bet · GH01AU13 · 1994-05-17 00:00:00 — Med den decentraliserade modell förregionalt utvecklingsarbete som partiet skisserat -- och som beskrivitstidigare i samband med de olika företagsstöden -- blir denviktigaste aktören i den statliga regionalpolitiken och ansvarig för att samlaalla krafter i länet kring en strategi om att främja näringslivets utveckling.Sammantaget framhåller motionärerna att deras förslag innebär en kraftiguppgradering av länsstyrelsernas roll och uppgifter.I motion A440 (yrk. 3) av och () föreslåsatt tyngdpunkten i regionalpolitiken överflyttas från stödområdesindelning tillatt motsvarande, och helst större, ekonomiska resurser disponeras avlänsstyrelserna. Den del av regionalpolitiken som bedrivs genomstödområdesplacering är alltför stel och svåromlagd.I det följande redovisas ett antal motioner om särskilda insatser för kvinnorpå regional nivå nämligen A57, A254, A459, A460, A461, A462, A469, A814 ochA815.I motion A254 (yrk. 43) föreslår Socialdemokraterna att det vid varjelänsstyrelse inrättas ett utvecklingscentrum för att stödja kvinnorsmöjligheter att starta företag och även följa företagets utveckling. Förslagetskall ses mot bakgrunden att i en studie visat att kvinnor möterspeciella problem när de skall starta företag. Liknande yrkanden förs fram avMaud Björnemalm m.fl. (s) i motion A462 (yrk. 2) och av m.fl.(s) i motion A814 (yrk. 8).Även m.fl. (c) knyter i motion A815 (yrk. 23) an till kvinnorsföretagande i förslaget om att inrätta regionala resurscentra för kvinnor.Sådana centra bedöms av motionärerna vara en naturlig konsekvens av deutvecklingsinsatser inom bl.a. företagande som växer fram i landet på regionaloch lokal nivå.Vänsterpartiet tar i sin motion A460 (yrk. 3) fasta på de krav på regionalasatsningar som kvinnor i olika län gått samman kring och föreslåratt länsstyrelserna får i uppdrag att formulera regionala program förkvinnobefrämjande åtgärder. Det anses nu vara hög tid att varje region får sitteget resurscentrum anpassat efter de olika regionernas förutsättningar ochbehov. I motion A57 (yrk. 32 delvis) betonar att de föreslagnaregionala resurscentren bör drivas tillsammans med "gräsrotskvinnor" och att demåste få en bredare inriktning än enbart företagande. Kultur, offentlig sektor,infrastruktur m.m. nämns som exempel.Förslag om att länsstyrelserna får i uppdrag att presentera ett brettregionalt program för kvinnobefrämjande åtgärder samt att en del av anslagettill länsstyrelserna viks eller reserveras för regionala resurscentra förkvinnor förs också fram av m.fl. (s) i motion A461 (yrk. 2) samtav () i motion A459 (yrk. 1 och 2).I sin motion A469 (yrk. 7) om tar m.fl. (s) upplandskapets behov av riktade insatser för kvinnligt företagande och kvinnligkompetensutveckling. Motionärerna anser att länsstyrelserna bör kunna medverkatill att ett skånskt utvecklingscentrum med dessa syften kommer till stånd.UtskottetFör en regionalpolitik som skall bidra till livskraftiga regioner i alladelar av landet är styrkan, kvaliteten och lyhördheten i arbetet på länsnivå avavgörande betydelse för att varje del skall kunna utvecklas efter sinaförutsättningar. Utskottet anser i likhet med regeringen att börutveckla sin nyckelroll i detta sammanhang genom initiativ till länsgemensammastrategier och utvecklingsprogram som grund för prioriteringar ochresurstilldelning.Utskottet har i ett tidigare avsnitt analyserat likheter och skillnadermellan regeringens förslag och den socialdemokratiska partimotionen A56 när detgäller länsstyrelsernas roll i det regionala utvecklingsarbetet. Det har därkonstaterats att s-motionen betonar decentraliseringen mer än vad propositionengör, men att samsynen i övrigt är stor, t.ex. när det gäller arbetet med ensamlad länsstrategi. Utskottets ställningstagande i denna del redovisas iavsnittet om Handläggningsfrågor.I motion A440 (s) föreslås att tyngdpunkten i regionalpolitiken överflyttasfrån stödområdesindelning till att de ekonomiska resurserna