bet · GI01JoU1 · 1994-11-15 00:00:00 — Enligt motion Jo528 (fp) yrkande 3 måstedjurförsök, i de fall dessa anses nödvändiga, genomföras underså skonsamma omständigheter som möjligt. Framför allt är detviktigt att även försöksdjuren hålls på ett sådant sätt att defår möjlighet till ett naturligt beteende. De bör självklartinte utsättas för onödigt lidande. saknarmöjlighet att utfärda bindande föreskrifter eftersom ingetbemyndigande ges i lagen. Därför måste djurskyddslagen ändras såatt 4 § även omfattar försöksdjur. Kravet på att främja djurenshälsa och att ge dem möjlighet att bete sig naturligt kan intealltid tillgodoses för försöksdjuren. Undantag från huvudregelnfår därför skrivas in i paragrafen.Frågan om en avvecklingsplan för djurförsöken aktualiseras pånytt i motion Jo514 (c) yrkande 1. Enligt motionärerna krävs nuen systematisk avvecklingsplan om antalet djurförsök skall kunnaminskas ordentligt. En sådan avvecklingsplan måste bl.a.innehålla förslag om ökade resurser till () för forskning kring alternativametoder och för förbättrad information om eventuellaforskningsresultat. CFN bör ges i uppdrag att utarbeta ettförslag till en sådan avvecklingsplan. Enligt yrkande 2 bördjurförsök avgiftsbeläggas. Ett avgiftssystem bör utformas såatt en avgift tas ut för varje djur som används i försöken.Detta torde leda till en viss självsanering inomdjurförsöksverksamheten och till att färre djur används. Vidarebör föreskrifter meddelas som innebär ett förbud mot att användaförsöksdjuren i ett större antal försök än . Imotion Jo528 (fp) yrkas att en plan tas fram för att minskaantalet försök på apor (yrkande 4).I motion Jo520 (c) begärs en utvärdering av dendjurförsöksverksamhet som förekommer i , dels med hänsyntill metodernas relevans och dels med hänsyn till försökenssyfte. Såväl vetenskapsmän med erfarenhet av djurförsök somvetenskapsmän med erfarenhet av alternativa metoder bör delta idenna utvärdering (yrkande 1). Vidare yrkas att ett program förutvärdering av tillgängliga alternativ tilldjurförsök tas fram (yrkande 2). Enligt motionärerna pågår ettarbete med att utveckla metoder som kan vara alternativ tilldjurförsök. Också här är det viktigt med insatser för attutvärdera de alternativa metodernas relevans t.ex. när detgäller att mäta akut toxicitet. De ekonomiska resurserna ärmycket knappa. Det finns därför anledning för staten att stödjadenna utvärderingsverksamhet. Enligt motion Jo526 (s) yrkande 1börnuvarande regler och bestämmelser för forskning ochexperimentverksamhet med djur ses över. Syftet bör vara att fåtill stånd en mera samlad redovisning av föreliggandeforskningsresultat. En inventering av alternativa metoder tilldjurförsök bör enligt motion Jo528 (fp) yrkande 2 genomföras.Problemet är att även om det finns en alternativ metod så är detinte säkert att den är känd av dem som skulle ha nytta av den.Vidare framförs krav om att den gentekniska forskningen på djurskall utredas (yrkande 5). Enligt motionärerna saknas det ensamlad information om vilka experiment som görs och hurgenmanipulation påverkar djuren. Vidare saknas kunskap om hurolika gentekniska ingrepp drabbar djuren med avseende på smärtaoch lidande.I motion Jo519 (c) yrkande 1 begärs ett förslag till förbudmot djurtestning av kosmetika- och hygienprodukter. Vidare yrkasatt försäljning av kosmetika- och hygienprodukter som testats pådjur skall förbjudas (yrkande 2). EU harbeslutat att införa ett sådant förbud. Det finns därför ingahinder för att också införa ett sådant förbud. Dessutomkan ett svenskt förbud påverka EU så att deras förbud verkligengenomförs . I motionen framhålls vidare att böragera aktivt för att påverka EU och så att alternativametoder för testning av kosmetika- och hygienprodukterutvecklas, utvärderas och implementeras (yrkande3). Enligt motion Jo520 (c) yrkande 4 bör regeringen ges iuppdrag att utarbeta ett förslag till behovsprövning av nyakemiska preparat. Många av de produkter som djurtestas för attkunna introduceras på marknaden