria anförs att varkenFörsvarsdepartementets ledning eller någon för ansvarigtjänsteman i departementet har känt till Chefen för flygvapnets beslut att JAS39 skulle förevisas under i den 8 augusti1993. Det har enligt promemorian inte heller eljest i förväg varit bekant attJAS 39 skulle medverka.Försvarsminister har inför utskottet uppgett att han inte hadekännedom om JAS-planets deltagande i flyguppvisningar i ellerUppsala. Även om han hade haft sådan kännedom anser han att han inte har medsaken att göra. Enligt försvarsministern var regeringen visserligen oförhindradatt ingripa men han anser att flyguppvisningar är en fråga för vederbörandemyndigheter att ta ställning till. På dem ligger enligt försvarsministern detyttersta ansvaret.Utskottets bedömningJAS-projektet är det största försvarsprojektet i . Projektetkom tidigt att inriktas på ett instabilt deltaflygplan med nosvinge. Enligt vadregeringen anför i sin skrivelse till kan flygförarensjälv inte kontrollera ett instabilt flygplan. För kontrollen krävs ettdatoriserat styrsystem. För att stabilisera flygplanet i luften ochändra flygbanan enligt förarens styrimpulser krävs att styrdatorn hartillräckligt hög räkne- och minneskapacitet som möjliggör snabba beräkningar(skr. 1993/94:179).Under projektarbetet har styrsystemet varit ett ständigt återkommandeproblem. uttalade i sin rapportering före det förstahaveriet oro för allvarliga brister i utvecklingen avstyrsystemet. Orsaken till haveriet var brister i styrsystemet. Även efterdetta haveri har problem med styrsystemet och de förseningar i projektarbetetsom dessa orsakat varit ett återkommande tema i rapportering.Denna rapportering har funnits tillgänglig i Försvarsdepartementet.Tvärtemot vad som sägs i Försvarsdepartementets promemoria den 2 december1993 har det i departementet också funnits i sammanhanget betydelsefullauppgifter om brister i det flygplan som leverades och som sedanhavererade . Av den rapportering som hadelämnat före haveriet framgår nämligen att ett stort antal systemfunktioner inteskulle vara fullt verifierade eller införda vid leveransen av det förstaserieflygplanet och att vissa delsystem, däribland styrspak ochstyrsystemdator, skulle komma att vara i prototyputförande. Flygplanet angavs iflera avseenden avvika från seriestatus. Enligt var dessaavvikelser sannolikt inte prestandanedsättande för flygplanets inledandeanvändning.Materielverkets rapportering efter haveriet bekräftar denu nämnda uppgifterna. Vidare anges där att flygplanet vid leveransen hade enlägre status än den överenskomna. Med anledning härav innehölls en del avleveransbetalningen. Detta kan inte ha varit okänt inom Försvarsdepartementet.Den nu angivna informationen borde enligt utskottets mening ha gett anledningtill en viss tvekan om flygplanet lämpligen borde användas i flyguppvisningar.Informationen borde även ha föranlett departementet att hålla sig mera nogainformerat om flygplanet och vilka uppdrag det skulle användas till under denförsta tiden. Det bristande intresse som Försvarsdepartementet ochförsvarsministern har visat härvidlag är enligt utskottets meninganmärkningsvärt.Försvarsdepartementet och försvarsministern har förnekat varje kännedom omatt skulle visas upp i den 8 augusti 1993.Enligt Försvarsdepartementet är ett stridsflygplans medverkan i enflyguppvisning i landet inte heller en sak för försvarsministern ellerregeringen att ta befattning med.Utskottet finner att dessa uppgifter är anmärkningsvärda mot bakgrund av attdet i departementet har funnits en handling i tvåexemplar som tydligt utvisar att JAS Gripen skulle medverka iflyguppvisningarna på huvudflygdagarna i . Ominte JAS-planet hade havererat i hade detta mycket väl kunnat ske iUppsala under någon av de två flyguppvisningarna där.Det är sålunda klarlagt att kunskap om JAS-planets deltagande iflyguppvisningar fanns i Försvarsdepartementet.Utskottet delar uppfattningen i Försvarsdepartementets promemoria den 2december 1993 att frågor om att godkänna flygplan för flygning och att beslutaom flyguppvisningar är typiska myndighetsuppgifter. Utskottet kan emellertidinte godta Försvarsdepartementets och försvarsministerns inställning att detinte var en sak för Försvarsdepartementet att befatta sig med dessa frågor. Detyttersta ansvaret för de regler som myndigheterna har att tillämpa och för attfrågorna handläggs med erforderlig omsorg och kompetens ligger nämligen påregeringen.Mot bakgrund av vad som var känt om problemen med flygplanets styrsystem hadedet enligt utskottets mening i stället varit naturligt om Försvarsdepartementethade informerat sig ytterligare om flyguppvisningarna och de förutsättningarsom gällde för deras genomförande. Den kunskapen och ytterligare inhämtadinformation om flygplanet hade kunnat bilda underlag för överväganden omåtgärder i någon form. Som försvarsministern har anfört förelåg det inte någrakonstitutionella hinder mot ett ingripande från regeringens sida.Försvarsdepartementet har emellertid varit påfallande