disponeras avlänsstyrelserna. Utskottet har tidigare redovisat sin syn påstödområdesindelningen och föreslår där vissa mindre justeringar, medan denhuvudsakliga indelningen föreslås ligga fast. Utskottet delar såledesregeringens uppfattning om behovet av särskilda insatser i utpekade områden ochhar ingen annan uppfattning än regeringen i synen på landets indelning istödområden. Motionen avstyrks därmed i aktuell del.De nio motionerna om särskilda insatser för kvinnor på regional nivå ärpositiva till regeringens ambition att anlägga ett könsperspektiv iregionalpolitiken och till förslagen om ökade insatser. Samtliga stöder ocksåidén om att regionala resurs- eller utvecklingscentra inrättas i länen medlänsstyrelsen som initiativtagare och samordnare. Den skillnad som finns rörverksamhetens inriktning, där en del motioner föreslår att uppgifterna skallkoncentreras kring frågor om kvinnors företagande, medan andra vill ge centrenen bredare inriktning utifrån olika behov och förutsättningar i resp. län.Regeringen behandlar inte frågan om innehållet i verksamheten, men när detgäller organisation, form och medfinansiärer markeras att regionens egna behovoch förutsättningar skall bilda utgångspunkt. Flertalet län har i dettasammanhang aktuellt utvecklingsarbete att bygga vidare på. Politiken liggersåledes i linje med motionerna och ger stor handlingsfrihet för länen.Utskottet vill liksom flera av motionärerna understryka värdet av attverksamheten utformas i nära kontakt med kvinnor på "gräsrotsnivå".Utskottet erinrar dessutom om de av beslutadelänsexperterna på jämställdhetsområdet (prop. 1993/94:147, bet. AU17, rskr.291) som kommer att utgöra en kompetens- och resursmässig förstärkning tilllänsstyrelserna i deras arbete med att införa ett könsperspektiv i detregionala utvecklingsarbetet.Med hänvisning till vad som anförts föreslår utskottet att motionerna A57(v), A254 (s), A459 (kds), A460 (v), A461 (s), A462 (s), A469 (s), A814 (s) ochA815 (c) avslås i aktuella delar.Central nivåPropositionen (s. 154--159)Olika samhällssektorer har genom sina sektorsorgan ett ansvar för attverksamheterna bidrar till en god utveckling i alla regioner. Nära samverkanmellan , , och m.fl.centrala organ och myndigheter är viktig för ett maximalt resursutnyttjande ochundvikande av dubbelarbete.Även fortsättningsvis finns skäl att centralt disponera vissaregionalpolitiska medel för projektverksamhet och insatser avinfrastrukturkaraktär eller andra angelägna utvecklingsinsatser. ochGlesbygdsmyndigheten bör disponera en del av medlen för beslut i enlighet medregeringens riktlinjer. Därutöver bör regeringen förfoga över medel för besluti enskilda ärenden.NUTEK bör vidare enligt regeringen ges ökade möjligheter att besluta om stödtill olika utvecklingsprojekt, varför en del av de medel som tillförs verketäven bör få användas till beredning och genomförande av åtgärder.Vad gäller särskilda insatser för kvinnor på central nivå anförs följande.Enligt regeringens förslag bör , i samarbete med ,ansvara för att ett nationellt resurscentrum för kvinnor bildas. Myndigheternaskall därvid avsätta resurser och vidta åtgärder som stödjer och kompletterarde särskilda insatser för kvinnor som görs på regional nivå. Erfarenheter somsamlats genom projekt skall tas till vara.Som skäl till att valts för uppdraget att, i samarbete medGlesbygdsmyndigheten, ansvara för bildandet av det nationella centret anförregeringen att detta är naturligt mot bakgrund av de uppgifter redan haratt utveckla regionala och lokala aktörers kompetens i utvecklingsfrågor samtatt svara för erfarenhetsutbyte och utvärdering. har även regeringensuppdrag att handlägga ett flerårigt utvecklingsprogram med särskilda åtgärderför att främja kvinnors företagande. I det nationella centrets funktioner börbl.a. ingå att samordna länens aktiviteter, samla in, utvärdera ochsystematisera kunskaper från det regionala arbetet samt att dra generaliserbaraslutsatser av detta. Kvinnor i glesbygds- och landsbygdsområden bör härvidenligt regeringen ägnas särskilt intresse.MotionerFlertalet motioner som redovisats ovan om regionala resurs- ellerutvecklingscentra har också yrkanden som rör verksamheten på central nivå.Motionärerna utgår härvid i allmänhet från det arbete som Glesbygdsmyndighetensprojekt utfört.Socialdemokraterna föreslår i motion A254 (yrk. 44) att Glesbygdsmyndighetenfår ett samordningsansvar för de utvecklingscentrum för kvinnligt företagandesom partiet vill att länsstyrelserna skall inrätta. Ett liknande yrkandeframförs av m.fl. (s) i motion A814 (yrk. I motion A56(yrk. 24 delvis) motsätter sig Socialdemokraterna inte regeringens förslag omatt får ansvaret men anser ändå att behöver egnaresurser för ändamålet.Britta m.fl. (s) instämmer i motion A461 (yrk. 1) i behovet av eninstans på central nivå för att bl.a. samla erfarenheterna från det som görsrunt om i landet och formulera ett brett nationellt program förkvinnobefrämjande åtgärder på landsbygd och i glesbygd. Motionärerna betonarvärdet av det arbete som bedrivits av Kvinnokraftprojektoch föreslår att regeringen anslår medel till förändamålet.Även förordar en bredare inriktning och föreslår i motion A460(yrk. 4) att får i uppdrag att formulera ett nationelltprogram för kvinnobefrämjande åtgärder på landsbygd och i glesbygd. I motionA57 (yrk. 32 delvis) görs kompletteringen att det nationella resurscentret börfå en självständig ställning och endast administrativt tillhöra den centralamyndigheten. Motionärerna begär förstärkta resurser till Glesbygdsmyndighetenför utökade arbetsuppgifter på området.Märtha () föreslår i motion A459 (yrk. 3) attGlesbygdsmyndigheten får i uppdrag att i samarbete med Kvinnokraftprojektetformulera ett nationellt program som främjar kvinnors försörjningsmöjligheterpå landsbygd och i glesbygd, där en del av programmet skall vara ett nationelltresurscentrum. Dessutom läggs förslaget att en utredning tillsätts som, utifrånde kunskaper Kvinnokraft byggt upp, bör formulera de funktioner och denorganisation ett nationellt resurscentrum skall ha (yrk. I motion A55betonar vikten av att resurscentret får utveckla en bredverksamhet och att det bör planeras och drivas tillsammans med"gräsrotskvinnor".UtskottetFrågan om särskilda resurscentra för kvinnor har varit aktuell i olikamotionsyrkanden sedan 1987 års regionalpolitiska kommitté i sitt slutbetänkande(SOU 1989:55) förde fram förslaget om särskilda kompetenscentra för kvinnorsföretagande. års utvecklingsarbete i några län med länsstyrelserna sominitiativtagare har lett fram till resurscentra för kvinnor med bredare programoch med många inblandade aktörer. Verksamheten har därvid riktat sig tillkvinnor i hela länet. Parallellt med dessa länsvisa initiativ harGlesbygdsmyndighetens Kvinnokraftprojekt på nationell bas arbetat för attstödja en utveckling mot resurscentra i flera län och för att en samlandeinstans på central nivå skall komma till stånd. Kvinnokraft har i likhet medsin myndighet specifikt lands- och glesbygdskvinnorna som sin målgrupp. Medtanke på det målmedvetna arbete som Kvinnokraft bedrivit är det naturligt attderas uppläggning och målgrupper fått stå modell för de aktuella motionerna.Det är emellertid enligt utskottets mening angeläget att de resurscentra somnu är på väg att växa fram kan komma länens samtliga kvinnor till godo.Utskottet finner att regeringen vägt samman detta behov med vikten av att tatill vara Kvinnokrafts erfarenhet och kompetens genom sitt uppdrag till NUTEKatt, i samarbete med , avsätta resurser och ansvara för attett nationellt resurscentrum för kvinnor bildas. Utskottet ansluter sig därmedtill regeringens syn på frågan om ansvariga myndigheter.Vidare delar utskottet regeringens uppfattning om det nationella centretsfunktioner. Utan något särskilt uttalande härom torde arbetet inom centretkomma att mynna ut i någon form av nationellt handlingsprogram förkvinnobefrämjande åtgärder där företagande kan vara en bland