bet · GI01FiU1 · 1994-12-13 00:00:00 — Även denna prisökning härrör tillstor del från höjda indirekta skatter och avgifter samt minskade subventioner.Nettoprisindex beräknas öka med . Arbetslösheten är mätt eftersvenska efterkrigsförhållanden mycket hög. Den öppna arbetslösheten ligger förnärvarande på och väntas minska något . Överhettningen av ekonomini slutet av och den efterföljande recessionen under de första årenav har kraftigt skadat de offentliga finanserna. De storabudgetunderskotten har medfört att statsskulden växer snabbt. Skuldkvoten --relationen mellan statsskuld och BNP -- uppgår till nära 90 %.Konsekvenserna av EU-medlemskapet och även finansieringen av EU-avgiften är igrova drag beaktade i prognoserna.FörsörjningsbalansprognosenDen bedömning som görs i propositionen av den ekonomiska situationen iSverige fram t.o.m. redovisas i tabellerna 4 och 5.Tabell 4. FörsörjningsbalansProcentuell volymförändringMdr 1993 1994 1995kr KI Fi-dep. KI Fi-dep.sept.-94 nov. -94BNP 1 449,5 -2,1 2,4 2,5 (2,4)* 3,0 3,4 (3,0)Import 418,5 -0,4 9,8 10,3 (4,1) 6,3 6,6 (6,5)Tillgång 1 868,0 -1,6 4,5 4,6 (2,8) 4,0 4,3 (3,9)Privat 792,8 -3,8 0,5 0,4 (1,2) 1,1 0,0 (1,5)konsumtionOffentlig 401,7 -0,7 -0,4 -0,2 (-1,6) -0,9 0,3 (-0,9)konsumtionStat 127,1 3,5 0,7 1,6 (-2,0) -0,5 2,3 (0,5)Kommuner 274,6 -2,5 -0,8 -1,0 (-1,5) -1,0 -0,6 (-1,5)Bruttoinv. 204,4 -16,2 3,8 4,0 (-3,5) 7,2 11,9 (8,5)Näringsliv 109,9 -16,3 17,9 18,2 (9,4) 13,8 19,5 (13,9)Bostäder 60,4 -28,3 -36,8 -35,7 (-41,0) 25,9 -23,0 (-7,0)Myndigheter 34,1 3,6 5,9 5,9 (-0,3) 9,1 10,2 (1,2)Lagerinv. -5,3 0,3 0,4 0,6 (0,1) 0,0 0,2 (0,1)Export 474,3 7,2 12,1 12,0 (10,0) 9,0 8,6 (8,0)Användning 1 868,0 -1,6 4,5 4,6 (2,8) 4,0 4,3 (3,9)Inhemsk 1 393,6 -4,9 1,2 1,5 (-0,2) 1,6 2,3 (2,1)användning* Uppgifterna inom parentes avser motsvarande bedömningi kompletteringspropositionen våren 1994.Källa: FinansdepartementetTabell 5. NyckeltalÅrlig procentuell förändring1993 1994 1995KI Fi-dep. -94Timlön (kostnad) 3,9 3,0 2,8 (3,0)* 3,8 3,5 (3,2)KPI (dec.-dec.) 3,9 2,9 2,8 (1,0) 3,0 3,0 (2,8)KPI (årsgenomsnitt) 4,7 2,3 2,2 (1,6) 3,3 3,2 (2,7)Nettoprisindex 3,6 1,5 2,1 (1,2) 2,3 1,6 (2,0)(dec-dec)Disponibel inkomst -3,9 1,9 1,2 (2,1) -1,1 -2,0 (0,7)Sparkvot (nivå) 7,2 8,5 8,0 (8,1) 6,5 6,1 (7,3)Industriproduktion 1,8 9,0 9,0 (8,5) 7,0 7,6 (6,1)Relativ enhets- -26,2 -2,0 -1,4 (0,2) 3,0 3,0 (1,6)arbetskostnadHandelsbalans 54,3 79,3 77,0 (90,2) 108,3 103,2 (109,0)(mdr kr)Bytesbalans(mdr kr) -14,4 10,9 9,8 (33,6) 42,6 29,9 (55,9)Bytesbalans(% av BNP) -1,0 0,7 0,6 (2,2) 2,7 1,9 (3,5)Öppen arbets-löshet 8,2 7,9 8,0 (8,0) 7,7 7,0 (7,2)Arbetsmarknads-politiskaåtgärder 4,2 5,3 5,1 (6,7) 5,4 5,0 (6,2)* Uppgifterna inom parentes avser motsvarande bedömningi kompletteringspropositionen våren 1994.Källa: och KonjunkturinstitutetDe mest påfallande förändringarna i försörjningsbalansprognosen i jämförelsemed motsvarande bedömning i kompletteringspropositionen är för år 1994den kraftiga upprevideringen av importprognosen och investeringsprognosen.