passivt i nu berördahänseenden, vilket utskottet finner anmärkningsvärt. För detta kanförsvarsministern, som har det övergripande ansvaret, inte undgå viss kritik.15. Regeringens handläggning av krigsmaterielexportfrågorInledningKonstitutionsutskottet har under en följd av år granskat olikakrigsmaterielexportfrågor. Senast dessa frågor behandlades var /92års (bet. 1991/92:KU30). Då behandlades främst frågor kring vissexport av FFV och krigsmaterielexport till dåvarande . Härutöverföretogs uppföljning av tidigare granskningar rörande , och Burma.Vid detta års granskning tar utskottet upp krigsmaterielexport tillIndonesien, efter anmälan av (), samt de s.k. VästraGulfstaterna och , efter anmälan av (). Anmälningarnabiläggs (bilaga A 12.1--A 12.2). Till grund för utskottets granskning harlegat dels skriftligt material från Krigsmaterielinspektionen (KMI) (bilaga A12.3--A 12.4,) dels vad som framkommit vid en sluten utfrågning avkrigsmaterielinspektören, ambassadör . Utskriften från utfrågningeni de delar som inte är sekretessbelagda återges i (bilaga B 1.) Härutöverhar utskottet i samband med ett besök av krigsmaterielinspektören fått ta delav vissa sekretessbelagda uppgifter om den rådgivande nämndensställningstaganden ur nämndens protokoll för . Dessutom har utskottetgenomfört en öppen utfrågning av statsrådet i denna fråga.Protokollet från utfrågningen i denna del biläggs (bilaga B 10.) Tvåkanslipromemorier biläggs även (bilagorna A 12.5--A 12.6. )BakgrundRiktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan påkrigsmaterielområdetDet svenska regelverket för krigsmaterielexport bygger på en generelltillståndsplikt för export av sådana produkter som klassificeras somkrigsmateriel. Regeringen beviljar i enskilda fall tillstånd för utförsel avviss materiel i viss kvantitet till en bestämd mottagare. Varje ärendehandläggs för sig. Att utförseln sedan genomförs enligt regeringens intentionertillförsäkras med hjälp av ett system med slutanvändaråtaganden.I handläggningen av utförselärenden utgår regeringen från de riktlinjer somriksdagen godtagit. Dessa riktlinjer påbjuder att en helhetsbedömning görs ivarje enskilt ärende. Denna helhetsbedömning kan även omfatta aspekter som inteuttryckligen omnämns i riktlinjerna. Helhetsbedömningen kan därför leda tillbeslut som är strängare än vad riktlinjernas villkorliga exporthinder skulleindikera.Den 1 januari 1993 trädde en ny krigsmateriellag (1992:1300) och förordning(1992:1303) i kraft. De nya riktlinjerna, som ansluter mycket nära till detidigare tillämpade, har redovisats i propositionen 1991/92:174.Riktlinjerna för krigsmaterielexporten går i korthet ut på följande.Tillstånd till utförsel av krigsmateriel eller till annan samverkan med någoni utlandet bör medges endast om det bedöms som erforderligt för att tillgodosedet svenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller i övrigt ärsäkerhetspolitiskt önskvärt samt inte står i strid med utrikespolitik.Regeringen bör göra en totalbedömning av alla för ärendet betydelsefullaomständigheter vid prövningen av ett tillståndsärende.För export till eller samverkan med de nordiska länderna och de traditionelltneutrala länderna i föreligger inga utrikespolitiska hinder. Sammaprinciper bör kunna tillämpas på länderna inom EG/EU.Tillstånd får endast avse stat, statlig myndighet eller av statenauktoriserad mottagare. Vid utförsel av materiel bör ett slutanvändarintygeller ett bearbetningsintyg, avseende egen tillverkning, föreligga.Ovillkorliga hinder för tillstånd till utförsel eller samverkan är att detskulle strida mot internationell överenskommelse som biträtt, motbeslut av eller mot folkrättsliga regler om export frånneutral stat under krig.Respekt för mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att tillståndskall beviljas. Tillstånd bör inte beviljas om det avser stat där omfattandeoch grova kränkningar av mänskliga rättigheter förekommer.Utförseltillstånd vad gäller krigsmateriel för strid bör inte beviljas om detavser stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, oavsett omkrigsförklaring avgetts eller ej, stat som är invecklad i internationellkonflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller stat som har inreväpnade oroligheter.För utförsel av övrig krigsmateriel krävs att mottagarlandet inte befinnersig i väpnad konflikt med annan stat eller har inre väpnade oroligheter och attdet i landet inte förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskligarättigheter eller att inte ovillkorligt hinder möter.Ett meddelat tillstånd bör återkallas, förutom vid ovillkorligt exporthinder,om den mottagande staten kommer i väpnad konflikt med annan stat eller får inreväpnade oroligheter. Undantagsvis bör, i de två senare fallen, återkallande avtillstånd kunna underlåtas om det är förenligt med de folkrättsliga reglernaoch med målen för utrikespolitik.Tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare exporteradkrigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter.