bet · GH01NU17 · 1994-04-28 00:00:00 — Detta arbete pågårännu, och reaktorn väntas i drift tidigast under hösten 1994.I november 1993 avlämnade SKI till regeringen en rapport omsäkerhets- och strålskyddsläget vid de svenska kärnkraftverkenunder (SKI Teknisk rapport 93:40). Irapporten, som har utarbetats i samarbete med , görs den sammanfattande bedömningen attproblemen med nödkylssystemen och materialproblemen har letttill betydelsefulla tekniska säkerhetsförbättringar vid verkenoch avsevärda förbättringar av verkens egna säkerhetsarbeten.Samtidigt har erfarenheterna pekat på vikten av en noggrannprövning av vissa äldre säkerhetsanalyser ochkonstruktionsförutsättningar, liksom på vikten av fortsattskärpt uppmärksamhet på åldersbetingade förändringar.Sammantaget såg de båda myndigheterna ingen anledning tillomprövning av riskbilden beträffande kärnkraftverken.Senare besvarade näringsminister en interpellation (1993/94:42) av ()om kärnkraftens tillförlitlighet. Näringsministern hänvisade (RD1993/94:27) till nyssnämnda rapport om säkerheten vidkärnkraftverken och anförde att det inte kan råda någon oklarhetom att säkerhetskraven har absolut prioritet när myndigheternatar ställning till frågor om kärnkraftverkens drift. Statsrådetkonstaterade att man inte vet om avbrottet i utvecklingen mot ensuccessivt förbättrad tillgänglighet i de svenskakärnkraftverken är ett tillfälligt fenomen eller om man nu måsteräkna med en lägre tillgänglighet för verkens återståendelivstid.Med hänvisning till den förordade energipolitiska kommissionenavstyrker utskottet även de nu berörda yrkandena imotionerna 1993/94:N418 (c) och 1993/94:N410 (v).Förbudet mot vissa förberedande åtgärderKärntekniklagen innehåller en bestämmelse, 6 §,enligt vilken ingen får utarbeta konstruktionsritningar, beräknakostnader, beställa utrustning eller vidta andra sådanaförberedande åtgärder i syfte att inom landet uppföra enkärnkraftsreaktor. Förbudets funktion är att motverka attpersoner inom en begränsad krets -- ansvariga för kraftföretagvilka är tänkbara som reaktorinnehavare -- föranstaltar omresurskrävande förberedande åtgärder i syfte att uppföra en visskärnkraftsreaktor. Såväl dessa personer som andra är dockoförhindrade att plädera för fortsatt och ökadkärnkraftsanvändning, inkl. uppförande av ytterligare reaktorer.Inte heller inkräktar förbudet på möjligheterna till forskningoch utvecklingsarbete på kärnkraftsområdet och till svensktdeltagande i internationellt samarbete på detta område.År 1989 tillkallades en särskild utredare med uppgift att seöver kärntekniklagstiftningen. Utredaren -- -- föreslog i betänkandet (SOU 1991:95) Översyn avlagstiftningen på kärnenergiområdet bl.a. att den nu berördabestämmelsen i 6 § skulle avskaffas. Enligt utredningen(s. 335) tillgodoses motivet för bestämmelsen redan genomförbudet enligt lagen att lämna tillstånd till nyakärnkraftsreaktorer. Det anfördes också att bestämmelsen intekan anses vara motiverad av säkerhetsskäl och att den därför iprincip inte hör hemma i kärntekniklagen, som är att betraktasom en säkerhetslag.Huvuddelen av förslagen i utredningsbetänkandet låg till grundför de ändringar i kärntekniklagen som på förslag avregeringen beslutade om (prop. 1992/93:98, bet.NU11). Utredningens förslag beträffande 6 § berördes inte i dendå aktuella propositionen. I två motioner som väcktes medanledning av denna togs dock saken upp. I båda dessa riktadeskritik mot förbudet. Utskottet fann inte skäl att i det dåaktuella sammanhanget behandla frågan om 6 § och avstyrktemotionerna. I en reservation (nyd) yrkades på att paragrafenskulle avskaffas. I ett särskilt yttrande erinrade företrädarnaför Moderata samlingspartiet och liberalerna om attde hade motsatt sig införandet av förbudet och anförde attförbudet borde avskaffas; de menade emellertid att frågan bordebehandlas i ett annat sammanhang. följde utskottetsförslag och avslog motionerna. Liknande ställningstagandengjordes (bet. 1992/93:NU29) då frågan med anledningav