Ökningen i den privata konsumtionen dras ned med . För år1995 skrivs tillväxten i upp med en halv procentenhet till . Denhögre tillväxten förklaras nästan uteslutande av en mycket stark ökning avinvesteringarna.Enskilda poster i försörjningsbalansenExportenI jämförelse med bedömningen skrivs exportprognosen upp.Deprecieringen av kronan och den snabba produktivitetstillväxten innebär attmarknadsandelarna ökar kraftigt . Även förväntas vissamarknadsandelsvinster, även om konkurrensfördelarna genom den tidigaredeprecieringen successivt minskas. Som framgått av avsnittet om deninternationella utvecklingen antas också att en viss appreciering av kronankommer att äga rum . Den förväntade höga exporttillväxtenår 1995 skall också ses som ett resultat av att det internationellakonjunkturläget successivt förbättras.ImportenFörklaringen till den nämnda kraftiga upprevideringen av prognosen för år1994 från till är främst att ökningen av importinnehållet iproduktionen underskattades. Med stor sannolikhet är denna utvecklingspegelbilden av en betydande utslagning av svenska underleverantörer. En annanfaktor av betydelse är att lageruppbyggnaden blivit större än förväntat.Statistiska centralbyråns (SCB:s) senaste redovisning av importutvecklingenpekar mot att importökningen för troligen blir ännu högre.År 1995 förutses importen öka något långsammare beroende på lägrelagerinvesteringar.Privat konsumtionSom framgår av tabell 4 ökar åter den privata konsumtionen . Attökningen blir marginell trots att hushållens reala disponibla inkomster ökar(se tabell 5) kan ha orsakats av ränte- och valutaoron under sommarmånaderna.För år 1995 görs i propositionen den bedömningen att den privatakonsumtionen kommer att ligga kvar på samma nivå som i år.I motionerna Fi1 (m) och Fi6 (kds) anförs att den storaosäkerhetsfaktorn i försörjningsbalansprognosen är den privata konsumtionen.Fortsatt ekonomisk osäkerhet med ökade inslag av självrisk isocialförsäkringssystemen, sviktande villapriser och höga realräntor kan fåtill följd att sparkvoten inte minskar. Om den blir oförändrad sjunker denprivata konsumtionen i takt med disponibelinkomsterna (jfr tabell 5), vilketleder till att tillväxten i blir lägre än 3 %.Utskottet delar motionärernas uppfattning att konsumtionsprognosen är osäker.Detta illustreras tydligt av de olika bedömningar som presenterats efter detatt redovisat sin prognos. Så t.ex. anger isin senaste bedömning av de ekonomiska utsikterna att den privata konsumtionenår 1995 kommer att minska , medan förutser enökning . Bedömningen att den privata konsumtionen skall blioförändrad 1995 trots minskningen i hushållens disponibla inkomstermotiveras i propositionen med att arbetsmarknadsläget förbättras och attsysselsättningen därför bör öka med . Därtill kommer atthushållens skuldanpassning har varit kraftig vilket gett tillresultat att skuldkvoten nu är betydligt lägre än under andra hälften av1980-talet.Finansdepartementets konsumtionsprognos innebär att sparkvoten beräknassjunka från till . I likhet med vad som sägs i motion Fi1 (m)framhåller (se Svensk ekonomi ,, s. 27--29) osäkerheten i prognosen. Det finns alltid enrisk för att hushållen fortsätter att hålla tillbaka konsumtionen och i ställetbetalar av sina skulder. Jämfört med prognosen innebär också det högreränteläget en ökad risk för en sådan utveckling.InvesteringarnaSCB:s senaste redovisning av industrins investeringsplaner pekarmot att bedömning för ligger förlågt. SCB:s redovisning kan också tolkas så att vissa investeringar somplanerats flyttats över . Det skulle innebära att denför angivna investeringsökningen på är för hög.Den bakomliggande orsaken till investeringsökningen är den kraftigatillväxten i exportsektorn. Recessionen har inneburit attinvesteringsverksamheten avstannade, vilket bidragit till attkapacitetsutnyttjandet i de exportrelaterade delarna av ekonomin nu växermycket snabbt. har lönsamheten kraftigt förbättrats på grund avdeprecieringen av kronan. Därtill kommer att de större exportföretagen tillskillnad mot de hemmamarknadsorienterade företagen kan finansiera sinainvesteringar utomlands. Detta bör innebära att exportsektorn är mindre känsligför räntehöjningar.De delar av ekonomin som i huvudsak är beroende av hemmamarknaden har intekunnat tillgodogöra sig samma fördelar av deprecieringen som exportsektorn. Enfortsatt svag inhemsk efterfrågan och det höga ränteläget är faktorer somtroligen verkar återhållande på investeringarna i denna del av ekonomin. pekar emellertid mot att även den hemmamarknadsinriktadedelen av näringslivet kommer att öka sina investeringar.Det bör i detta sammanhang framhållas att den betydande investeringsuppgångsom nu förutses utgår från en mycket låg nivå. Sedan den långvarigahögkonjunkturen i bröts föll bruttoinvesteringarna i fastrealkapital med t.o.m. . Näringslivets investeringarminskade med och bostadsinvesteringarna med , medan deoffentliga myndigheternas investeringar ökade. Investeringskvoten, dvs.investeringarnas andel av BNP, minskade från till . Trots de mycketkraftiga investeringsökningar som anges i prognos är deten bit kvar genomsnittliga investeringskvot på 19 %.ArbetsmarknadenBedömningen i propositionen av arbetsmarknadsläget innebär att den öppnaarbetslösheten går ned från år . Prognoserna för denöppna arbetslösheten överensstämmer med den prognos som redovisades iden reviderade nationalbudgeten trots att industriproduktionen har revideratsupp. Den förbättring av arbetsmarknadsläget som bör bli följden av att denekonomiska aktiviteten ökar mer än vad som bedömdes som möjligt kani stället avläsas i en minskning av antalet personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder jämfört med vårens prognos och i ett ökat utbud av arbetskraft.En redovisning av utvecklingen på arbetsmarknaden fram t.o.m. år 1995uppdelad på olika sektorer ges i tabell 6.Tabell 6. ArbetsmarknadTusental personer (i åldrarna )Nivå Förändring från föregående år1993 1992 1993 1994 1995SysselsättningJord- och skogsbruk 137 -6 -4 0 0Industri 772 -81 -69 -16 38Byggnadsverksamhet 236 -39 -36 -15 14Privata tjänster 1 507 -39 -54 31 61Kommunal verksamhet 1 113 -27 -48 -30 -11Statlig verksamhet 194 -2 -8 -12 -4Totalt 3 964 -193 -221 -42 98Arbetskraft, totalt 4 320 -102 -103 -58 60Arbetslösa 356 102 120 -av arbetskraften, nivå 8,2 5,3 8,2 8,0 7,0Personer i arbetsmarknads-politiska åtgärder, nivå 183 166 183 217 av arbetskraften, nivå 4,2 3,8 4,2 5,1 5,0Källa: (Här tillkommer en sammanfattning av SCB:s senaste AKU-undersökning sompubliceras . )InflationsutvecklingenI jämförelse med vårens bedömning av inflationsutvecklingen ligger de ipropositionen angivna prognoserna högre. Förklaringen tillupprevideringen av prognosen för är att kronan varit svagare (högreimportpriser), och att räntorna kom att ligga högre än vad som angavs i denreviderade nationalbudgeten.Den högre inflationsprognosen för förklaras främst av politiskabeslut, t.ex. förändring av indirekta skatter och införandet av EU:s tullar.Den underliggande inflationen mätt med nettoprisindex fortsätter att vara låg.Inflationen har tidigare i stor utsträckning bestämts av förhållandena påarbetsmarknaden. Vissa delar av tillverkningsindustrin slår redan nu ikapacitetstaket. Då arbetsmarknaden även under den nu aktuella prognosperiodenkommer att kännetecknas av hög arbetslöshet kommer något inflationstryck frånarbetsmarknaden knappast att föreligga. Vidare antas importpriserna endast geett mindre bidrag till inflationen . Effekten av den kraftigadeprecieringen av kronan efter det att övergav den fasta växelkursenberäknas till största delen ha klingat av som man förutser enappreciering av kronan.Mot denna bakgrund görs i propositionen den bedömningen att konsumentprisernakommer att stiga med ca 3 %.Nettoprisindex, som visar konsumentprisutvecklingen exkl. skatter ochsubventioner, bedöms utifrån här angivna förutsättningar öka med knappt2 %.Byte av basår i fastprisberäkningarnaI samband med revideringen av de årsvisa nationalräkenskaperna harbasåret i fastprisberäkningarna ändrats . Från och medpubliceringen av kommer den realautvecklingen av ekonomin att redovisas priser.Förändringen av basår för med sig en förskjutning i vikterna för de olikaförsörjningsbalansposterna vid volymberäkningen av BNP. Det gör attvolymutvecklingstalen för komponenterna i försörjningsbalansen kan ändras ävenom det inte har skett några förändringar i utvecklingstalen för olikadelkomponenter. Det kommer därför inte att gå att utan vidare jämföravolymprognoser som är gjorda i det nya basåret med prognoser gjorda i detgamla.Till skillnad från vad som hände vid basårsbytet års priserhar för och värdena i löpande priser inte reviderats,vilket betyder att förändringarna i volymutveckling enbart beror på nyprisomräkning.Inriktningen av den ekonomiska politikenRegeringens förslagDen reguljära sysselsättningen har minskat med över 450 000personer. Om antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder inräknasuppgår den totala arbetslösheten till . Denna negativa utveckling påarbetsmarknaden, som saknar motstycke i efterkrigstidens , är denfrämsta orsaken till den snabbt växande statsskulden.Att nedbringa arbetslösheten och åter få människor i arbete måste vara denviktigaste uppgiften för den ekonomiska politiken. Om detta skall vara möjligtmåste de offentliga finanserna åter komma i balans. Nyckeln till att föraSverige ur den nuvarande ekonomiska krisen är därför en politik som sanerarstatsfinanserna.Den nuvarande situationen med hög arbetslöshet, med stora underskott och ensnabbt växande statsskuld är ohållbar från såväl ekonomisk som demokratisksynpunkt. De accelererande ränteutgifterna och de ökande upplåningsbehovenbegränsar alltmer det politiska handlingsutrymmet.Det tydligaste tecknet på den oro de svaga statsfinanserna orsakar är att desvenska obligationsräntorna överstiger de tyska med och attkronan är svag. Hotet att det höga ränteläget kan bryta den nu pågåendekonjunkturåterhämtningen kan bli verklighet.Mot denna bakgrund är det av utomordentlig vikt att det goda internationellakonjunkturläget kan utnyttjas för att öka sysselsättningen och att stärkastatens inkomster som utgifterna skärs ned.I första hand måste en investeringsuppgång komma till stånd genom att dengoda konkurrenskraften i näringslivet befästs och genom att räntenivån sänks.En ökning av investeringarna är en nödvändig förutsättning för att en godtillväxt skall uppnås och för att produktionsförmåga varaktigt skallhöjas. För att påskynda återhämtningen föreslås i propositionen attdirektavdrag för byggnadsinvesteringar möjliggörs fr.o.m. den1 t.o.m. . Vidare bör satsningar för attförbättra underhållet av vägar, järnvägar, skolor och andra byggnader samtsatsningar inom miljö- och kulturområdet uppgående till sammanlagt drygt 4,7miljarder kronor genomföras.Sysselsättningen måste komma till stånd i näringslivet. Även om arbetslinjenstärks genom de nämnda investeringsstimulanserna måste arbetsmarknadspolitikeninriktas så att expansionen i näringslivet främjas genom åtgärder som stärkerde arbetssökandes kompetens och som främjar yrkesmässig och geografiskrörlighet. Kapaciteten i utbildningen, såväl arbetsmarknadsutbildning som högreutbildning, behöver höjas och en starthjälp återinföras.Arbetsmarknadspolitiken måste i allt större utsträckning riktas till personersom riskerar en permanent utslagning från arbetsmarknaden. Särskilduppmärksamhet bör riktas mot de unga som bör vara på arbetsmarknaden men ännuinte fått den möjligheten.Finanspolitiken måste fortsättningsvis vara mycket stram. För att vidslutet av mandatperioden uppnå en stabilisering av skuldkvoten -- statsskuldeni relation till BNP -- krävs utifrån de bedömningar som kan görasbesparingar på . Det bör dock understrykas att enstabilisering av skuldkvoten i ett längre perspektiv inte är en tillräckligthög målsättning. För att minska sårbarheten och skapa handlingsutrymme införnästa konjunkturnedgång är det av yttersta vikt att vidta ytterligare åtgärderför att nedbringa skuldkvoten.De i propositionen föreslagna åtgärderna bör få till följd atträntedifferensen mot minskar.Även om den fördelningsmässigt allra viktigaste åtgärden för att förbättrasituationen för svaga grupper i samhället är att förbättrasysselsättningsmöjligheterna är det ofrånkomligt att den omfattandebudgetsanering som krävs innebär fördelningsmässiga påfrestningar. Grunden ivälfärdssamhället -- att varje människa skall kunna garanteras en godutbildning, en bra sjukvård och en trygg ålderdom -- måste säkras. Därför bör istörsta möjliga mån kvaliteten i kommunernas verksamhet prioriteras framförnivåerna i transfereringssystemen.Den ekonomiska politiken måste syfta till att etablera en varaktigt låginflationstakt. Det är inte möjligt att uppnå hög tillväxt och successivtstigande sysselsättning som prisstegringarna är snabba. Någonmotsättning mellan prisstabilitet och hög sysselsättning finns inte.Penningpolitikens huvuduppgift är därför att säkerställa en låg inflationpå god europeisk nivå. Riksbanksfullmäktige har definierat inflationsmålet såatt inflationen enligt konsumentprisindex skall uppgå till +/- 1procentenhet. Detta är i linje med inflationsmålen i andra europeiska länder.Inriktningen mot en ytterligare åtstramning av finanspolitiken väntas bidratill en starkare krona och lägre långa räntor, vilket främjar en sund ochbalanserad utveckling av den svenska ekonomin. En statsfinansiell saneringkommer också att bidra till att minska bördan på penningpolitiken.Här angivna riktlinjer för den ekonomiska politiken bidrar till att denekonomiska återhämtningen påskyndas. Som framgått av det tidigare avsnittet omden ekonomiska utvecklingen i beräknas tillväxten bli . Därigenom ökar sysselsättningen med ca 100 000 personer, den öppnaarbetslösheten sjunker till och bytesbalansen bör ge ett betydandeöverskott. Underskottet i den offentliga sektorn sjunker av BNP.Förutsättningar skapas också för att den ekonomiska uppgången skall kunna skeutan priset av hög inflation. Prisökningarna förutses begränsas till år1995. Därmed är grunden lagd