fyller inga nya behov.Regeringen bör enligt motion Jo520 (c) yrkande 6 tainternationella initiativ, bl.a. inom ram, för attfå till stånd skärpta regler på djurförsöksområdet.En restriktiv hållning i räcker inte. Det är viktigt attSverige driver de djurförsöksetiska frågorna internationellt. Imotion Jo526 (s) yrkande 2 framhålls behovet av en ökadsamhällelig insyn i pågående djurförsök och att en djurens egenombudsman bör inrättas. Enligt motionären bör samhället få ökadinsyn i vad som pågår på alla djurkliniker ochforskningsanstalter. Det borde finnas något av en djurensombudsman, en samhällets förespråkare, som kunde ges möjlighettill bättre inblick i pågående djurförsök.Utskottets övervägandenRiksdagen har tidigare genom ett tillkännagivande tillregeringen (1992/93:JoU1, rskr. 24) uppmärksammat frågan om etteventuellt utvidgat tillämpningsområde för 4 § djurskyddslagen.Utskottet konstaterade i samband härmed bl.a. att ifrågavarandebestämmelse anger vissa grundläggande krav på djurhållningensåvitt avser djur inom husdjursskötseln och kan sägas utgöra enprecisering av den grundläggande princip för djurskydd somkommer till uttryck i 2 § i lagen, nämligen att djur skallbehandlas väl och att de skall skyddas mot onödigt lidande ochsjukdom. Paragrafens utformning innebär således inte i och försig att inte motsvarande krav gäller också för övriga djur.Däremot saknas möjligheten att för dessa djur meddela bindandeskötselföreskrifter.Utskottet anser fortfarande att det i vissa fall kan finnasanledning att ge föreskrifter om ett från djurskyddssynpunkt merlångtgående skydd även när det gäller sådan djurhållning som isig inte i första hand motiveras av ekonomiska intressen. mening torde en sådan utvidgning avtillämpningsområdet för 4 § kräva en mer genomgripandeförändring av djurskyddslagen. Det får därför ankomma påregeringen att överväga vilka möjligheter som finns att på ettbättre sätt tillvarata sådana väsentliga djurskyddsintressen somi dag faller utanför paragrafens tillämpningsområde. Denberedning inom (beträffande 2 §) som utskottethänvisat till ovan omfattar även ett eventuellt utvidgattillämpningsområde för 4 § djurskyddslagen. I detta sammanhangkan även nämnas att föreskrifter om försöksdjur(förvaring) beräknas vara klara . Mot bakgrundav det anförda är utskottet inte nu berett att föreslå någotytterligare uttalande från sida med anledning avmotionerna Jo511 (c) yrkandena 1 och 2, Jo514 (c) yrkande 5 ochJo528 (fp) yrkande 3. Motionerna avstyrks således i berördadelar.När det gäller behovet av försöksdjur m.m. vill utskottetanföra följande. () har bl.a.till uppgift att samordna och ansvara för frågor rörandeförsöksdjursanvändningen. Enligt CFN:s instruktion är en avnämndens huvuduppgifter att begränsa behovet av försöksdjur,bl.a. genom att främja utvecklingen av alternativa metoder. CFNredovisar i sin anslagsframställningförsöksdjursanvändningen i landet och har därvid möjlighet attange i vilken omfattning CFN påverkat användningen avförsöksdjur. Det finansiella stödet beträffande forskning omalternativa metoder har främst riktats motsådana forskningsområden som bedömts som särskilt viktiga föratt nå försöksdjursbesparande effekter (se bl.a. prop.1993/94:100 bil. När det gäller användningen av alternativametoder har utskottet intagit en mycketpositiv attityd (se bl.a. 1990/91:JoU20 s. 4). Enligt 49 §djurskyddsförordningen (1988:539) får djurförsök inte utföras omdet går att erhålla likvärdig kunskap genom alternativa metoder.Det ankommer på de djurförsöksetiska nämnderna att i varjeenskilt fall pröva denna fråga. Som anförts ovan är det en avCFN:s huvuduppgifter att främja användningen av alternativametoder. För detta ändamål publicerar CFN regelbundet skrifterom tillgängliga alternativa metoder samt anordnar konferenserm.m. (senast , immuntoxikologi, för att initieraforskning inom allergiområdet i syfte att kunna ersättadjurtester). CFN har vidare i en särskild rapport redovisatdagsläget inom olika delar av