bet · GI01BoU1 · 1994-11-17 00:00:00 — Vissa fastighetsrättsliga frågor m.m. I detta betänkande behandlar utskottet tio motioner väcktaunder den allmänna motionstiden om vissafastighetsbildningsfrågor, om ändringar i jordförvärvslagen samtom vissa rennäringsfrågor. Utskottet avstyrker samtliga dessamotioner.En reservation (fp) angående delning av skogsbruksfastigheterhar fogats till betänkandet. I betänkandet behandlas de under allmänna motionstiden 1994väckta motionerna1993/94:Bo402 av (-) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i 3 kap. 7 §fastighetsbildningslagen så att regionalpolitiska hänsyn tas ivissa fall vid klyvning av skogsbruksfastigheter.1993/94:Bo403 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen av regeringen begär en utredning avfastighetsbildningslagen och skatteavdragsreglerna för attåstadkomma de förutsättningar för omarrondering som ovananförts.1993/94:Bo405 av (-) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en översyn av avvittringens slutförande och redovisning vadgäller och läns lappmarker ovanodlingsgränsen.1993/94:Bo407 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att utmönstra undantagsbestämmelsen för ägosplittrade områdeni jordförvärvslagen.1993/94:Bo418 av () vari yrkas att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i 3 kap. 7 §fastighetsbildningslagen att hänsyn tas till regionalpolitiskaskäl vid avstyckning av skogsbruksfastigheter.1993/94:Bo419 av och (nyd)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av avvittringens slutförandeoch redovisning rörande och länslappmarker,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en utredning av renbetesrätten för ursameri respektive lappby-samebys betesområde.1993/94:Bo602 av (-) vari yrkas att riksdagenbeslutar att 71 § rennäringslagen (1971:437) ges följandelydelse: Uppehåller sig renar utanför renskötselområdet eller påmark inom detta område under tid då renskötsel inte får bedrivasdär, skall på framställning av den som därigenomlider skada eller olägenhet av någon betydelse vid viteförelägga renägaren att föra bort renarna. Vitesförläggandeenligt första stycket får meddelas endast om renägarenunderlåter att inom skälig tid efter anmaning ta hand omrenarna.1993/94:Bo609 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om statens fortsatta ansvar att lösa markfråganför renskötseln i sameby.1993/94:Bo611 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts i frågan om skogssamernas rättsligaställning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om samernas rättigheter på mark som tillhördestaten vid utgången av juni 1992.1993/94:A454 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om avstyckningar från jordbruksfastighet ochom jordförvärvslagstiftningen.UppvaktningarInför utskottet har företrädare för sameby resp. förmarkägarna i socken lämnat uppgifter i ärendet vad gällerden fråga som behandlas i motion 1993/94:Bo609 (s). InledningI detta betänkande behandlar utskottet motioner väckta underden allmänna motionstiden om vissafastighetsbildningsfrågor, om ändringar i jordförvärvslagen samtom vissa rennäringsfrågor.Ändringar i fastighetsbildningslagen m.m.Fastighetsbildningslagen (FBL) innehåller bestämmelser omunder vilka förutsättningar en fastighet kan nybildas ellerombildas och regler för förfarandet. Nybildning kan ske genomavstyckning, klyvning eller sammanläggning. Ombildning av enfastighet sker genom fastighetsreglering.I fastighetsbildningslagens 3 kap. återfinns de grundläggandevillkoren för fastighetsbildning. har ändringarvid två tillfällen gjorts i 3 kap. som bl.a. syftat till attöka möjligheter att bilda mindre jordbruks- ochskogsbruksfastigheter (prop.1989/90:151, BoU3, rskr. 1993/94:27, BoU4, rskr. De senaste ändringarna ilagen trädde i kraft den 1 januari 1994.I två motioner från allmänna motionstiden , 1993/94:Bo402(-) och Bo1993/94:418 (fp), tas upp frågor om villkoren förklyvning eller avstyckning av skogsfastigheter. I motionernahävdas bl.a. att genomförda förändringar av 3 kap. 7 §FBL medfört att regionalpolitiskt önskvärda fastighetsbildningarav skogsfastigheter motverkas, speciellt i norra delarna avlandet. Motionärerna föreslår därför att hosregeringen skall begära en ändring i denna paragraf så attregionalpolitiska hänsyn kan tas vid avstyckning eller klyvningav skogsfastigheter.Bestämmelserna i 3 kap. 7 § FBL syftar till att vara enskyddsregel för skogsnäringen och för skogsmiljön. Enligt denlydelse av 3 kap. 7 § som gäller från fårmark som är avsedd för skogsbruk inte delas in på sådant sättatt möjligheten att ekonomiskt utnyttja skogen undergårförsämring av någon betydelse. Fastighetsbildning som berörsådan mark får inte heller äga rum, om den innebär en skadligdelning av skogsbruksfastighet.I 3 kap. 5 § återfinns vissa särskilda bestämmelser förfastighetsbildning av jordbruks- och skogsbruksfastigheter. Detanges bl.a. att det företag som skall bedrivas på fastighetenskall ge ett godtagbart ekonomiskt utbyte. De förändringar avFBL som trädde i kraft innebar bl.a. attregionalpolitiska intressen skall tillmätas större vikt vidtillämpningen av detta företagsekonomiska villkor. Hänsyn skallenligt lagtexten tas till möjligheterna att kombinera företagetmed annan varaktig verksamhet på orten. Särskild hänsyn skallockså tas till intresset av att sysselsättning och bosättning iglesbygd främjas. Sammantaget ansågs denna förändring ifastighetsbildningslagen ge större möjligheter att bilda småskogsfastigheter.Bestämmelser om möjlighet att ta regionalpolitiska hänsyn vidbildning av skogsfastigheter som motionärerna anser skallinföras i 7 § återfinns således redan i 5 §. Bestämmelserna i 7§ syftar som ovan angivits till att ge ett skydd förskogsnäringen och för skogsmiljön. Enligt proposition 1993/94:27innebär dock utformningen av 7 § att regeln får mindre praktiskbetydelse i sådana glesbygdsområden där det inte bedrivs någotskogsbruk av betydelse.Den fråga som aktualiseras i motionerna 1993/94:Bo402 (-) ochBo1993/94:418 (fp) avser således den avvägning mellanregionalpolitiska och skogspolitiska intressen som görs i FBL.Mot bakgrund av att en ändring av de aktuella paragraferna i i kraft för mindre än är bostadsutskottetinte berett att nu åter överväga ändringar i dessa avseenden.Skulle erfarenheterna av tillämpningen av FBL efter ändringenmotivera det får frågan aktualiseras vid ett senare tillfälle.Motionerna avstyrks således.I motion 1993/94:Bo403 (s) föreslås att avregeringen begär en utredning om fastighetsbildningslagen ochskatteavdragsreglerna för att åstadkomma nya former ochförutsättningar för omarrondering. Motionärerna anför att detlångsiktigt visserligen kan finnas ett statligt intresse av attomarronderingsåtgärder genomförs men ifrågasätter samtidigtformerna för beslut om sådana åtgärder. Det hävdas att nuvaranderegler ger för stort inflytande för innehavare av storafastigheter när myndigheterna avgör om en omarrondering skallgenomföras.Omarrondering är ett begrepp som används vid meromfattande ändringar i fastighetsindelningen i ett område. Dennatyp av fastighetsreglering har genomförtsframför allt i där fastighetsstrukturen i vissa fall ärmycket komplicerad med bl.a. omfattande ägosplittring.De grundläggande reglerna för fastighetsreglering finns i FBL5 kap. Fastighetsreglering får enligt 5 kap. 3 § påkallas avbl.a. ägare av en fastighet som berörs av regleringen. I 5 §anges vissa villkor för att en fastighetsreglering skallgenomföras. Denna paragraf innehåller det s.k. opinionsvillkoretsom innebär att en reglering inte får komma till stånd, om detfrån sakägarhåll föreligger motstånd av viss styrka motföretaget. I förarbetena till lagen anges att vid prövningen avopinionsvillkoret skall göras en helhetsbedömning av deinvändningar som reses mot fastighetsregleringen. Vidare angesdärvid att i första hand antalet sakägare som motsätter sigregleringen får beaktas. förutsätts dock att enbedömning görs av tyngden i de skäl som kan anföras mot enreglering. Av paragrafen framgår att i detta sammanhang "skallfrämst deras mening beaktas som har störst nytta avregleringen." Detta har vid genomförda omarronderingar tolkatsså att inställningen hos fastighetsägare med arealmässigt stortfastighetsinnehav tillmätts större betydelse än hos dem med småfastigheter. Detta brukar uttryckas så att "arealmajoritetens"vilja i vissa fall har gått före "huvudtalsmajoritetens".Även om fastighetsbildningslagen således under vissaförutsättningar kan ge stöd för regleringsåtgärder i områden dären majoritet av fastighetsägarna motsätter sig detta har undersenare år i praktiken allt större hänsyn tagits tillinställningen hos flertalet markägare. iKopparbergs län har i ett beslut fastställt riktlinjer förverksamheten med genomgripande omarronderingar i länet. Av dessariktlinjer framgår att omarronderingar i första hand förutsättskomma till stånd i områden där en klar positiv viljeinriktningredovisats från markägarhåll. Vad gäller den omarrondering somför närvarande är mest aktuell har dessutom länsledningenuttalat att såväl areal- som huvudtalsmajoritet böreftersträvas.Erfarenheterna och genomförda studier visar attfastighetsinnehavet i de aktuella omarronderingsområdena oftaberör frågor som går långt utöver de rent fastighetsekonomiskavärdena. Detta har bidragit till de motsättningar som iblanduppkommit i bygder där omarronderingar har aktualiserats.Utvecklingen har dock gått mot en strävan att imöjligaste mån lösa dessa motsättningar innan enfastighetsreglering påbörjas. ser positivt påatt stor vikt läggs vid att uppnå bredast möjliga stöd innan engenomgripande omarrondering genomförs. Lösningen på den typ avproblem som tas upp i motionen torde således stå att finna genomen flexibel ärendehandläggning där stor hänsyn tas tillsynpunkter från berörda markägare. Enligt vad som framgått avredovisningen ovan kan det också förväntas att handläggningen avde omarronderingar som är aktuella genomförs meddenna utgångspunkt.I motion 1993/94:Bo403 (s) föreslås vidare att möjligheten attinföra avdragsrätt för omarronderingskostnader prövas.Frågan om avdragsrätt för fastighetsbildningskostnader har vidflera tillfällen behandlats av skatteutskottet. Senast våren1993 (1992/93:SkU21) behandlade och avstyrkte skatteutskottetett motionsförslag om utökad avdragsrätt. Frågor omfinansieringen av lantmäterikostnader har också övervägts avLantmäteri- och inskrivningsutredningen. I utredningensslutbetänkande (SOU 1994:90) som lades fram i juni 1994behandlas frågan om avdragsrätt vid vissalantmäteriförrättningar. Utredaren har, med hänvisning tillandra förslag som syftar till att underlättafastighetsindelning, inte föreslagit någon förändring iavdragsrätten. Det får dock förutsättas att frågan omfastighetsbildningskostnaden vid bl.a. omarronderingar övervägsvid den beredning av ärendet som kommer att ske inomregeringskansliet.Mot bakgrund av vad utskottet ovan anfört avstyrks motion1993/94:Bo403 (s).Två motioner, 1993/94:Bo405 (-) och 1993/94:Bo419 (nyd),behandlar frågor om avvittringen vad gäller ochNorrbottens län ovan odlingsgränsen. Avvittring är denfastighetsbildning som genomfördes i dessa delar av ochvarigenom statens och enskildas rätt fastställdes. Statenuppmuntrade bosättningi de glest befolkade delarna av . Ofta tillkom dock denya bosättningarna utan att gränserna för de nya hemmanen fulltut klarlades. Behovet av en äganderättslig reglering avnybyggena framstod som allt större. Genomavvittringsförrättningar gjordes gränsbestämningar mellankronans mark och de enskilda hemmanen. I ochNorrbottens läns lappmarker skedde regleringen huvudsakligengenom en särskild avvittringslagstiftning under slutet av1800-talet och . behandladevåren i ett särskilt betänkande frågor om avvittringen iVästerbottens och lappmarker (se 1989/90:BoU12).I de två aktuella motionerna begärs att en översyn avavvittringens slutförande och redovisning rörandeVästerbottens och lappmarker genomförs. I dettasammanhang bör enligt motionärerna också en utredning avrenbetesrätten i områdena genomföras. Bakgrunden till yrkandenai motionerna uppges vara att berörda sakägare ofta ifrågasätterriktigheten i nuvarande områdesgränser. Grundläggande handlingaruppges saknas hos berörda myndigheter. Vidare anses fel habegåtts vid fastställandet av renbetesrätten vidavvittringsförrättningarna.Bostadsutskottet behandlade i det ovan omnämnda betänkandetvåren 1990 motioner med motsvarande yrkande som de nu aktuella.Vid ärendets beredning inhämtades yttranden från olikamyndigheter och intresseorganisationer. Utskottet konstaterade idetta sammanhang bl.a.:Vad som framkommit i yttranden bl.a. från de rättsvårdanderemissinstanserna och vid utskottets beredning av ärendet gerinte belägg för att avvittringsförrättningarna inte skulle haverkställts i enlighet med de bestämmelser som gällde. Inteheller finns stöd för uppfattningen att avvittringshandlingarnasaknas utom i något enstaka fall.Rättssäkerheten synes ha varit väl tillgodosedd med demöjligheter som fanns för den enskilde att bevaka sin rätt ochatt få en överprövning till stånd av de fastställda utslagen ochden slutliga utstakningen. I stort sett samtligaavvittringsutslag ovan odlingsgränsen har varit föremål försådana överprövningar.Bostadsutskottet konstaterade dock vidare att möjligheternatill missförstånd är stora på grund av att frågorna kringavvittringarna är komplicerade. Utskottet föreslog därför attriksdagen i ett tillkännagivande till regeringen skulle begäraatt informationsinsatser om avvittringen skulle vidtas.Riksdagen följde utskottet. En informationsskrift,"Avvittringarna i lappmarkerna", gavs ut avJustitiedepartementet.Utskotten har även behandlat motionermed liknande yrkanden som de nu aktuella. I dessa sammanhang harutskottet gjort bedömningen att frågor som i grunden rörrättsliga förhållanden inte kan lösas på annat sätt än genomdomstolsprövning (se 1992/93:BoU12 s. 8).Utskottet vidhåller sin uppfattning vad gäller de behandladefrågorna. Med hänvisning till det nu anförda avstyrker utskottetmotionerna /94:Bo405 (-) och 1993/94:Bo419 (nyd).Ändringar i jordförvärvslagenFrågor om jordförvärvslagen behandlas i två motioner. I motion1993/94:Bo407 (m) anförs att jordförvärvslagens regler omkontroll i samband med förvärv visserligen i hög grad harutmönstrats ur lagstiftningen men att de finns kvar ochtillämpas bl.a. i vissa starkt ägosplittrade områden. Dettastrider enligt motionären mot principen om likabehandling ochurholkar äganderättens värde. Mot denna bakgrund föreslås attriksdagen som sin mening bör ge regeringen till känna attundantagsbestämmelsen för ägosplittrade områden bör utmönstrasur jordförvärvslagen.Även i motion 1993/94:A454 (m) yrkande 2 förordas att krav påförvärvsprövning bör undvikas. Motionärerna föreslår atteffekterna av nuvarande regler i jordförvärvslagen utvärderasoch att generösare regler för avstyckningar övervägs.Jordförvärvslagens syfte var tidigare bl.a. att göra detmöjligt för de dåvarande lantbruksnämnderna att medverka tillatt jordbruksmark brukades effektivt och rationellt. Fram tillden gällde som huvudregel att lantbruksfastigheterinte kunde förvärvas utan tillstånd. beslutades omväsentliga ändringar i jordförvärvslagen (bet. 1990/91:JoU26).Ändringarna innebar en långtgående avreglering.Förvärvslagstiftningen ansågs emellertid inte kunna avskaffashelt. Som skäl angavs att lagen varit effektiv när det gällerjuridiska personers förvärv, förvärv i glesbygd och förvärv isärskilt ägosplittrade områden. Krav på tillstånd för förvärv avlantbruksegendom behölls därför i de nu angivna tre fallen.