för att varaktigt skall kunna ta sig urden djupa kris som präglat ekonomin de senaste åren.Oppositionspartiernas förslagModerata samlingspartietI motion Fi1 (m) anförs att även om fortfarande brottas medkvarstående strukturproblem är förutsättningarna goda för att komma till rättamed dem och lägga grunden för en balanserad tillväxt.Den snabba uppgången i ekonomin innebär en unik möjlighet till en gylleneperiod för vår ekonomiska utveckling. Men detta förutsätter att den inriktningsom den ekonomiska politiken getts fullföljs ochförstärks. Statsfinanserna måste saneras i allt väsentligt genom minskadeutgifter som avregleringen av viktiga marknader fullföljs i syfte attöka effektiviteten i ekonomin och sprida ägandet.Resultat av denna inriktning av den ekonomiska politiken kan nu avläsas,menar motionärerna. Som framgår av regeringens egna beskrivningar av detekonomiska läget och bedömningar för växer ekonomin åter. Men ären för att rätta till de djupgående strukturfel som under lång tidbelastat den svenska ekonomin. Arbetslösheten är fortfarande mycket stor, ävenom den befinner sig på nedgång. Likaså kvarstår det offentligaupplåningsbehovet som ett betydande problem även om utvecklingen även här gåråt rätt håll.I motionen riktas stark kritik mot de i propositionen föreslagnaskattehöjningarna.De massiva skattehöjningarna på arbete, sparande och boende saknar motstyckei moderna historia. En sådan inriktning av den ekonomiska politikenkommer, menar motionärerna, att minska tillväxtkraften, försvåra expansion ochförutsättningar för nya jobb i den privata sektorn och därmed också försenabudgetsaneringen.Sammanfattningsvis konstaterar motionärerna att omfattningen av de åtgärdersom föreslås i propositionen är otillräcklig för att statsskulden med säkerhetskall kunna stabiliseras . är regeringens inriktning avden ekonomiska politiken felaktig med hänsyn främst till ekonomins långsiktigatillväxtförmåga. Underskottet i de offentliga finanserna har orsakats av förstora utgifter, inte för låga skatter.Den viktigaste uppgiften för den ekonomiska politiken under innevarandemandatperiod är att skapa goda förutsättningar för en stark tillväxt ocheliminera långtidsarbetslösheten. Därmed kan den konjunkturella delen avunderskottet i de offentliga finanserna växa bort. Det råder stor enighet omatt nya arbeten måste komma till i den privata sektorn. Detta förutsätter ettgott företagsklimat med rimliga skatter, få regleringar och lägre räntor. Deninriktning av finanspolitiken som förordas i motionen innebär avslag på i stortsett alla skattehöjningar riktade mot arbete, sparande, företagande och boende,och förslag till utgiftsminskningar på . Enligtmotionärerna förstärks den offentliga sektorns finanser med drygt 85miljarder kronor om de i motionen föreslagna åtgärderna genomförs.I motionen avvisas de förslag till investeringsstimulanser riktade främsttill byggsektorn som föreslås i propositionen. Erfarenhet visar, menarmotionärerna, att sådana stimulanser tenderar att alltid komma fel i tiden. Istället för att bryta en nedgång ger de effekt först i en uppgång och kan ivärsta fall bidra till en överhettning i ekonomin. Dessutom kan de snedvridainvesteringsbeslut, då industrin lär sig invänta diverse skattefinansieradestödpaket. Byggnadsindustrin är det klassiska exemplet. Sysselsättningen haralltsedan 1970-talet kunnat upprätthållas även under lågkonjunktur tack vareolika stimulansåtgärder. Detta har medfört att branschen och dess anställdainte i tillräckligt hög grad anpassat sig till de långsiktigaförutsättningarna.