bet · GH01SoU20 · 1994-03-24 00:00:00 — En av regeringen tillsatt arbetsgruppmed uppgift att överväga och lämna förslag till hur ett centrumför läkemedelsepidemiologi och utveckling av läkemedelsterapierkan bildas lämnade en rapport (Ds 1992:104)-- NEPI. Rapporten harberetts inom . Avsikten är enligt propositionenatt och tillsammans skallbilda en stiftelse för detta ändamål.Som en följd av detta kommer förfrämjande av farmacins utveckling och en godläkemedelsförsörjning att upplösas. Stiftelsen bildades ianslutning till att en ny organisation avläkemedelsförsörjningen beslutades (prop. 1970:74, SU 98 och2LU:37, rskr. 223 och 234). Villkoren för stiftelsen återfinns iett avtal mellan staten och som samtidigtgodkändes av riksdagen.Regeringen föreslår att bemyndigar regeringenatt fatta nödvändiga beslut med anledning av vad som anförs iavsnittet Utvecklingen inom läkemedelsområdet om attApotekarsocietetens stiftelse för främjande av farmacinsutveckling och en god läkemedelsförsörjning upplöses.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.Legitimation för tandläkareI propositionen anförs i inledningen under rubrikenTandvården (s. 96 f.) att nuvarande studieordning 1979. Den omfattar fyra och ett halvt årsgrundutbildning (teori och praktik) samt ett årsallmäntjänstgöring (AT). Allmäntjänstgöringen skall förläggastill en klinik i folktandvården som har godkänt.Den avslutas med ett kunskapsprov anordnat avuniversitetsmyndigheterna. Efter avslutad utbildning erhållertandläkaren legitimation som ger oinskränkt rätt att utövayrket.De direktiv inom EG som berör tandläkarutbildningen uppställersom minimikrav för grundutbildningen att den omfattar minst femårs studier på heltid med teoretisk och praktisk undervisningvid universitet eller högskola samt att den innehåller vissaangivna ämnen. Utbildningen skall leda fram till oinskränkt rättatt utöva yrket.Landstingsförbundet har i olika skrivelser påtalat behovet aven översyn av AT-perioden i tandläkarutbildningen. Landstingenhar i ökande utsträckning svårigheter att placeraAT-tandläkarna, då patientunderlaget inte räcker till för attsysselsätta en AT-tandläkare förutom redan anställda tandläkare.Landstingen kan tvingas entlediga tandläkare för att beredaplats för en AT-tandläkare.I propositionen anförs att en radikalt förbättrad tandhälsaoch ett minskat behov av reparativa och rekonstruktiva åtgärderinnebär ett successivt minskat behov av tandläkare.Olika omständigheter talar för att möjligheterna att placeratandläkare för allmäntjänstgöring kommer att minska drastisktunder . Enligt uppgift har redan inför hösten1994 ett antal huvudmän anmält att de inte kommer att kunna taemot sin andel av . Det förefaller inte hellertroligt att tandläkare i någon större utsträckning skulle kunnaerhålla praktiktjänstgöring i andra länder, även om ett sådantalternativ skulle skapas. kommer dessutom ettantal studerande vid i , därutbildningen återupptagits, att behöva placeras. Detta skulleinnebära att många studerande inte kan avsluta sin utbildningfram till en legitimation inom rimlig tid, vilket medför att deinte heller kan söka arbete i något annat EES-land.Grundutbildningen bör därför enligt propositionen förlängas och berättiga till legitimation. Detta uppfyllerEG-direktivens krav på tandläkarutbildningen.Så länge AT-tjänstgöringen finns kvar bör den enligtregeringen kunna fullgöras även inom privattandvården.Socialstyrelsen bör utarbeta närmare förutsättningar för dennatjänstgöring.Om den särskilda AT-tjänstgöringen avskaffas måste kraven påinnehållet i grundutbildningen skärpas. Den kliniska färdighetsom tandläkaren i nuvarande utbildningssystem får inom ramen förallmäntjänstgöringen måste i fortsättningen i viss utsträckningingå i grundutbildningen. Genom ett nära samarbete med klinikeri folktandvården och privattandvården kan goda förutsättningarskapas för att en praktisk-klinisk träning som är anpassad tilltandläkarens yrkesverksamhet efter utbildningen kan integreras igrundutbildningen, heter det i propositionen.Förslag till behövliga ändringar i lagen (1984:542) ombehörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. samtövergångsbestämmelser kommer att presenteras under våren 1994.Regeringen föreslår att godkänner det somregeringen i anslutning till avsnittet Tandvården förordar omförutsättningarna för en tandläkare att få legitimation.