Även om förändringarna i jordförvärvslagen den 1 juli 1991således i huvudsak innebar att förvärvsprövningen enligtjordförvärvslagen slopades ansåg att möjlighet tillsådan prövning skulle behållas i s.k. omarronderingsområden. Somomarronderingsområde anges i jordförvärvslagen område med mycketstark ägosplittring för vilket fastställt en planför rationalisering av ägostrukturen. Tillstånd till förvärv avegendom i omarronderingsområden får vägras om förvärvet skullegöra det svårare att genomföra en rationalisering avägostrukturen.Även i glesbygdsområden behölls kravet på tillstånd enligtjordförvärvslagen 1991. Om vissaförutsättningar uppfylls krävs dock inte tillstånd i dessaområden. Syftet var i detta fall att förstärka lagen som ettregionalpolitiskt instrument samt främja sysselsättning ochbosättning i glesbygd. Vad slutligen avser kravet påförvärvstillstånd för juridiska personer behölls denna regel föratt underlätta att balansen mellan olika ägarkategorier behålls.Bostadsutskottet anser att de skäl som föranledde att kravetpå förvärvsprövning i vissa fall behölls efter avregleringen år1991 fortfarande har bärighet. Vad gäller frågan omavstyckningar som tas upp i motion 1993/94:A454 (m) har som ovanbeskrivits fastighetsbildningslagen ändrats bl.a. isyfte att underlätta bildandet av mindre jordbruks- ochskogsbruksfastigheter.Motionerna 1993/94:Bo407 (m) och 1993/94:A454 (m) yrkande 2avstyrks med hänvisning till vad ovan anförts.Rennäringsfrågor m.m.Under denna rubrik behandlas tre motioner väckta under 1994års allmänna motionstid som tar upp frågor med betydelse förrennäringen.Enligt vad som anförs i motion 1993/94:Bo602 (-) har problemenmed renar som stannar kvar i vinterbeteslandet under tid när deinte får vistas där blivit allt större . Dettaanses medföra skador på skog och mark samt skapa motsättningarmellan markägarna och samerna. Motionären hävdar attlänsstyrelsen inte utnyttjar den möjlighet som finns irennäringslagens 71 § att utfärda vitesföreläggande för att denansvariga samebyn skall föra bort renar från förbjudet område. Imotionen föreslås mot denna bakgrund att 71 § ändras så attdagens formulering i paragrafens första stycke om attlänsstyrelsen vid vite kan förelägga samebyn att föra bortrenarna i stället ersätts med begreppet skall.Motsvarande motionsförslag om en tvingande regel omvitesföreläggande fördes även fram vid riksdagsbehandlingen år1992 (1992/93:BoU8) när rennäringslagens 71 § fick sinnuvarande utformning. ansåg inte att detfanns tillräckligt skäl att införa en sådan tvingande regel.Utskottet vidhåller sin uppfattning i frågan. Det är önskvärtatt möjligheterna till frivilliga lösningar på den typ avproblem som tas upp i motionen kan utnyttjas innan mer tvingandeåtgärder vidtas. Utskottet förutsätter att berörda länsstyrelseri detta sammanhang tar på sig en aktiv roll så att motsättningarmellan olika intressegrupper i möjligaste mån kan undvikas.Enligt vad utskottet erfarit har också frivilligaöverenskommelser i flera fall kommit till stånd som torde minskade problem som tas upp i motionen. Motion 1993/94:Bo602 (-)avstyrks med hänvisning till det anförda.I motion 1993/94:Bo609 (s) föreslås att i etttillkännagivande skall begära att regeringen ingriper i syfteatt lösa en markfråga för renskötseln i sameby.Bakgrunden är att vissa arrendeavtal rörande renbetesrätt löptut och de berörda parterna, markägarna respektive sameby,därefter inte kunnat nå en överenskommelse om ett nytt avtal.Av motionen framgår att i har erbjuditsig att på olika sätt bistå parterna i syfte att underlättaförhandlingsarbetet om markavtal för sameby. Däremotanser sig förhindrad att företräda någon part iförhandlingarna.Utskottet har förståelse för den komplicerade situation somuppkommit för renskötseln men också för markägarna i de aktuellamarkområdena i socken. Markarronderingen i de områden somsamebyn utnyttjar är enligt uppgift sådan att en rationellrenskötsel är svår att bedriva om inte den i motionen beskrivnamarkfrågan kan lösas. Vid beredningen av ärendet har framkommitatt det finns flera omständigheter som försvårar en uppgörelseom fortsatt arrende. Det måste anses angeläget attöverläggningar