bet · GH01SoU27 · 1994-05-24 00:00:00 — Investeringsplanerna bör, enligtmotionärerna, ingå som en del i tillämpningen av ansvars- ochfinansieringsprincipen inom trafikområdet, och staten bör tafram en tioårig investeringsram som stöd för planernasgenomförande.I motion So264 av och (nyd) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av reglerna för färdtjänsten(yrkande 10). Motionärerna anför att färdtjänsten måstebehovsprövas i ökad omfattning och att en omprövning avregelsystemen inom färdtjänsten bör göras för att minskakostnaderna.Utskottet behandlade senast frågan om färdtjänst ibetänkandet 1992/93:SoU19. Utskottet konstaterade då attregeringen hade för avsikt att återkomma i frågan om färdtjänsti samband med beredningen av Handikapputredningensslutbetänkande. Betänkandet remissbehandlades då.I budgetpropositionen redovisade regeringen att färdtjänstär den service inom som omfattar flest personeroch att nästan en fjärdedel av alla personer hadefärdtjänsttillstånd . Totalt hade 436 000 personertillstånd detta år varav var . Antalet personermed färdtjänsttillstånd har dock minskat liksom antalet färdtjänstresor. har servicelinjerbyggts ut snabbt och utgör ett viktigtkomplement till färdtjänsten och den övriga kollektivtrafiken.I budgetpropositionen bil. 7 ()anförs under rubriken av det fortsatta arbetetför att främja funktionshindrades rese- ochkommunikationsmöjligheter följande sammanfattande bedömning(s. 160):Målet bör vara att funktionshindrade personer skall kunnatillförsäkras samma villkor som andra medborgare när det gällermöjligheter att förflytta sig och resa eller att utnyttja andraformer av kommunikationer. En helhetssyn på funktionshindradeskommunikationsmöjligheter bör därvid eftersträvas. Olika vägaratt tillgodose funktionshindrades behov måste prövas. Sådanaåtgärder som kan väntas ge störst samlad effekt vid en giveninsatsnivå bör prioriteras. Åtgärdernas effekter på det totalautbudet av tjänster inom kommunikationsområdet och följderna fördet internationella utbytet av varor och tjänster måste beaktas.I budgetpropositionen föreslås att arbetet med att utfärdaföreskrifter om anpassningen av kollektiva färdmedel med stöd avlagen om handikappanpassad kollektivtrafik bör gå vidare. Isammanhanget betonas att det finns en bred uppslutning bakom deambitioner som ligger till grund för Handikapputredningensförslag om åtgärder för att öka tillgängligheten till olikafärdmedel. Den konkreta utformningen av åtgärderna och detidsplaner för ett genomförande som utredningen redovisat hardäremot givit upphov till starka invändningar av främstekonomisk eller teknisk natur från en rad olika remissinstanser.Regeringen framhåller att det i många fall finns anledning attta hänsyn till den framförda kritiken. Utredningens förslag bördock efter en ingående konsekvensprövning i vissa avseenden iväsentliga delar kunna ligga till grund för kommandeföreskrifter på området.Trafikutskottet konstaterade i sitt betänkande1993/94:TU22 att en allmän enighet råder om att ett av deviktigaste målen för trafikpolitiken är att entillfredsställande transportförsörjning skall finnas tillgängligför alla. Utskottet godkände vad regeringen anfört och betonadeatt målet bör vara att funktionshindrade personer skall kunnatillförsäkras samma villkor som andra medborgare när det gällermöjligheter att förflytta sig och resa eller att utnyttja andraformer av kommunikationer. följde utskottet (rskr.244).I den nu aktuella propositionen redovisar regeringen attSamreseutredningen (K 1993:06) har i uppdrag att lägga framförslag för att åstadkomma en bättre samordning i fråga om resormed , riksfärdtjänst, sjukresor och resor medkollektiva färdmedel. Ett väsentligt motiv för en förbättradsamordning är att göra kollektivtrafiken mer tillgänglig förfunktionshindrade personer.Vidare redovisas att (M 1992:03) har i uppdragatt göra en analys av vilka effekter de nuvarande bestämmelsernai (1987:10) har fått i fråga omtillgängligheten för personer med funktionshinder. Utredningenskall i sina överväganden i tillgänglighetsfrågan ta del av deförslag som lagts fram av Handikapputredningen.Utskottets bedömningUtskottet anser det angeläget att öka tillgängligheten tillolika färdmedel. Målet bör vara att funktionshindrade personerskall kunna tillförsäkras samma villkor