flera komponenter.Syftet med förslagen i motionerna A55 (kds), A56 (s), A57 (v), A254 (s), A459(kds), A460 (v), A461 (s) och A814 (s) får med vad sålunda redovisats ansestillgodosett. Motionerna avstyrks därmed i aktuella delar.Yrkanden om förstärkta resurser till för arbetet med ettnationellt resurscentrum behandlas i betänkandets anslagsdel.Regionalpolitisk forskningPropositionen (s. 159--162)Enligt regeringen är det önskvärt med ökade insatser för att främja intressetför regionalpolitisk forskning. Regeringen är beredd att till universitettillföra medel för forskning med inriktning på glesbygden med dessekonomisk-geografiska och sociala struktur. Anslagsfrågorna tas upp i sambandmed anslaget Särskilda regionalpolitiska infrastrukturåtgärder.Huvuduppgiften för Expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU)bör även fortsättningsvis vara att initiera och samordna forskning om denregionala utvecklingen samt medverka till en bred spridning avforskningsresultaten. Inom ramen för ERU:s forskningsprogram bör ERU särskiltbeakta ansvars- och arbetsfördelningen mellan olika aktörer inomregionalpolitiken, hur internationaliseringen påverkar förutsättningarna försvenska regioners utveckling samt människornas livsformer i olika regioner.Särskilt viktigt är att frågorna belyses utifrån ett könsperspektiv.MotionerSocialdemokraterna anser i sin partimotion A56 (yrk. 27) att böravslå de detaljerade riktlinjer för ERU:s verksamhet som finns i propositionen.Det program som föreligger för ERU:s forskning fram bör ligga fastutan nya detaljregler. Med hänsyn till knappheten på resurser bör ERU:s behovprioriteras framför regionalpolitisk forskning vid universitet.Även anför i motion A57 (yrk. 35) att ERU själv -- inomramarna för sitt beslutade forskningsprogram -- bör få prioritera varforskningsresurserna skall läggas. Regeringens motiv för att välja Umeåuniversitet för forskning om glesbygden lyser med sin frånvaro; iÖstersund borde vara det naturliga alternativet.UtskottetUtbildningsutskottet har i sitt yttrande till arbetsmarknadsutskottet tagitupp frågan om regionalpolitisk forskning. En avvikande mening (s) och enmeningsyttring (v) har avgetts.Utbildningsutskottet anför följande.Utbildningsutskottet har inte anledning att anföra synpunkter på regeringensförslag när det gäller anslag till ERU. Vid finns sedan 11 årtillbaka (). Det finansierasnumera via samhällsvetenskapliga fakulteten vid under anslagetUmeå universitet: Forskning och forskarutbildning. I senastefördjupade anslagsframställning anförs att ser positivt på enökad samverkan med ERU i samband med dess flyttning till . Utskottet,som inte har något att erinra mot vad regeringen anför om medel till Umeåuniversitet för regionalpolitisk forskning, föreslår attarbetsmarknadsutskottet avstyrker motion 1993/94:A57 yrkande 35.Arbetsmarknadsutskottet ser positivt på en ökad samverkan mellan . Frågan om resurser till ERU återkommer utskottet till i sambandmed behandling av anslagen. Utskottet delar inte motionsuppfattningen attregeringens prioriteringar inom ERU:s forskningsprogram utgör alltfördetaljerade riktlinjer. Utskottet stöder därför inte motionerna A56 och A57 inu behandlade delar. Dessa avstyrks således.Regionalpolitiken i ett EU-perspektivPropositionen (s. 162--168)Regeringen ger i detta avsnitt viss information vad avser regionalpolitik idet avtal om ett EU-medlemskap som träffades mellan och den 1mars . Regeringen avser att senare återkomma till med en särskildproposition om avtalet.Bl.a. redovisas de regionalpolitiska målen för EU:s nuvarande medlemsländer:Mål 1. Utveckling och strukturell anpassning av svagt utvecklade regioner(bruttoregionprodukten per capita kan högst vara av genomsnittet iEU-länderna).Mål 2. Omställning av näringslivet i regioner eller delar av regioner som ärhårt drabbade av industriell tillbakagång.Mål 3. Bekämpning av långtidsarbetslöshet och underlättande av ungdomarsinträde på arbetsmarknaden.Mål 4. Underlättande av