inleds med syftet att nå en lösning avfrågan.Företrädare för i har uttalat attlänsstyrelsen är beredd att medverka i förhandlingsarbetet iavsikt att underlätta det, dock utan att företräda enderaparten. Enligt utskottets mening finns anledning att anta attlänsstyrelsen genom att bistå parterna i de överläggningar sombör komma till stånd kan bidra till att frågan bringas närmaresin lösning. Utskottet förutsätter att parterna medlänsstyrelsens medverkan kan få till stånd konstruktivadiskussioner i detta syfte. Något tillkännagivande tillregeringen enligt förslaget i motion 1993/94:Bo609 (s) kan viden sådan uppfattning inte anses erforderligt. Motionen avstyrkssåledes.Slutligen tar utskottet i detta betänkande upp motion1993/94:Bo611 (s) som behandlar frågor om skogssamernasrättsliga ställning m.m. Enligt motionärens uppfattning haröverväganden i denna fråga inte gjorts i tillräcklig omfattning.Exempelvis anser motionären att samerättsutredningen bortsärskilt behandla skogssamebyarnas speciella villkor. Mot dennabakgrund föreslås i motionens yrkande 1 att begär attregeringen genomför en utredning om skogssamernas rättsligaställning.I yrkande 2 föreslås att skall göra etttillkännagivande om samernas rättigheter på mark som tillhördestaten vid utgången av . Enligt motionären finnsanledning att befara att skogsrenskötselns villkor kommer attförsämras på den mark som överlåtits till Domän AB.Vad gäller förslaget om en utredning om skogssamernasrättsliga ställning beslutade, som även konstateras imotionen, regeringen att ge iuppdrag att redovisa motiveradeförslag till åtgärder när det gäller skogssamernas rättsligaställning. Utskottet anser att den vidare beredningen av dettaärende bör avvaktas.Inte heller vad som föreslås i motionens yrkande 2 börföranleda någon åtgärd från . beslutade våren1992 om de villkor som skulle gälla vid överföringen avDomänverket till bolagsform (prop. 1991/92:134, NU33, rskr.351). Beslutet innebar bl.a. att rennäringslagen ändrades så attrennäringen behöll sina rättigheter på mark som vid utgången avjuni tillhörde staten men som därefter överlåtits tillannan. Avsikten var således att renskötselns villkor inte skullepåverkas av de genomförda förändringarna avseende tidigarestatsägd mark. Ett tillkännagivande till regeringen enligtmotionärens förslag tjänar således inget verkligt syfte. Motion1993/94:Bo611 (s) avstyrks med hänvisning till det anförda. beträffande delning av skogsbruksfastighetatt avslår motionerna 1993/94:Bo402 och1993/94:Bo418,res. (fp)2. beträffande omarronderingatt avslår motion 1993/94:Bo403,3. beträffande avvittringens slutförandeatt avslår motionerna 1993/94:Bo405 och1993/94:Bo419,4. beträffande förvärvsprövningen enligtjordförvärvslagenatt avslår motionerna 1993/94:Bo407 och1993/94:A454 yrkande 2,5. beträffande tvingande regel om vitesföreläggandeatt avslår motion 1993/94:Bo602,6. beträffande markavtal för samebyatt avslår motion 1993/94:Bo609,7. beträffande skogssamernas rättsliga ställningatt avslår motion 1993/94:Bo611.Stockholm den 17 november 1994På bostadsutskottets vägnarKnut BillingI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), (), OweHellberg (v), (), (), Per (), () och (). Delning av skogsbruksfastighet (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjarmed "I 3 kap." och på s. 4 slutar med "avstyrks således" bort haföljande lydelse:Som anförs i motion Bo418 (fp) är det självklart att braförutsättningar måste skapas för en långsiktig och ekologisktanpassad skogspolitik. Det kan därvid föreligga ett behov av attskydda näringen från en olämplig förändring avfastighetsindelningen. anser inte att detta målbehöver stå i motsats till önskemålet om att tillåtaregionalpolitiska avvägningar i syfte att underlättasysselsättning och boende i glesbygd. Den utformning som 3 kap.7 § FBL givits medger emellertid inte att sådana avvägningargörs för skogsbruksfastigheter när skyddsreglerna förskogsnäringen anses tillämpliga.