som andra medborgare närdet gäller möjligheter att förflytta sig och resa eller attutnyttja andra former av kommunikationer. I den nu aktuellapropositionen liksom i årets budgetproposition har redovisatsdet arbete som pågår inom och inom olikautredningar för att åstadkomma en bättre samordning avkommunikationer och förbättra tillgängligheten förfunktionshindrade. Utskottet anser att regeringens kommandeförslag på området bör avvaktas. Motion So276 (s) yrkande 3avstyrks.Det ankommer på kommunerna att besluta om vilka kommuninvånaresom skall ha rätt till färdtjänst. Utskottet delar inteuppfattningen i motion So264 (nyd) yrkande 10 attbehovsprövningen måste skärpas. Motionen avstyrks.Förflyttningsbesvär för personer med mag- och tarmbesvärI motion So275 av m.fl. (s) hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att personer med mag- ochtarmbesvär ges en garanti att ha tillgång till toalett påbestämda platser (yrkande 10). Motionärerna anför attpersoner med mag- och tarmbesvär ofta får stanna i hemmet pågrund av att de inte är säkra på att snabbt kunna nå en toalett,vilket de har behov av. Motionärerna föreslår attSocialstyrelsen skall få i uppdrag att i samarbete med ILCO(förening för stomiopererade) och RMT (tarmsjuka) träffa överenskommelser med Apoteksbolaget ochFörsäkringskassan att de de är bemannade anvisartoalett till människor med mag- och tarmbesvär.Utskottets bedömningUtskottet har förståelse för de mag- och tarmsjukas problem.Detta är dock en fråga som bör lösas på lokal nivå. Utskottetavstyrker motion So275 (s) yrkande 10.Rehabilitering för vuxna synskadadeI motion So203 av och () yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rehabilitering för synskadade. Motionärernaanför att rehabiliteringsinsatserna har försämrats genom attlångträningskurserna har försvunnit. Genom den decentraliseringsom skett finns nu endast starkt yrkesinriktade AMI-kurser . Då det finns ett behov av ADL-träning för personermed grava synskador bör, enligt motionärernas mening,ansvarsfördelningen klargöras mellan stat, landsting och kommunför de utbildnings- och träningsinsatser som behövs.I regeringens proposition 1992/93:159 om stöd och servicetill vissa funktionshindrade föreslogs attsjukvårdshuvudmännens ansvar för habilitering och rehabiliteringskulle klargöras genom ett tillägg till hälso- ochsjukvårdslagen. Ett tidsbegränsat statligt stimulansbidragföreslogs också för att påskynda utvecklingen av habiliteringoch rehabilitering och minska ojämlikheterna mellan länen.Bidraget föreslogs lämnas med 425 miljoner kronorper år.I betänkandet 1992/93:SoU19 tillstyrkte utskottet bl.a.regeringens förslag till ändringar i hälso- och sjukvårdslagen.Utskottet tillstyrkte också förslagen till statsbidrag.Utskottet uttalade med anledning av regeringens förslag och enmotion om möjligheterna för synskadade att lära sig punktskriftatt det föreslagna statsbidraget för att förstärka insatsernaför habilitering och rehabilitering bl.a. skall kunna användasför att utveckla verksamheterna vid syn- och hörselcentralernaoch för stöd till handikapporganisationernas versamhet för olikahandikappgrupper. (följde utskottet, rskr. 321)Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att sjukvårdshuvudmännens ansvar förhabilitering och rehabilitering ärreglerat i hälso- och sjukvårdslagen och att särskildastatsbidrag utgår föratt bl.a. utveckla verksamheterna vid syn- ochhörselcentralerna. Motion So203 (m) är därmed åtminstone delvistillgodosedd. Motionen avstyrks.Hjälpmedel för funktionshindrade personerI motion So227 av m.fl. (s) begärs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om föreskrifter för ordinationsansvar ochordinationsrätt för olika hjälpmedel. Motionärerna anför attordinationsansvaret innebär ett medicinskt ansvar. För vård- ochbehandlingshjälpmedel skall ordinatören kunnadiagnostisera/bedöma adekvat behandlingsåtgärd. För ordinationav hjälpmedel för daglig livsföring skall ordinatören kunnabedöma möjlighet till rehabilitering före kompensatorisk åtgärd.Utprovning, anpassning och ordination av hjälpmedel ställerstora krav på kunskap hos de yrkesgrupper som skall utföra dessauppgifter. Motionärerna anser därför att det krävs attSocialstyrelsen meddelar föreskrifter om vem som harordinationsansvaret och ordinationsrätten