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker att godkänner vad regeringenförordat i avsnittet Tandvården om förutsättningarna för entandläkare att få legitimation.Bidrag till hälso- och sjukvård (C 1)Från anslaget betalas statsbidrag till sjukvårdshuvudmännen ienlighet med en överenskommelse om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen. Vidare betalas från anslaget ersättningarför vissa kostnader och förluster som uppkommit på grund avmyndighets ingripande för att förhindra spridning av smittsamsjukdom. Bestämmelserna om detta finns bl.a. i förordningen(1956:296) om ersättning från staten i vissa fall vidingripanden för att förhindra spridning av en smittsam sjukdomoch lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare. Vissakostnader enligt smittskyddsförordningen (1989:301) förläkemedel m.m. vid behandling för en samhällsfarlig sjukdombetalas också ut från detta anslag, liksom även kostnader förpatientförsäkring och vissa skadeersättningar.Enligt propositionen har betydande förändringar istatsbidragssystemet i enlighet med riksdagensbeslut (prop. 1991/92:150 del II, bet. 1991/92:FiU29, rskr.1991/92:345; prop. 1992/93:150 bil. 4, bet. 1992/93:FiU30, rskr.1992/93:447) lett till att rundgången av medel mellan stat ochlandsting begränsats. Ramen för de medel som fördelas mellansjukvårdshuvudmännen såsom bidrag till hälso- och sjukvården hardärigenom minskat.Med utgångspunkt i överenskommelsen beräknar regeringenanslagsbehovet för Vissa statsbidrag till sjukvårdshuvudmännenför /95 till enligtnedanstående tabell.Ändamål TotalbeloppmkrBidrag till hälso- och sjukvård 700,0Särskild ersättning för psykoterapeutisk 39,5verksamhetSärskild ersättning för informationsförsörjning 21,0och produktkontrollSärskild ersättning till ,0epidemiologi och social analysSärskild ersättning för handledning av 0,5kiropraktorerSärskild ersättning för vissa 0,25patientöverföringarSärskild ersättning för rikssjukvård för 5,75hivsmittadeSumma 772,0Det sammanlagda medelsbehovet för ersättning till smittbärarem.m. för /95 beräknas till 6 miljoner kronor.Kostnader för patientförsäkring och ersättningar för vissaskador beräknas till 1 350 000 kr.Regeringen beräknar det sammanlagda medelsbehovet till779 350 000 kr.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker förslaget till medelsanvisning tillBidrag till hälso- och sjukvård.Privata vårdgivares anslutning till försäkringen m.m.I motion So472 av () begärstillkännagivande om att även andra grupper av vårdgivare änprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som exempelvissjuksköterskor och barnmorskor fritt skall kunna etablera sigsamt att deras patienter skall få ekonomisk ersättning från denallmänna försäkringen. I motion So408 av ochGullan (båda m) framställs ett liknande yrkande omlegitimerade sjuksköterskor.I motion So458 av () begärs att riksdagenger regeringen till känna att frågan om ersättning genom detallmänna försäkringssystemet och de särskilda medlen för tidigoch samordnad rehabilitering, för utredning och behandlingutförd av legitimerad psykolog och av legitimerad psykoterapeut,får sin snara lösning bl.a. inom ramen för HSU 2000. En liknandebegäran framställs i motion So413 av m.fl. (v)yrkandena 1 och 2.I betänkandet 1993/94:SoU14 behandlade utskottet bl.a.liknande motionsyrkanden (s. 30 f.) i samband med behandlingenav regeringens proposition 1993/94:75 om arvoden tillprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster samt vissaersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. Motionsyrkandenahade då lämnats över från socialförsäkringsutskottetmed