Även de föreslagna subventionerna till miljöinvesteringar och ROT-åtgärder ärexempel på stödåtgärder där risken är stor att de får negativa effekter påsamhällsekonomin. De s.k. miljöinvesteringar som föreslås har enligtmotionärerna till stor del karaktären av understöd till verksamhet ochkommunala bolag. Fortlöpande miljöinvesteringar och miljöunderhåll måsteankomma på dem som har ansvaret för driften eller tillgången. Genom att statenger subventioner och därmed indirekt ikläder sig delansvar för underhåll ochmiljöförbättringar gynnas inte det långsiktiga miljöarbetet och det ekologiskatänkandet i kommunerna.I ett ansträngt statsfinansiellt läge är det inte rimligt att ökasubventionerna till kommunerna. De föreslagna ROT-åtgärderna inombostadssektorn är oklara till sin innebörd men leder också i fel riktning.Fortsatta subventioner riskerar att medverka till sämre kostnadskontroll och enlönekostnadsledd uppgång av inflationen. Det är angeläget att nu markerafastighetsägarnas eget ansvar för sitt fastighetsbestånd.När det gäller arbetsmarknadspolitiken framhålls i motionen bl.a. följande.Arbetskraftens geografiska rörlighet måste öka för att man skall kunna skapatillväxt och utveckling i alla delar av landet och åstadkomma en önskvärdkunskapsspridning som förhindrar att flaskhalsar uppstår i produktionen. Då detfinns en tröghet på delar av arbetsmarknaden, där de arbetslösa tvekar attflytta till ett arbete på annan ort, är det motiverat att stimulerarörligheten. Regeringens förslag om bidrag till starthjälp är ett exempel på enväl motiverad arbetsmarknadspolitisk insats. Den bör emellertid finansierasgenom omfördelning inom AMS verksamhetsområde.I motionens penningpolitiska avsnitt anförs att risken är stor att det inteblir tillräcklig kraft i företagens investeringsplaner och konsumenternasefterfrågan med nuvarande höga realränta. Detta kan ses som måttet på denmisstro som råder mot den ekonomiska politikens möjligheter att hålla tillbakainflationen och att minska det offentliga upplåningsbehovet.Regeringen ansluter sig i proposition 25 uttryckligen till Riksbankensuppställda inflationsmål på +/- enligt KPI. Motionärernaser det som välkommet att regeringen nu gör upp med tidigare rådandeföreställningar och förklarar att det inte råder någon motsättning mellanprisstabilitet och hög sysselsättning (s. 20). Tvärtom -- sägs det ipropositionen -- är prisstabilitet en förutsättning för en långsiktigt högtillväxt och hög sysselsättning. Mot denna bakgrund borde det inte krävas någonstörre självövervinnelse för regeringen att vid den förestående översynen avRiksbankens ställning i riksbankslagen skriva in som mål för att denskall värna penningvärdet.I motionen framhålls att penningpolitiken för att lyckas måste få stöd av etteffektivt och trovärdigt regeringsprogram för sanering av statsfinanserna. Detär ofrånkomligt att utgiftsminskningar sänker räntan och inflationstakten,medan skattehöjningar driver på prisstegringen. Medlet att nå en rimligrealränta är därför en stram finanspolitik baserad på utgiftsminskningar ochinte på skattehöjningar. Det saneringsprogram regeringen lagt fram svarar intemot detta krav.CenterpartietI motion Fi2 (c) understryks vikten av att den fortsatta saneringen av densvenska ekonomin inte stannar upp.