för de olikahjälpmedlen.I proposition 1992/93:159 föreslogs ett tillägg i hälso-och sjukvårdslagen om att sjukvårdshuvudmännen har en skyldighetatt tillhandahålla hjälpmedel för funktionshindrade i derasdagliga livsföring och hjälpmedel för vård och behandling. Etttidsbegränsat statligt stimulansbidrag föreslogs i syfte attpåskynda utvecklingen av hjälpmedelsförsörjningen för gruppermed mer omfattande och komplicerade hjälpmedelsbehov. Ipropositionen hänvisades också till tidigare uttalanden ipropositionen 1990/91:14 om ansvaret för service och vård tilläldre och handikappade m.m. där det uttalades att det varviktigt att upprätthålla specialistkompetensen inomhjälpmedelsförsörjningen, att hjälpmedelscentralerna inte fårsplittras och att den nya ansvarsfördelningen inte får försämramöjligheterna till att utveckla hjälpmedelsverksamheten i dessolika delar. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag.Riksdagen följe utskottet (bet. 1992/93:SoU19, rskr. 321).Socialstyrelsen har i rapporten inom hälso-och sjukvården -- för alla åldrar och diagnoser, SoS-rapport1993:10 behandlat frågan om hjälpmedel. Styrelsen framhålleratt god tillgång till väl fungerande hjälpmedel för mångafunktionshindrade är avgörande för deras möjligheter att aktivtoch självständigt delta i samhällslivet. Väl fungerandehjälpmedel kan också medföra besparingar genom att andrasamhällsinsatser i vissa fall inte behöver sättas in.Socialstyrelsen anför att för att hjälpmedel skall utnyttjasså bra som möjligt krävs att den enskildes totala livssituationanalyseras, hjälpmedelsbehovet relateras till andra åtgärder ochatt individuella åtgärdsprogram utformas, bl.a. träning i attanvända hjälpmedel och uppföljning av hur hjälpmedel används ochfungerar. Att ge generell information till brukare om olikahjälpmedel, deras förutsättningar, möjligheter och egenskaper ären utomordentligt viktig uppgift för de yrkesgrupper som ärkompetenta för detta samt för ansvariga huvudmän. Det är ocksåviktigt, framhålls det, att utprovning och anpassning avhjälpmedel utgår från den enskildes behov och att denne gesmedinflytande. Så långt möjligt bör utprovningen ske i den miljödär hjälpmedlen skall användas och ses som en integrerad del avbehandlingen och rehabiliteringen.Vissa hjälpmedel tillhandahålls, utprovas, tränas in och följsupp via specialenheter som hörcentraler, syncentraler ochortopedtekniska avdelningar. Dessa är oftast knutna till enhetervid sjukhus eller motsvarande. Andra hjälpmedel tillhandahållsvia hjälpmedelscentralerna men kan utprovas, tränas in ochföljas upp inom primärvården, den kommunala hälso- ochsjukvården samt vid vissa enheter vid sjukhus. Främst gällerdetta hjälpmedel för rörelsehindrade och personer med flerahandikapp. I rapporten anförs att det är viktigt att denpågående decentraliseringen gör det möjligt att upprätthållaspecialistkompetens och att utveckla insatser för grupper medkvalificerade hjälpmedelsbehov. Även ett enkelt hjälpmedel kanfå oanade medicinska konsekvenser för den enskilde om det finnsbrister i bedömning, utprovning, inträning eller förskrivning.Socialstyrelsen har också inom ramen för Ädelutvärderingenbelyst hjälpmedelsförsörjningen i rapport 1993:10. Av dennaframgår att det finns mycket stora olikheter över landet vadavser fördelningen av hjälpmedelsansvaret mellan kommuner ochlandsting. Ädelreformen har förstärkt den uppfattning somuppkommit -- att betraktahjälpmedelscentralens verksamhet som ren materialförsörjning ochinte som en del av hälso- och sjukvården. Genom tillägget ihälso- och sjukvårdslagen har det blivit tydligtatt tillhandahållandet av hjälpmedel ingår i hälso- ochsjukvårdshuvudmannens ansvar på samma villkor som övrig hälso-och sjukvård. Lagändringen innebär, enligt utvärderingen, enstatushöjning för hjälpmedelsförsörjningen och ger ävenförutsättningar för att vända den negativa trend som synts.Från sida planeras till följd avlagregleringen om skyldigheten att tillhandahålla hjälpmedel ettAllmänt råd om hjälpmedel . Styrelsen utarbetarför närvarande också ett Allmänt råd om liftar tillsammans medArbetarskyddsstyrelsen.