en motion senast behandlades.I motion 1993/94:N429 (nyd) begärs nu på nytt att bestämmelsenom förbud mot vissa förberedande åtgärder skall upphävas. Enligtmotionärerna hindrar paragrafen kreativt tänkande och motverkardärmed satsningar på säkerhetsförbättringar.Enligt utskottets uppfattning bör inte heller nuta något initiativ i frågan. Det aktuella yrkandet i motion1993/94:N429 (nyd) avstyrks sålunda.Export av kärnkraftsteknologiFör export av kärnteknisk utrustning m.m. krävs tillståndenligt kärntekniklagen. Närmare föreskrifter finns ikärnteknikförordningen (1984:14), som bl.a. innehåller en listaöver utrustning och material som inte får föras ut utantillstånd.I motion 1993/94:N410 (v) föreslås att hosregeringen skall begära förslag om förbud mot export avkärnkraftsteknologi och radioaktivt bränsle. Som en konsekvensav beslutet att avveckla kärnkraften av säkerhetsskäl bör exportav kärnkraftsteknologi förbjudas, anför motionärerna.Riksdagen har på förslag av utskottetavslagit liknande motioner. Vid det senaste tillfället, våren1993 (bet. 1992/93:NU29), redovisade utskottet övervägandensom hade gjorts i en utredning om export av farliga varor.Utgångspunkten för dessa överväganden hade varit att det äretiskt oförsvarligt att till andra länder exportera produktersom av hänsyn till risken för allvarlig skada på person eller imiljön inte får användas i . Avsteg skulle dock kunnavara motiverade, t.ex. när mottagarlandet gör andrariskvärderingar än vad som görs här i landet.Utskottet vidhåller sin tidigare intagna ståndpunkt ochavstyrker det aktuella yrkandet i motion 1993/94:N410 (v).Slutförvaring av utländskt kärnavfallEfter beslut av (prop. 1992/93:98, bet.NU11) gäller förbud enligtkärntekniklagen (5 a §) mot slutförvaring av utländsktkärnavfall i Sverige.I motion 1993/94:N427 (fp) ifrågasätts om detta förbud vid ettmedlemskap i är juridiskt hållbart vid en prövning iEU-domstolen. Det är väsentligt, anför motionären, att Sverigeäven får garantier för att utländskt kärnavfall intekan föras in i landet. Detta borde i ett uttalande geregeringen till känna.Det bör noteras att det införda förbudet avser slutförvaringoch inte import av kärnavfall. Det är sålunda tillåtet -- eftertillstånd -- att importera utländskt kärnavfall och under enbegränsad period t.ex. behandla avfallet i för attdärefter återställa detta till utlandet.I den proposition som låg till grund för nyssnämnda beslut avriksdagen (prop. 1992/93:98 s. 32) anförde föredraganden,statsrådet , att hon såg varken närmandet till EGeller internationella åtaganden i övrigt som någothinder för förbudet. Vidare påpekades att både ochStorbritannien -- liksom -- tillämpar principen attvarje land skall svara för hanteringen av sitt eget kärnavfalloch att avfall från andra länder inte tas emot förslutförvaring.I samband med förhandlingarna om villkoren vid ett svensktmedlemskap i har och EU i en gemensam deklaration omEuratomfördraget uttalat att inget hindrar Sverigessjälvbestämmande rörande slutförvaringen av använt kärnbränsle.Av den föregående redovisningen framgår att det infördaförbudet mot slutförvaring av utländskt kärnavfall i Sverigeinte skulle påverkas av ett svenskt medlemskap i . Medhänvisning härtill avstyrker utskottet motion 1993/94:N427(fp) i aktuell del.Upparbetning av kärnavfallDet måste bli tillåtet att kemiskt bearbeta kärnavfallet,heter det i motion 1993/94:N429 (nyd). Genom att utnyttja dens.k. transmutationstekniken skulle tiden för förvaring avkärnavfallet kunna minska avsevärt, hävdar motionärerna. Deföreslår en ändring i kärntekniklagen med syfte att upparbetningav kärnavfall skall bli tillåten.Transmutation av atomkärnor innebär att man med hjälp avkärnreaktioner omvandlar en typ av atomer med vissa egenskapertill en annan typ med andra egenskaper. Därigenom skulle mankunna omvandla de långlivade radioaktiva ämnena i det högaktivakärnavfallet till mer kortlivade eller stabila ämnen. Då skulleockså tidsperspektivet för ett slutförvar kunna