omställningar till följd av strukturförändringar inomindustrin genom stöd till utbildning m.m.Mål 5 a. Underlättande av lantbrukets och fiskets omstrukturering ochmodernisering.Mål 5 b. Underlättande av utvecklingen i landsbygdsområden.Vid förhandlingarna kom man fram till att ett nytt mål, som har att göra medgleshet och långa avstånd, skulle införas i . Detta mål, mål 6,motsvarar de regioner som har högst åtta invånare per kvadratkilometer. redovisas i propositionen (s. 163--165). Omfattningen kan enkeltsägas motsvara stödområde 1 och de nordliga delarna av stödområde 2. Mål6-området är vad avser insatsernas inriktning och finansiering m.m. jämställtmed mål 1-området, vilket inte aktualiseras i Sverige.För år 1995 avsätts för del 41 miljoner ecu (ca )till mål 6-regionen från EG:s budget resp. 227 miljoner ecu (ca 2 miljarderkronor) för målen 2, 3, 4, 5 a, 5 b. De årliga beloppen ökar enligt index såatt de kommer att uppgå till ca 51 miljoner ecu resp. 248 miljoner ecu för år1999. kommer en översyn att göras i syfte att fastställaavgränsningen av bl.a. mål 6-områden efter år 1999.För att få del av medel från strukturfonderna, måste fonderna kompletterasmed nationell finansiering (additionalitet). Regeringens bedömning är att dennationella finansieringen av de program som kan komma att få medel frånstrukturfonderna får lösas för varje program för sig och att den kan bestå avsåväl regionalpolitiska medel som medel från berörda sektorer, kommuner,landsting och privata intressenter. De nationella tillskotten måste beaktas inästkommande statsbudget enligt regeringen.Regeringen gör bedömningen att regionalpolitiken kan bedrivas med i stortsett samma inriktning även i fortsättningen och att nuvarande stödområden kanbehållas.Beskrivning av olika områdenDet finns två svenska regionalpolitiska stödområden, 1 och 2, samttillfälliga stödområden, glesbygdsområden och landsbygdsområden, därutöverstödområdena 1, 2a, 2b, 3 och 4 inom jordbruket, vidare EG-definierade områdensom mål 6-området, ett nordligt jordbruksstödområde bestående av områdena 1--3,och LFA-områden (less favoured areas eller översatt: mindre gynnade områden).EG:s utgångspunkter för LFA-områden är bl.a. att det rör sig om missgynnaderegioner hotade av minskande befolkning och karaktäriserade av jord med lågproduktionsförmåga och låga inkomster. Syftet med stöd inom dessa områden äratt kompensera lantbrukarna för svårigheter förorsakade av naturförhållanden.Grundkriterierna har fastställts av ; därutöver finns det visstutrymme för det enskilda landet att detaljutforma kriterierna så att de passarför resp. lands förutsättningar. Frågan om hur LFA-området skall förhålla sigtill de i propositionen föreslagna landsbygdsområdena är öppen.MotionVänsterpartiet redovisar sin syn på EU-frågorna och regionalpolitiken imotion A57 (yrk. , som säger nej till medlemskap i , ärkritiskt till förhandlingsprocessen, bl.a. att förhandlingarna fortfarandepågår om stödområdenas omfattning och företagsstödets utformning. Vidare anförsi motionen att flera av målen inte kan kombineras med mål 6, varför detföreligger stor risk att de nuvarande geografiska prioriteringarna förregionalpolitiken inte kan upprätthållas. Motionärerna anser att propositionenär obegriplig vad gäller finansieringen av de nationella tillskotten. EnligtVänsterpartiet medför ett EU-medlemskap många negativa regionalpolitiskaeffekter, inte minst beroende på de påfrestningar på statsbudgeten sommedlemsavgifterna innebär.UtskottetUtskottet vill betona att regeringen avser att återkomma till meden särskild proposition om avtalet. Den information som ges i föreliggandeproposition kan enbart ses som avrapportering av nu tillgänglig information.Riksdagen har således inte att ta ställning till specifika regeringsförslag idetta sammanhang.Det är ännu inte klart hur de olika nationella stöden och EG-stöden skallsamverka i de olika områdena. De frågor som inte är lösta måste man alltsåkomma till rätta med under de