toxikologin och bedömt denframtida utvecklingen beträffande alternativa metoder. Irapporten redovisar CFN bl.a. vilken inriktning forskningsstödetavseende alternativa metoder bör ha, och där framhålls vidareatt insatserna bör avse utvärdering av befintlig metodik samtutveckling av modeller för att möjliggöra en omsättning avresultat från in vitro-toxikologiska resultat till en effektivriskvärdering för människa och miljö (CFN:S skriftserie Nr 18).CFN har även redovisat aktuella forskningsprojekt när det gällerutveckling av alternativa metoder (CFN:S skriftserie Nr 20).Enligt utskottets mening innebär den önskvärda utvecklingenatt metoder baserade på försök utan djur tas i anspråk lika välsom att den existerande försöksdjursanvändningen förfinas ocheffektiviseras i olika avseenden. Utskottet delar således densyn på behovet av att ytterligare minska antalet djurförsök samtutveckla alternativa metoder som redovisas i motionerna Jo514(c) yrkande 1, Jo520 (c) yrkande 2 och Jo528 (fp) yrkandena 2och 4. Som framhållits ovan har CFN ansvaret för den långsiktigaplaneringen av försöksdjursverksamheten i landet, och nämndenskall särskilt verka för att användningen av försöksdjurbegränsas genom att främja utvecklingen av alternativa metoder.Även de etiska nämnderna har att verka i samma riktning. Motbakgrund av redogörelsen ovan finner utskottet inget behov avett särskilt uttalande från sida beträffandeinventering eller utvärdering av metoder som är alternativ tilldjurförsök. Utskottet avstyrker därmed motionerna Jo514 (c)yrkande 1, Jo520 (c) yrkande 2 och Jo528 (fp) yrkandena 2 och 4,i den mån yrkandena ej kan anses tillgodosedda.När det gäller olika former för utvärdering av djurförsökensrelevans och syfte m.m. konstaterar utskottet att dessa frågortidigare behandlats av vid ett flertal tillfällen.Senast i betänkandet 1991/92:JoU16 avvisade utskottet sådanakrav med hänvisning till sitt mycket utförliga ställningstagandei betänkandet 1990/91:JoU20. Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet motionerna Jo520 (c) yrkande 1, Jo526 (s) yrkande 1och Jo528 (fp) yrkande 5.Frågan om avgiftsbeläggning av djurförsöken ellerförbrukningen av försöksdjur behandlades ingående av 1985 årsdjurförsöksutredning (Ds Jo 1986:3 s. 77 f.). Utredningen fannatt en mängd tunga skäl talade emot en avgiftsbeläggning ochavstod därför från att lägga fram något förslag härom. har tidigare (1991/92:JoU16) ställt sig tveksamt tilltanken på en avgiftsbeläggning av försöksdjursförbrukningen,bl.a. av det skälet att en avgiftsbeläggning och därmedfördyring av försöksdjuren lätt kan leda till att djuren avekonomiska skäl används i ett större antal försök än förnärvarande. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisadeinställning i denna fråga och avstyrker därför motion Jo514 (c)yrkande 2.Det etiska dilemma som inställer sig i samband med djurförsökframträder med särskild styrka när syftet med försöket är attutveckla eller undersöka produkter som objektivt sätt kanbetecknas som överflödiga eller lyxbetonade. Enligt utskottetsmening måste bl.a. kosmetika hänföras till sådana produkterbeträffande vilka det av etiska skäl inte bör accepteras attdjurförsök kommer till användning. finns det ettintresse av att produkter som saluförs till allmänheten bör hagenomgått erforderliga undersökningar i syfte att förhindraskadliga verkningar hos konsumenterna. På förslag av utskottethar tidigare, som sin principiella uppfattning,uttalat att djurförsök inte bör få förekomma vid framställningoch testning av kosmetika. Kosmetika skulle dock inte undantasfrån de produktsäkerhetskrav som i konsumenternas intressegäller för kemiska produkter i allmänhet. Härigenom förväntadestillverkare och importörer få ett ökat intresse av attalternativa testmetoder tas fram (JoU 1987/88:22, rskr. Idetta sammanhang bör uppmärksammas att EU beslutat införa ettförbud mot kosmetikatester på djur (avser råvaror och färdigaprodukter) . inträder ettförsäljningsförbud för sådana produkter. Förbudet kan skjutasupp om alternativa testmetoder inte finns tillgängligasenast . Kommissionen skall göra en lägesbedömning senastden (dir. 93/35/EEC, tillägg till dir.76/768/EEC). Utskottet, som till stor del delar de i motionJo519 redovisade synpunkterna, förutsätter att regeringen följerutvecklingen på detta område och även internationellt driver ettaktivt arbete för att få till stånd skärpta regler pådjurförsöksområdet, inte minst när det gäller djurförsök isamband med tillverkning av kosmetika. bör agera aktivtför att påverka bl.a. EU så att alternativa metoder för testningav kosmetika- och hygienprodukter utvecklas. Utskottet är dockinte berett att nu förorda ett särskilt uttalande frånriksdagens sida och föreslår därför att motion Jo519 (c) lämnasutan vidare åtgärd.Med vad utskottet i tillämpliga delar anfört ovan avstyrksäven motion Jo520 (c) yrkande 6.I motion Jo520 yrkande 4 upprepas det tidigareframförda kravet på behovsprövning av kemiska preparat.Utskottet avstyrker motionen i berörd del med hänvisning tilltidigare ställningstaganden (se bl.a. 1990/91:JoU20 och1991/92:JoU16).Centrala försöksdjursnämnden () inrättades den 1 juli 1979.Nuvarande verksamhetsformer fastställdes i samband medantagandet av den nya djurskyddslagen (se JoU 1987/88:22). Somredovisats ovan är CFN samordnande och planerande myndighet förförsöksdjursfrågor. CFN är bl.a. huvudman för dedjurförsöksetiska nämnderna i landet som har att pröva allaplanerade djurförsök. CFN verkar också för en utveckling avalternativa metoder till djurförsök genom finansiellt stöd tillolika forskningsprojekt. I samband med den nya djurskyddslagenförstärktes lekmannainflytandet i nämnderna genom attmajoriteten av lekmännen skall representera allmänintresset.Härigenom garanteras de etiska problemen och nödvändigheten meddjurförsöken en allsidig belysning. Den förändradesammansättningen innebär enligt utskottets mening även enförstärkning av allmänhetens insyn vid den etiska prövningen.Dessutom garanterar principen om allmänna handlingarsoffentlighet viss insyn. Någon särskild åtgärd medanledning av motion Jo526 (s) yrkande 2 är enligt utskottetsmening inte påkallad. Utskottet avstyrker motionen i berörd del.Rituell slakt, pälsdjursuppfödning, saxfångst m.m.MotionerI motion Jo501 (nyd) yrkas att den nuvarande restitutionen avinförselavgift för importerat rituellt slaktat kött slopas(yrkande 1). Enligt yrkande 2 bör den nuvarande dispensen förrituell slakt av fjäderfä upphävas, och vidare yrkas att allaformer av skäktning skall förbjudas i (yrkande 3).Enligt motion Jo502 (kds) bör skäktning möjliggöras inom landetpå ett sätt som är förenligt med muslimsk och judisk religion.Vidare yrkas att importavgiften slopas på matvaror som ärnödvändiga för utövning av i landet förekommande religioner(yrkande 2).Enligt motion Jo517 (fp) bör pälsdjursuppfödning i burförbjudas. Att anpassa djurhållningen till ett för djurennaturligt liv i djurskyddslagens mening torde enligt motionärenvara omöjligt från ekonomisk synpunkt. Pälsdjursuppfödningen bördärför avvecklas. I vissa delar av landet är det lokalaberoendet av minknäringen betydande. Därför kan det varaberättigat med för minkfarmning ibursystem. I motion Jo524 (kds) framhålls behovet av engenomgripande översyn av reglerna för pälsdjursfarmning så attdjurhållningen kan ske på ett för arterna naturligt sätt. Närdet gäller pälsdjur ställer djurhållningen större krav på ennaturliknande miljö än för annan djurhållning och innebär storakostnader för uppfödarna. Dessa kostnader måste bärassolidariskt av medborgarna.Frågan om importförbud för päls och skinn från länder därsaxfångst är tillåten aktualiseras i motion Jo505 (v) yrkande 1.Enligt motionärerna bidrar vi till fortsatt användning avbensaxar genom import av päls från länder där saxfångst ärtillåten. Vinner inte yrkandet om importförbud bifall bör i vartfall märkning av pälsar och skinn från länder där saxfångst ärtillåten införas (yrkande 2). Även i motionerna Jo506 (kds),Jo512 (m), Jo513 (fp) och Jo529 (s) framförs likartade krav påimportförbud. I motion Jo522(c) framhålls betydelsen avgemensamma internationella regler beträffande fångstredskap förvilda djur. Enligt motionären bör de mest brutalafångstredskapen, som vållar djuren svåra skador och långtlidande, inte få förekomma vare sig i eller i någotannat land. Regeringen måste i internationella sammanhang verkaför att samma regler för fångstredskap för vilda djur som gälleri skall gälla i andra länder.Utskottets övervägandenUtskottet har (JoU 1987/88:22,1988/89:JoU17, 1990/91:JoU18) avstyrkt förslag om bl.a.dispensmöjligheter för koscherslakt. Utskottet har inte funnitanledning att frångå sina tidigare ställningstagandenbeträffande eventuella dispensmöjligheter m.m. Utskottetavstyrker därmed motionerna Jo501 (nyd) och Jo502 (kds).Utskottet har tidigare även behandlat frågan ompälsdjursuppfödningens förenlighet med djurskyddslagen (senastfördjupad behandling , se 1990/91:JoU18). Utskottethar därvid bl.a. framhållit att i 4 § djurskyddslagenuppställt krav på att såväl djur inom animalieproduktionen sompälsdjur skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ettsådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighetatt bete sig naturligt. Denna formulering innebär att detställs strängare krav på ett hänsynstagande till varje djurartsbehov av rörelsefrihet m.m. och till särskilda biologiskabeteenden i övrigt. Utskottet konstaterade vidare atttillämpningsföreskrifterna givetvis måste utformas på ett sådantsätt som är ägnat att uppfylla intentioner. för lantbrukets djur har utfärdats avJordbruksverket (SJVFS 1993:129), varvid inte minst skärpta kravför hållande av pälsdjur har införts. I anslutning tillföreskrifterna har även allmänna råd utarbetats. Specielltlångtgående är kraven på hållande av räv. Denna bestämmelse hardärför i enlighet med begränsningsförordningen underställtsregeringen för avgörande. Beredning pågår inomregeringskansliet. I detta sammanhang bör även uppmärksammasatt medel från anslaget för djurskyddsfrämjande åtgärder /94 har använts för finansiering av bl.a.forskning och utveckling angående pälsdjurs närmiljö. Utskottetfinner mot bakgrund av det anförda inte anledning föreslå någonriksdagens åtgärd i anledning av motionerna Jo517 (fp) och Jo524(kds). Motionerna avstyrks.Sverige kan betraktas som ett föregångsland vad gällerföreskrifter som syftar till att minimera riskerna för att djurskall förorsakas onödigt lidande i samband med jakt medfångstredskap. Den testverksamhet som bedrivs vid Statensveterinärmedicinska anstalt har bl.a. inneburit ett flertalförändringar av jaktförordningen i denna riktning. äräven engagerat i arbetet inom internationella fora med olikafrågor som berör jakt- och fångstmetoder. Den 14 april 1983ratificerade konventionen om skydd av europeiska vildadjur och växter samt deras naturliga miljö ().Konventionen innehåller bl.a. en indelning av djurarterna i tvåolika skyddsklasser (konventionens bilaga 1 och 2). Bådaklasserna omfattas av ett generellt förbud mot vissafångstmetoder (konventionens bilaga 4). Bl.a. råder ett förbudmot användningen av fällor som används för storskaligt ellericke selektivt infångande eller dödande. Under vissa begränsadeförutsättningar kan undantag göras från det generella förbudet.De avtalsslutande parterna skall rapportera tillkonventionens ständiga kommitté om de undantag som gjorts. Ettinternationellt samarbete pågår även beträffande utformningen avfångstanordningar. Inom den () bereds ettförslag till gemensamma bestämmelser och rekommendationerbeträffande nomenklatur, kravspecifikation för dödande och ickedödande fångstanordningar samt gemensamma normer för hur test avfångstanordningar skall genomföras. En standard förfångstredskap avseende pälsdjur beräknas vara klar senast vid1995 års utgång. EU beslutade att förbjuda bensax somfångstredskap fr.o.m. . Från skulleäven importförbud införas beträffande pälsar från djur upptagnapå en till förordningen