yttrande (1993/94:SfU3y). Socialförsäkringsutskottetanförde att frågan om privata vårdgivares anslutning tillförsäkringen ryms inom ramen för den pågående översynen avhälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000).Motionsyrkanden därom borde därför lämnas utan åtgärd avriksdagen.När det gällde frågan om en mer generell ersättningsform förpsykoterapi m.m. anförde socialförsäkringsutskottet attriksdagen under en följd av år har avslagit motioner med sådaninriktning på förslag av utskottet senast i betänkandet1993/94:SfU4.Utskottet hänvisade i detta betänkande "bl.a. till attPsykiatriutredningen i sitt slutbetänkande Välfärd och valfrihet(SOU 1992:73) funnit att de nuvarande villkoren för att fåtillgång till psykoterapi inte är acceptabla. Utredningenframhåller att denna behandlingsform måste jämställas med andrasjukvårdande behandlingar. Utredningen föreslår att frågan lösesi två steg. På kortare sikt skall legitimerade psykoterapeuter,även sådana som inte är läkare, efter ansökan förtecknas hosförsäkringskassan som enskilda vårdgivare. I ett längreperspektiv föreslår utredningen att psykoterapins finansieringskall anpassas till de beslut som kan väntas fatta medanledning av förslag från HSU 2000. Utskottet ansåg attberedningen av förslag borde avvaktas. "Utskottet erinrade också om att regeringen ochsjukvårdshuvudmännen i överenskommelsen för beslutat omen betydligt höjd ersättning för psykoterapeutisk behandling.Ersättningen har höjts från högst år 1993till högst år 1994.Socialutskottet delade socialförsäkringsutskottetsinställning och avstyrkte då aktuella motioner.Utskottets bedömningFrågan om privata vårdgivares anslutning till försäkringenryms inom ramen för den pågående översynen av hälso- ochsjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000). Någotinitiativ från behövs inte. Motionerna So408 (m) ochSo472 (fp) avstyrks.När det gäller frågan om en mer generell ersättningsform förpsykoterapi m.m. vidhåller utskottet sin tidigare inställningatt beredningen av förslag bör avvaktas.Motionerna So413 (v) och So458 (fp) avstyrks.Tilläggsdirektiv till HSU 2000I två motioner begärs tillkännagivanden om tilläggsdirektivtill utredningen om hälso- och sjukvårdens finansiering ochorganisation.I motion So417 av och (bådafp) pekas på utredningsdirektivens formulering att en avutgångspunkterna för en analys och värdering av olikafinansierings- och organisationsmodeller skall vara hälso- ochsjukvårdens möjligheter att verka för en god hälsa och en vårdpå lika villkor för hela befolkningen. Motionärerna anser attdet inom denna formulering borde rymmas förslag om hur hälso-och sjukvården skall utformas för att tillgodose behoven hospatienter med så sällsynta hälsoproblem att de rimligen endastkan behandlas vid vissa sjukhus. Motionärerna anser att detbehövs tillägg till utredningsdirektiven med förtydliganden omatt dessa glömda patienters behov måste tillgodoses iutredningens överväganden och förslag.I motion So459 av () (yrkande 2)anförs att någon samlad kunskap inte tycks finnas i omhur många människor som fått olika problem på grund av sittmedlemskap i en destruktiv sekt. Inte heller finns någon samladkunskap om hur man bäst kan hjälpa dem. Denna brist har, enligtmotionären, påtalats av svenska psykiatriker som efterlyst enriksenhet där man skulle bedriva såväl forskning som vård,behandling och rehabilitering av före detta sektmedlemmar medpsykiska problem. Utredningen om hälso- och sjukvårdensfinansiering och organisation bör därför uppmärksammas på dettabehov, heter det.Utskottets bedömningDe frågor som tas upp i motionerna omfattas avsjukvårdshuvudmännens ansvar enligt hälso- och sjukvårdslagen(1982:763). Frågorna faller, enligt utskottets mening, även inomramen för direktiven för HSU 2000 (dir. 1992:30). Någotinitiativ av behövs inte. Motionerna So417 (fp) ochSo459 (fp) yrkande 2 avstyrks.Insatser mot aids (C 2)Från anslaget betalas utgifter för särskilda insatser för attbekämpa spridningen av det virus, humant