fortsatta förhandlingarna.Utskottet utgår från att stödformerna i de olika områdena kan klargöras inomkort.Med hänvisning till vad som anförts avstyrks motion A57 (v) i denna del.Särskilda regionala åtgärder för regional utveckling och tillväxt /95Propositionen (s. 168--171)För att skapa möjligheter till tillväxtfrämjande insatser i hela landetföreslår regeringen att av de arbetsmarknadspolitiska medelsom föreslagits i budgetpropositionen får disponeras av länsstyrelserna /95 för temporära men långsiktigt verkande åtgärder. De medelsom föreslås bör fördelas med utgångspunkt från såväl arbetslöshetssituationensom den regionala problembilden. Medlen bör bidra till att skapa inomregionalbalans.Dels skall länsstyrelserna kunna lämna stöd till småföretag i samband medinvesteringar vilka beräknas leda till ökad sysselsättning. Investeringarna kanavse såväl byggnader och maskiner som produktutveckling och marknadsföring.Stödet gäller företag med högst 50 anställda. Regeringen bör svara för dennärmare utformningen av stödet inom de regler som finns för lokaliserings- ochutvecklingsbidrag.Dels kan denna förstärkning av de regionala resurserna användas tillkompetenshöjande åtgärder, t.ex. genom att företagen erbjuds möjlighet attdisponera kvalificerad personal.Dels kan länsstyrelserna vidta andra företagsinriktade åtgärder, t.ex. genomatt stödja innovatörer eller utbildningar som riktar sig till personer medentreprenörsidéer. Andra tänkbara åtgärder är stöd till små företag i form avkonsultcheckar eller konsulthjälp av personer med erfarenhet av att drivaföretag.För småföretagsstöd bör bidraget högst uppgå till avinvesteringskostnaden; vid övriga företagsinriktade insatser får den statligainsatsen högst vara av kostnaden och inte heller strida mot EES-avtaletsregler.Regeringen räknar med att insatserna sammantaget bör skapa ca 4 000 nyaarbetstillfällen. Det blir en uppgift för resp. länsstyrelse att utforma ettåtgärdsprogram för /95. Behovet av insatser för kvinnorssysselsättning bör särskilt beaktas. Länsstyrelserna bör få använda en mindredel av medlen till att köpa administrationstjänster. Regeringen avser attuppdra åt att följa upp insatserna i de olika länen.Riksdagen föreslås godkänna det som regeringen förordar om särskildaregionala åtgärder för utveckling och tillväxt /95 (avsnitt 12).MotionerSocialdemokraterna avvisar i motion A56 (yrk. 5) regeringens förslag omregionala åtgärder för utveckling och tillväxt under /95 genomöverförande av från arbetsmarknadsmedel. Förslaget innebäratt resurser förs från norr till söder samt att en enorm byråkrati skapas.Näringspolitiska satsningar bör enligt motionärerna vara av långsiktig karaktäroch stöden så lite som möjligt styra företagens utveckling. Vidare böradministration och byråkrati minimeras. Regeringsförslaget uppfyller inte dessakrav. Socialdemokraterna förordar i stället direktavskrivning avmaskininvesteringar och pekar på att arbetsmarknadspolitiken erbjuder flerastödformer som är inriktade mot de mindre företagen.Inte heller Ny demokrati i motion A67 (yrk. 11) anser att börgodkänna de särskilda regionala åtgärderna. Motionärerna ifrågasätter delsavsättningen av för det föreslagna ändamålet ur sakligsynpunkt, dels lämpligheten av att länsstyrelserna skall svara förfördelningsbesluten.I motion A52 (yrk. 3) framför m.fl. (s) att trotsangelägenheten av näringslivsutveckling inger regeringsförslaget oro.Motionärerna finner det självklart att även de i propositionen föreslagnamedlen bör fördelas efter de långsiktiga problemens svårighetsgrad, dvs.huvuddelen av medlen bör tillföras skogslänen.Per m.fl. (s) begär i motion A403 från den allmännamotionstiden ändringar i det regionalpolitiska stödet till småföretag i syfteatt stärka ny- och småföretagsverksamheten. Investeringar för mindre än 100 000kr bör få en likartad tillämpning som glesbygdsstödet utan att för den skullomgärdas av den geografiska begränsning som gäller för detta.Även anser i sin motion A57 (yrk.