reducerasavsevärt.Forskning kring transmutationstekniken pågår i främst Japanoch . följer denna forskning via Statenskärnkraftinspektion. Den forskning som bedrivs har -- enligtuppgift -- långa tidsplaner, och det kan dröja länge innan enfungerande teknik finns tillgänglig. Regeringen har i december1993, i ett beslut angående forskningen om behandlingen ochslutförvaringen av det svenska kärnkraftsavfallet, framhållitdet angelägna i att kärnkraftsföretagen -- genom -- även fortsättningsvis aktivt följerden internationella utvecklingen på detta område.Det bör vidare påpekas att det inte finns någon bestämmelse ikärntekniklagen som förbjuder upparbetning av använtkärnbränsle. Den nuvarande politiken på området är dock inriktadpå slutförvaring utan föregående upparbetning.Med det sagda avstyrker utskottet det berörda yrkandet imotion 1993/94:N429 (nyd).Statens kärnkraftinspektionStatens kärnkraftinspektion (SKI) har till uppgift attövervaka dels säkerheten vid kärnteknisk verksamhet, delsgenomförandet av den forskning och utveckling om hanteringen avkärnavfall m.m. som kärnkraftsföretagen är ålagda enligtkärntekniklagen. Vidare handlägger SKI vissa finansieringsfrågorpå kärnavfallsområdet.I budgetpropositionen (bil. 15 s. 38) anförs att det intefinns skäl att förändra gällande riktlinjer för SKI:sverksamhet. Regeringen föreslår anslag dels tillförvaltningskostnader på ca , dels tillkärnsäkerhetsforskning på ca . I dessa förslaghar i båda fallen avdrag gjorts med medhänvisning till det produktivitets- och effektivitetskrav somgäller för myndigheterna. Verksamheten vid SKI finansieras medavgifter från innehavarna av kärntekniska anläggningar enligtförordningen (1991:739) om vissa avgifter till Statenskärnkraftinspektion.Enligt ett yrkande i motion 1993/94:Jo692 (nyd) skall anslagettill SKI för dess förvaltningskostnader minskas med 1,1 miljonerkronor jämfört med förslaget i budgetpropositionen. Kraven påproduktivitet och effektivitet kan sättas högre än vadregeringen har gjort, menar motionärerna.Utskottet finner regeringens förslag till anslag välavvägda och avstyrker sålunda motionen i denna del.Vissa internationella frågorRegeringen föreslår vidare i budgetpropositionen (bil. 42) att ca skall anvisas till anslagetVisst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m.Från anslaget täcks främst medlemsavgift och bidragtill ().Det föreslagna anslagsbesloppet, som är oförändrat jämfört medinnevarande budgetår, tillstyrks av utskottet.I linje med beslut om en nationell avveckling avkärnkraften bör verka för en internationell avvecklingav kärnkraften, hävdas det i motion 1993/94:N410 (v). Dettaborde ge regeringen till känna i ett uttalande.När ett motsvarande yrkande behandlades senast, (bet. 1992/93:NU28), anförde utskottet att frågor rörandeinternationella förhållanden på kärnenergiområdet lämpligen börbehandlas i internationella organ och avstyrkte motionen. Dennafick stöd i en meningsyttring (v) men avslogs av riksdagen.Utskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga ochavstyrker följaktligen det här berörda yrkandet i motion1993/94:N410 (v).I denna motion liksom i motion 1993/94:N427 (fp) aktualiserasIAEA:s roll. Motionärerna vill att uppgifter skallbegränsas. I motion 1993/94:N410 (v) föreslås att verksamhetenvid i ökad utsträckning skall inriktas på avveckling avkärnkraft och destruktion av kärnvapen. Yrkandet i den andramotionen går ut på att skall bli ett renodlat kontrollorganmed uppgift att förhindra spridning av kärnvapen och kärnteknik.IAEA bildades som ett självständigt organ inomFN-systemet med det uttalade syftet att främja kärnenerginsutveckling för fred, hälsa och välstånd i världen. Ett villkorför samarbetet inom är att kärnenergin inte skall användasför att främja militära syften. I begreppet kärnenergiinnefattas kärntekniska tillämpningar inom områden somkraftproduktion, medicin, jordbruk och ekologi.IAEA har ca 115 medlemsstater. Inriktningen avsamarbetet mellan dessa är i huvudsak koncentrerad till