immunbrist virus (hiv),som kan leda till sjukdomstillståndet aids (acquired immunedeficiency syndrome -- förvärvad immunbrist). Aids utgör ettallvarligt hot mot folkhälsan. Infektion av hiv hänförs enligtsmittskyddslagen (1988:1472) till de anmälningspliktigasjukdomar som är samhällsfarliga.Från anslaget lämnas också ett extra bidrag som utgår främsttill , , , kommun och men också tillandra huvudmän.Den del av medlen som avser information och stöd tillpsykosocialt arbete och utvecklingsarbete m.m. disponeras avFolkhälsoinstitutet. Institutet ansvarar också förfördelningen av det extra bidraget i form av stöd till kommuneroch landsting. Vid finns ett råd föraidsfrågor, som har en rådgivande funktion. Socialstyrelsendisponerar medel från anslaget för att utveckla en offensivnarkomanvård.MedelsanvisningenI budgetpropositionen beräknas ett oförändrat anslag tillinsatser mot aids för /95 eller 185 220 000 kr.Utskottet tillstyrker förslaget till medelsanvisning tillInsatser mot aids.Nationell hivpolicy m.m.I motion So445 av () yrkas att riksdagenger regeringen till känna vad som anförts om utarbetande av ennationell hivpolicy. Motionären anser att det behövs ennationell hivpolicy som från ett helhetsperspektiv behandlarhivrelaterade frågor för att skapa ännu tydligare riktlinjer fördet förebyggande arbetet. Underlag för en sådan policy, däromfattande erfarenheter av arbete med hiv tas till vara, finnsredan samlat i fyra skrifter som utarbetats av Läkare mot --Röda korset och somFolkhälsoinstitutet ställt sig bakom.I motion So436 av och ()yrkas ett tillkännagivande om vad som anförts om dethiv/aids-förebyggande arbetet. Enligt deras mening bör detsnarast ankomma på regeringen att återta initiativet i dethiv/aids-förebyggande arbetet och tillse att de kunskapsresursersom byggts upp på regional och lokal nivå kan tas till varaockså i den nya organisationen som fattat beslut om.Husläkarna, som skall börja verka, har i sitt grundåtagandeen skyldighet att bedriva individinriktat preventivt arbete.Däremot ingår inte allmänpreventivt arbete i husläkarensuppgifter. Det arbetet, där också insatser mot hiv och andrasexuellt överförbara sjukdomar måste anses ingå, har därmedhamnat utanför den nya organisationen. Detta betraktarmotionärerna som en stor riskfaktor.I proposition 1987/88:79 om åtgärder mot AIDS redovisadeden dåvarande regeringen förslag om ett handlingsprogram för denfortsatta bekämpningen av aids och infektion av hiv. Programmetomfattade bl.a. information, psykosocialt stöd, insatser för attbegränsa smittspridningen samt insatser för vård och behandlingav narkotikamissbrukare. godtog förslaget (SoU10,rskr. 165).I årets budgetproposition (prop. 1993/94:100 bilaga 6)sägs följande om läget när det gäller hivsituationen. WHO räknarmed att antalet smittade av hivinfektion kommer att öka från ca14,8 miljoner till 2000. /93 hade aids drabbat ca 2,5 miljoner människor ivärlden. uppskattas antalet dittills inträffade aidsfalli världen till totalt 10 miljoner. Även om det i fanns 3515 anmälda fall av hivsmitta och 860 anmälda aidsfalli , vilket i det globala perspektivet är relativt settfå fall, är hivepidemin inte under kontroll enligt regeringen.Den omfattande internationella smittspridningen i kombinationmed ökat resande över landets gränser och pågående invandringtill innebär en risk för fortsatt smittspridning iSverige.Hivsituationen bland narkotikamissbrukare i är ocksåförhållandevis gynnsam vid en internationell jämförelse. Den 30juni 1993 förelåg totalt 648 anmälningar om hivsmitta blandnarkotikamissbrukare i . Antalet nyanmälda smittade harminskat och uppgår nu till i genomsnitt två till tre per månad.Antalet aidsdiagnoser ökar däremot. T.o.m. harsammanlagt 70 anmälningar om aids bland narkotikamissbrukaregjorts.Man får enligt regeringen räkna med att hiv kommer att finnaskvar i vårt samhälle , kanske under fleragenerationer. Detta måste vara utgångspunkten för detförebyggande arbetet.Folkhälsoinstitutet, till vilket knutits ett rådgivande rådför aidsfrågor, har den övergripande uppgiften att samordnaarbetet med att begränsa spridningen av hiv/aids.Regeringen finner att fortsatta insatser mot hivsmittan ärnödvändiga. Insatserna måste inriktas på att motverkasmittspridningen på både lång och kort sikt och därvid främstbygga på de lokala aktiviteterna.