hörande lista såvida inteursprungslandet, antingen genom lagstiftning och administrativaåtgärder, genomfört ett förbud mot bensax eller den i landettillåtna använda fångstmetoden står i överensstämmelse medinternationellt fastställd standard (ISO-standard) förfångstredskap (förordning 3254/91). Kommissionen har nyligenföreslagit att förordningens ikraftträdande, i avvaktan på attden s.k. ISO-standarden blir klar, skall flyttas fram till den 1januari 1996.Utskottet delar i stor utsträckning de synpunkter som framförsi motionerna Jo505, Jo596, Jo512, Jo513, Jo522 och Jo529 när detgäller ett eventuellt importförbud för päls och skinn frånländer som tillåter saxfångst. Att införa ett sådant förbud kanses som en naturlig följd av vårt lands engagemang idjurskyddsfrågor. Ett eventuellt importförbud måste dock varaförenligt med internationella åtaganden från svensk sida(exempelvis ), och vidare vore det önskvärt om resultatet avISO:s arbete kan beaktas i erforderlig utsträckning. Som framgårav redovisningen ovan torde ikraftträdandet av EU:s reglering pådetta område vara beroende av kommande internationell standard.Ett fortsatt närmande till det europeiska samarbetet innebär försvensk del att ytterligare lagstiftningsåtgärder kan behövaövervägas. Enligt utskottets mening torde en slutlig lösninginte kunna uppnås utan en internationellt fastställd standardför ifrågavarande fångstredskap. Utskottet utgår ifrån attregeringen uppmärksamt följer utvecklingen på detta område ochäven i fortsättningen i internationella sammanhang verkar föratt samma regler för fångstredskap för vilda djur som gäller iSverige även skall gälla i andra länder. Med det anfördaföreslår utskottet att motionerna Jo505 (v), Jo506 (kds), Jo512(m), Jo513 (fp), Jo522 (c) och Jo529 (s) lämnas utan någonriksdagens vidare åtgärd, allt i den mån motionerna inte kananses tillgodosedda.Varroakvalster hos binMotionenI motion Jo515 (m) framförs krav på ytterligare åtgärder ikampen mot varroainfektionen i svenska bisamhällen. Storabiologiska och ekonomiska värden står på spel om intevarroahotet kan elimineras. Enligt motionären finns en nybekämpningsmetod -- Frigo-varroametoden -- som bör prövas. Ettpilotprojekt kan genomföras där kostnaderna får täckas inomramen för de medel som anslås för bekämpning av smittsammahusdjurssjukdomar. Enligt motionären krävs vidare skärptkontroll mot införsel av bin och temporärt förbud för vandringmed bin inom infekterad zon 1 så länge infektion förekommer. Binbör dessutom definieras som husdjur.Utskottets övervägandenI påträffades varroakvalstret påGotland . gjordes de första fynden påfastlandet i närheten av . Därefter har kvalstret sprittsig över delar av . Utöver indelas desmittförklarade områdena i tre olika zoner. Inom zon 1, somtäcker nästan hela samt delar av ,och , betraktas i princip allabisamhällen som angripna. I zon 2 har kvalstret inte påträffatsmen fynd har gjorts i närheten och det kan inte uteslutas attdet redan etablerat sig men ännu inte hunnit upptäckas. Riskenför angrepp bedöms som stor i hela zon 2 som täcker återståendedelen av , delar av och samt, beroende påvarroasmitta i , delar av , och Värmland.I zon 3 som sträcker sig ända upp till nordligaste haringet varroakvalster ännu påträffats och risken för angreppbedöms som något mindre än i zon 2.Bekämpningen av varroakvalstret liksom av smittsammabisjukdomar regleras främst i bisjukdomslagen (1974:211) och ibisjukdomsförordningen (1974:212). Enligt förordningen åliggerdet att bl.a. följa sjukdomens uppträdande ochspridning, utfärda föreskrifter om bekämpning och meddela rådoch anvisningar. Det åligger att regionaltbiträda verket när det gäller bekämpningen.Sedan år 1991 har utslagning av bisamhällen på grund avvarroaangrepp inte ägt rum. Enligt beror dettapå att de kvalsterförekomster som konstaterats under senare århar varit väl utvecklade och etablerade i omgivningen sedanminst . Förintande av enstaka bisamhällen skulle därförinte nämnvärt minska spridningsrisken.