följandetre områden:verifiering av åtaganden om fredlig användning av kärnenergi(safeguards),samordning och förmedling av rekommendationer i kärnsäkerhets-och strålskyddssammanhang,samordning och förmedling av bistånd inom kärnenergiområdet.Enligt utskottets mening är det av stor vikt att det finnsen effektiv internationell organisation med uppgift att främjasäkerheten vid befintliga kärnkraftverk och motverka spridningav kärnenergi för militära ändamål. En sådan ensidig inriktningav verksamhet som föreslås i motionerna skulle riskeraatt leda till att många länder förlorar intresset för samarbetetinom och att därmed den internationella insynen i ochpåverkan på medlemsstaternas kärntekniska verksamhet försämras.Med det sagda avstyrks motionerna 1993/94:N410 (v) och1993/94:N427 (fp) i aktuella delar.ElproduktionsfrågorVerksamheten vid () inrättadesden i samband med bolagiseringen av (prop. 1990/91:87, bet. Svenska kraftnätdriver och förvaltar det svenska storkraftnätet för el, inkl. destatligt ägda utlandsförbindelserna.I budgetpropositionen (bil. 13 s. 109) lämnas förslag tillinvesterings- och finansieringsplan för perioden --1996.Investeringarna -- i såväl befintliga som nya ledningar --beräknas vartdera året uppgå till totalt drygt 500 miljonerkronor. Kostnaderna för investeringarna täcks genom egenfinansiering. Vidare föreslås i propositionen att Svenskakraftnät skall få uppta lån inom en ram på 100 miljoner kronorhos . Två bemyndiganden begärs också. Detföreslås sålunda att regeringen skall bemyndigas dels att tecknaborgen till bolag i vilka förvaltar statensaktier intill ett sammanlagt belopp om , delsatt regeringen skall få besluta i frågor som rör förvärv avaktier eller bildande av bolag inom Svenska kraftnätsverksamhetsområde inom en ram av 135 miljoner kronor.De nu redovisade förslagen tillstyrks av utskottet.Uppgradering av kraftöverföringsnätetI motion 1993/94:N425 (v) föreslås ett uttalande av riksdagenmed syfte att uppgraderingen av kraftöverföringsnätet skallpåskyndas. Detta skulle förverkligas genom en tidigareläggningav utbytesprogram som förbättrar verkningsgraden och minskarförlusterna.De planerade investeringarna vid underperioden --1996 gäller, som redan nämnts, investeringar ibåde befintliga och nya ledningar. Enligt uppgift avser ungefärhälften av den planerade investeringsramen kapacitetshöjandenyinvesteringar och ungefär en tredjedel investeringar ibefintliga ledningar varigenom även högre överföringskapacitetuppnås. Följande tre större projekt, vartdera till ett värdeöverstigande , skall enligt planerna inledasunder nämnda treårsperiod:En ny 400 kV-ledning på för att förstärkaöverföringskapaciteten till södra av teknisk utrustning för att kunna höjaöverföringskapaciteten från till ibefintliga ledningar.En ny ledning mellan och Sydnorge.Med hänvisning till vad som redovisats avstyrkerutskottet det här aktuella yrkandet i motion 1993/94:N425(v).VattenkraftverkTvå motioner innehåller yrkanden om vattenkraftverk. Statenbör ta ansvar, anförs det i motion 1993/94:A450 (s), för atteffektiviseringsåtgärder vidtas i äldre vattenkraftverk och föratt möjlig vattenkraft byggs ut. I motion 1993/94:N425 (v)begärs att skall anslås för uppgradering avsmå vattenkraftverk. Enligt motionärerna kan en höjning avkraftverkens verkningsgrad göras utan att miljöbelastningenökar. Genom den föreslagna åtgärden skulle ett tillskott tillelproduktionen på 3kunna åstadkommas.