Även om insatserna mot hiv/aids alltmer har integrerats som endel av de ordinarie samhällsorganens reguljära verksamhet finnsdet enligt regeringen fortfarande ett starkt behov av att fråncentralt håll initiera förebyggande insatser. Samverkan mellanmyndigheter, kommuner, landsting och frivilligorganisationer bördärvid utvecklas vidare.Den övergripande uppgiften att samordna arbetet med attbegränsa spridningen av hiv/aids överfördes till detnybildade . I verkets verksamhetsplan för1993/94 lämnas en utförlig beskrivning för hiv/aids-programmet.Målsättningen för det förebyggande arbetet är att minimera smittspridning av hiv motverka omotiverad ångest och rädsla att motverka utstötning och diskriminering att se till att befolkningen bibehåller goda kunskaper omhiv/aids.Verksamheten ses av verket mer och mer ur ettsmittskyddsperspektiv, varför ökat samarbete sker medinstitutets sex- och samlevnadsprogram. Angelägna grupper attnå, utifrån det epidemiologiska perspektivet och olikahotbilder, är ungdomar, män som har sex med män,invandrare/flyktingar samt hivpositiva och deras närstående.Frivilligorganisationerna utför enligt verket ett viktigtarbete.Att samhällets olika organ samverkar är en viktigförutsättning för ett framgångsrikt hivpreventivt arbete. Detlångsiktiga målet är att det smittförebyggande arbetet alltmerskall kunna integreras i ordinarie strukturer.Det utökade samarbetet i kan enligt verket komma attställa nya krav på det svenska hivförebyggande arbetet och påsamarbetsformer med andra europeiska länder. Folkhälsoinstitutetavser att under kommande budgetår diskutera vad ochett eventuellt medlemskap i innebär för det svenskahivförebyggande arbetet. Här bör, enligt institutet, ocksåuppmärksammas landstingens och kommunernas utvecklingsarbetebl.a. vad gäller den s.k. beställande delen. Folkhälsoinstitutetkommer att aktivt följa utvecklingen för det preventiva arbeteti ett sådant system. De massmediala informationsaktiviteternafortsätter, men utformas mer så att de blir ett stöd i detlokala arbetet.Folkhälsoinstitutet avser att under /94 arbetafram en nationell plan för hivpreventiva insatser.När det gäller husläkarnas åligganden sägs bl.a. följande iproposition 1992/93:160 om husläkare m.m. (s. 33):De minimikrav som skall gälla för en husläkarverksamhet börpreciseras på central nivå och gälla över hela landet. Dessauppgifter bör dock begränsas till de mest grundläggandefunktionerna för en väl fungerande relation mellan patient ochläkare för att lämna utrymme för lokala variationer ihusläkaråtagandet. De uppgifter som ett husläkaråtagande minstmåste omfatta för att en husläkarverksamhet skall ansesföreligga bör regleras i lag.Ett husläkaråtagande skall minst omfattamottagningsverksamhet, hembesök, jour, råd och förebyggandeinsatser till enskilda samt samverkan med andra service- ochvårdgivare. Husläkaren skall dessutom medverka till att den egnaverksamheten kan följas upp och utvärderas samt rapportera omlokala hälsoproblem.-- -- --För att den pågående utvecklingen av primärvården skall kunnafortgå är det angeläget att huvudmännens samladeplaneringsansvar säkerställs även i samband medhusläkarreformen.Sjukvårdshuvudmännen skall därför enligt min mening hamöjligheter att fastställa ett vidgat husläkaråtagande utöverdet s.k. grundåtagandet. Ett sådant vidgat åtagande kan omfattaalla de läkarinsatser som förekommer inom primärvårdensverksamhetsområde samt skyldighet att tillhandahålla insatser avdistriktssköterska.I husläkarlagen (1993:588) finns bestämmelser omhusläkarnas åligganden i 9 och 10 §§.Sjukvårdshuvudmännens ansvar enligt hälso- ochsjukvårdslagen omfattar såväl sjukvård sombefolkningsinriktade och individinriktade förebyggande insatser.I den mån sjukvårdshuvudmannen väljer att inte lägga allmäntförebyggande insatser på husläkarna måste skyldigheterna påområdet anförtros andra befattningshavare.