År 1978 infördes ett treårigt stöd till åtgärder avseende småvattenkraftverk (prop. 1977/78:131, bet. Avsikten var attvidmakthålla, öka eller få till stånd elproduktion i kraftverkmed en effekt av 1 500 kW eller lägre.Våren 1993 avslog på förslag av utskottet (bet.1992/93:NU28) motioner med huvudsakligen samma syfte som de nuaktuella. Utskottet påpekade att potentialen för ytterligareutbyggnad av småskalig vattenkraft har bedömts vara relativtbegränsad som de miljöproblem som kan vara förenadedärmed alltmer har uppmärksammats. Motionerna följdes upp i enmeningsyttring (v).Utskottet finner inte heller anledning för attvidta några åtgärder med anledning av de nu berörda yrkandena imotionerna 1993/94:A450 (s) och 1993/94:N425 (v). Dessa avstyrkssålunda.VindkraftSom tidigare nämnts beslutade , ianslutning till energiöverenskommelsen, om ett femårigt stödtill investeringar i anläggningar för vindkraftverk. För stödethar beräknats . Medel för stödetanvisas under anslaget Insatser för ny energiteknik (E 7), tillvilket utskottet återkommer i ett senare avsnitt. Från börjanutgick ett bidrag på av investeringskostnaden, men sedanden är stödnivån 35 %.NUTEK har, som redan beskrivits, utvärderat bl.a. stödet tillinvesteringar i vindkraft. Verket konstaterar att efterfrågan påstödet har varit förhållandevis liten. Stöd har utbetalats tilldrygt 70 vindkraftverk. Den installerade effekten uppgår till ca14 MW med en beräknad elproduktion på . För attvindkraften skall bli intressant frånelförsörjningssynpunkt måste, enligt , en storskaligintroduktion ske, vilket förutsätter billigare och merarealeffektiva vindkraftverk. anser därför att medel börföras över från investeringsprogrammet till teknikutveckling ochforskning avseende vindkraft.I linje med uppfattning föreslås i budgetpropositionen(bil. 13 s. 104) att -- av de avsatta medlenför investeringsprogrammet -- skall tillförasEnergiteknikfonden för utvecklingsinsatser avseende vindkraft.Utvecklingsinsatserna bör enligt regeringen göras i närasamverkan med branschens aktörer. Regeringen anser vidare attmedel från investeringsprogrammet bör kunna lämnas även tillteknikupphandling; i sådana fall bör stödandelen kunna uppgåtill högst . Medel från programmet bör också få disponerasför tekniska utvärderingar av de anläggningar som erhållit stödsamt i vissa fall för rådgivningsverksamhet.Det krävs en kraftfull satsning på utveckling av storaaggregat för att vindkraften skall kunna ge ettbetydande bidrag till elförsörjningen, anförs det i motion1993/94:N433 (c). Parallellt med en sådan satsning, fortsättermotionärerna, kan en vidareutveckling av den småskaligavindkraftstekniken leda till att vindkraften lokalt ochregionalt får stor betydelse. De menar att bör göraett uttalande till regeringen om förutsättningarna förvindkraftens fortsatta utveckling.I motion 1993/94:N425 (v) begärs att regeringen skall anmodasatt lägga fram förslag till en plan, i linje med tidigareförslag från den s.k. , med målet attvindkraftsproduktionen skall bidra med 20 TWh.Vindkraftens stora fördelar är att den är förnybar och att denhar ringa effekt på miljön, anförs det. Nackdelarna -- inverkanpå landskapsbilden och buller -- är enligt motionärernasuppfattning försumbara jämfört med intrycken från vägar,järnvägar och kraftledningsgator som skär sönderlandskapsbilden.Motionärerna föreslår också att utöverregeringens förslag, eller totalt , skallanvisas för stödet till investeringar i vindkraftverk. Dettayrkande tar utskottet upp i det följande i anslutning tillbehandlingen av det berörda anslaget. Där kommer också ettmotsatt yrkande i motion 1993/94:N429 (nyd) att behandlas. Idenna föreslås att inga medel skall anvisas tillinvesteringsstöd för vindkraftverk.Vindkraftsutredningen redovisade resultatet av sittarbete i betänkandet (SOU 1988:32) Läge för vindkraft.Utredningen hade till uppgift att föreslå lämpliga lägen iSverige till lands och havs för vindkraftsaggregat. Utredningenpekade ut totalt 54 sådana områden. Om dessa helt togs i anspråkför uppförande av vindkraftverk skulle enligt utredningen entotal elproduktion om (alternativt vidkortare skyddsavstånd till närmaste bebyggelse förvindkraftsaggregaten till lands) kunna åstadkommas. Utredningenansåg emellertid att ytterligare kunskaper om konsekvenserna aven vindkraftsutbyggnad i stor skala borde inhämtas.Som inledningsvis redovisats har skatteutskottet (bet.1993/94:SkU34) med anledning av motioner i frågan föreslagitatt en miljöbonus -- motsvarande skatten på el till hushåll --skall införas för vindkraftsproducerad