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning av hivsituationen. Bl.a.det ökade internationella resandet innebär en risk för fortsattsmittspridning. Hivepidemin kan ännu inte sägas vara underkontroll. Utskottet delar också regeringens bedömning av behovetav insatser för att motverka fortsatt smittspridning. Ettomfattande arbete bedrivs redan här i landet på såväl lokal somcentral nivå. När det gäller frågan om utarbetande av ennationell hivpolicy med bl.a. riktlinjer för det förebyggandearbetet konstaterar utskottet att numera övergripande uppgiften att samordna arbetet med att begränsaspridningen av hiv/aids. Inom institutets rådgivande råd föraidsfrågor pågår arbete med att ta fram en nystrategi för hiv/aids-arbetet. Motion So445 (fp) får sålunda ihuvudsak anses tillgodosedd och avstyrks därmed.När det gäller det förebyggande hiv/aids-arbetet konstaterarutskottet att de omfattande insatser som görs här i landet föratt minska spridningen av hiv måste fortsätta.Folkhälsoinstitutet har en omfattande verksamhet på dettaområde. Institutet arbetar bl.a. med en plan för hivpreventivainsatser. Sjukvårdshuvudmännen har enligt hälso- ochsjukvårdslagen ansvar för såväl den individinriktade som denbefolkningsinriktade preventiva verksamheten. Utskottet utgårfrån att arbetet med att på det regionala och lokala planetförebygga hivinfektion och aids kommer att upprätthållas ochvidareutvecklas. Något initiativ från behövs inte.Motion So436 (c) avstyrks.SmittskyddslagenGudrun m.fl. (v) yrkar i motion So455 dels attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts omEuroparådets rekommendationer om behandling av hivpositiva(yrkande 1), dels att begär attFolkhälsoinstitutet får i uppdrag att göra en översyn avsmittskyddslagen med avseende på hivinfekterade (yrkande 2),dels att hos regeringen begär förslag till ändring ipatientjournallagen så att hivtest kan göras med garanteradanonymitet (yrkande 3), dels att hos regeringenbegär att får i uppdrag att utarbeta råd ochanvisningar om hur hivspårning kan utföras på frivillig grund(yrkande 4).Motionärerna anför bl.a.:År 1989 antog rekommendationerom behandling av hivpositiva (14/1989). Där fastslogs att allhivtestning skall vara frivillig och att den skall kunna utförasunder garanterad sekretess. Det ställdes även stränga krav pånär systematisk hivtestning skall få förekomma. Europarådetmenade även att kontaktspårning måste ske på frivillig grund föratt vara effektiv och i rekommendationerna tas avstånd frånhivrelaterade frihetsberövanden. Den svenska regeringenreserverade sig mot rekommendationer. villeha kvar den möjlighet till isolering som smittskyddslageninnebär. Motionärerna anser att hållning är riktigoch vill att regeringen återtar sin reservation. I en skrivelsetill av säger sigFolkhälsoinstitutet vara villigt att göra en översyn av helasmittskyddslagen. Motionärerna anser att regeringen skallbifalla denna begäran.Det finns enligt motionärerna många som skulle vilja genomgåen hivtest men som avstår av rädsla för de åtgärder sommyndigheterna kan tillgripa om testen visar sig vara positiv.Motionärerna föreslår därför en ändring i patientjournallagen(1985:562).Motionärerna anser att kontaktspårning endast kan göras i ettförtroendefullt samarbete mellan patient och läkare. Regeringenbör därför uppdra åt att utarbeta anvisningar omhur kontaktspårning kan utföras på frivillig grund.I motion So438 yrkar () att riksdagenger regeringen till känna vad som anförts om obligatorisk testför dem som kommer från högriskområden för hivinfektion. Påsenare tid har enligt motionären alarmerande rapporter kommit omökningen av antalet hivsmittade och aidssjuka i . Fall avsmittospridning har också förekommit. Det talas enligtmotionären om "en andra smittvåg".