el.Våren 1993 avslog på utskottets förslag (bet.1992/93:NU28) ett yrkande om en utvecklingsplan förvindkraften liknande det i motion 1993/94:N425 (v). Utskottetansåg det inte erforderligt att besluta om en sådan tidsplan somefterlystes i motionen. En motsatt uppfattning kom till uttrycki en meningsyttring (v).Med hänvisning till den förordade energipolitiska kommissionenavstyrker utskottet det här berörda yrkandet i motion1993/94:N425 (v). Vidare tillstyrker utskottet vad regeringenförordat om inriktningen av stödet till investeringar ivindkraftverk. Det innebär bl.a. att ökade medel kommer attanvisas till forskning och utveckling på området. uppfattning bör inte heller aktuell del av motion1993/94:N433 (c) föranleda någon åtgärd från sida.Även detta motionsyrkande avstyrks alltså.SolenergiSolenergi kan tas till vara för produktion av såväl värme somelkraft. För värmeproduktion används bl.a. solvärmeanläggningar,t.ex. För elproduktion utnyttjas bl.a. solceller somomvandlar solstrålningen direkt till el.I samband med energiöverenskommelsen beslutades också om ettfemårigt stöd till investeringar i solvärmeanläggningar inom entotal ram på . höjdesstödnivån till av investeringskostnaden, från att tidigareha legat på . Som en följd härav har ökade medel för stödetanvisats.Boverket ansvarar för stöd till solvärme i bostäder och NUTEKför stöd till solvärmeanläggningar inom andraanvändningsområden, dvs. där mer storskalig solvärmeteknik äraktuell. Intresset för det senare stödet har varit litet, ochriksdagen beslutade därför (prop. 1992/93:100 bil.13, bet. NU28) att ytterligare medel för stöd till investeringari storskalig solvärmeteknik inte skulle anvisas. Dessa medel hari stället överförts till Energiteknikfonden förutvecklingsinsatser avseende sådan solvärmeteknik. För stödettill solvärme i bostäder har för innevarande budgetår avsatts 12miljoner kronor från anslaget avseende insatser för nyenergiteknik (E 7).NUTEK konstaterar i sin utvärdering att investeringsstödetbidragit till att solfångareinstallerats. Det motsvarar en årlig värmeproduktion på 0,004TWh. Verket bedömer att solvärmetekniken har relativt långt kvarinnan den kan bli lönsam. Det påpekas att intresset för stödettill solvärme i bostäder har varit stort. Med hänsyn tillresultatet av den genomförda utvärderingen anser attstödnivån bör sänkas till den ursprungliga nivån på högst 25 %av investeringskostnaden.Regeringen meddelar i budgetpropositionen (bil. 13 s. 105)att den delar bedömning i sistnämnda fråga och föreslåratt den lägre stödnivån skall tillämpas fr.o.m. den 1 juli 1994.Dock bör enligt regeringen en oförändrad ram om 12 miljonerkronor avsättas till stödet för nästa budgetår. Som tidigarenämnts återkommer utskottet till det berörda anslaget (E 7) iett senare avsnitt. Där behandlas också ett yrkande i motion1993/94:N425 (v) om att skall avsättas tilldet aktuella stödet.I motion 1993/94:N433 (c) föreslås ett uttalande av riksdagenom förutsättningarna för solenergins fortsatta utveckling.Enligt motionärerna talar mycket för att både värmeproduktionoch elproduktion baserad på solenergi har en god teknisk ochkommersiell potential i den framtida energiförsörjningen.Solenergi i olika former har utvecklats mycket, anförs det imotion 1993/94:N425 (v). Det finns emellertid, fortsättermotionärerna, fortfarande en stor utvecklingspotential -- inteminst på lagringssidan. De anser att regeringen bör anmodas attlägga fram ett förslag till en plan som går ut på att solenerginskall bidra med år 2010.Ett motionsyrkande av samma innebörd som det sistnämndaavslogs av (bet. 1992/93:NU28).Utskottet avstyrker även det nu aktuella yrkandet i motion1993/94:N425 (v) med hänvisning till den energipolitiskakommission som utskottet i det föregående har förordat.Utskottet finner inte heller att det är påkallat med ett sådantriksdagsuttalande om förutsättningarna för solenergins fortsattautveckling som efterlyses i motion 1993/94:N433 (c). Ävendetta yrkande avstyrks sålunda.