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att förbereder Allmännaråd om hjälpmedel. Motion So227 (s) är därmed åtminstone delvistillgodosedd. Motionen avstyrks.Utbildning i handikappfrågorI motion So275 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anfört sombehovet av utbildningsmaterial i handikappfrågor (yrkande2). Motionärerna menar att en genomgående uppfattning är attpolitiska och administrativa företrädare för olika samhällsorganhar otillräckliga kunskaper i handikappfrågor. Socialstyrelsenbör därför få i uppdrag att tillsammans medhandikapporganisationerna utarbeta utbildningsmaterial somlämpar sig för lokala aktiviteter. Resurser som stimulerar tillsådana åtgärder bör också anvisas.I propositionen anförs att skallarbeta för att öka insikten om gällande regler och devärderingar dessa bygger på samt aktivt förmå myndigheter ochandra i samhällslivet att beakta funktionshindrade personersrättigheter och intressen samt verka för att flytta frampositionerna för personer med funktionshinder. Ombudsmannenskall även ha en allmänt informerande och rådgivande roll.Ombudsmannen har en viktig roll som informatör, men han skallinte, framhålls det i propositionen, ta över den viktigaopinionsbildande roll som handikapprörelsen har. Det är främstde funktionshindrade själva som kan informera om vad det innebäratt leva med ett funktionshinder. Handikapprörelsen har haft ochhar en betydelsefull roll för utformningen av dehandikappolitiska insatserna.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att förslaget att inrätta enHandikappombudsman i viss mån tillgodser motionärerna.Handikappombudsmannen skall arbeta för att öka insikten omgällande regler och de värderingar dessa bygger på och aktivtverka för att myndigheter och andra beaktar funktionshindradesrättigheter och intressen.Utskottet vill också peka på den viktiga opinionsbildande rollhandikapprörelsen har för att öka kunskapen i samhället om hurdet är att leva med funktionshinder.Utskottet anser inte att det behövs något initiativ medanledning av motion So275 (s) yrkande 2. beträffande inrättandet av enHandikappombudsmanatt avslår motionerna 1993/94:So246 yrkande 4 och1993/94:So276 yrkande 9,2. beträffande processförande rollatt med anledning av motionerna 1993/94:So57 yrkande1 och 1993/94:So58 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,men. (v) - delvis3. beträffande 1--4 §§ i förslaget till lag omHandikappombudsmanatt antar 1--4 §§ i förslaget till lag omHandikappombudsman,4. beträffande rådatt med anledning av motionerna 1993/94:So57 yrkande4 och 1993/94:So58 yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,men. (v) - delvis5. beträffande förslaget till lag om iövrigtatt antar förslaget till lag om iden mån det inte behandlats under tidigare moment,6. beträffande förslaget till ändring isekretesslagenatt antar förslaget till lag om ändring isekretesslagen (1980:100),7. beträffande ombildningen av tillmyndigheten med avslag på motion 1993/94:So58 yrkande 2bemyndigar regeringen att ombilda tillmyndigheten enligt de riktlinjer somregeringen förordar,8. beträffande medelsanvisningen tillHandikappombudsmannenatt med avslag på motionerna 1993/94:So57 yrkande 2och 1993/94:So246 yrkande 5 under femte huvudtiteln tillHandikappombudsmannen för /95 anvisar ettramanslag på ,9. beträffande organisationskommitténatt avslår motion 1993/94:So57 yrkande 3,10. beträffande solidarisk finansiering av omsorg ochserviceatt avslår motion 1993/94:So276 yrkande 7,res. 1 (s)11. beträffande avgifter inom handikappomsorgenatt avslår motion 1993/94:So208 och 1993/94:So275yrkandena 4 och 6,res. 2 (s)12. beträffande kostnadsersättning till vuxna medglutenintoleransatt avslår motion 1993/94:So275 yrkande 9,13. beträffande kommunernas kostnadsansvar föromsorgatt avslår motionerna 1993/94:So240 och1993/94:So271,14. beträffande boendet för utvecklingsstörda ochpsykiskt funktionshindradeatt avslår motion 1993/94:So276 yrkandena 5 och 6,res. 3 (s)15. beträffande psykiskt utvecklingsstördas rätt tillsärskilda omsorgeratt avslår motion 1993/94:So269,16. beträffande handläggningsbestämmelser i lagen omstöd och service till vissa funktionshindradeatt avslår motion 1993/94:So245,17. beträffande resemöjligheter för funktionshindradepersoneratt avslår motion 1993/94:So276 yrkande 3,res. 4 (s)18. beträffande behovsprövning av färdtjänstatt avslår motion 1993/94:So264 yrkande 10,19. beträffande förflyttningsbesvär för personer medmag- och tarmbesväratt avslår motion 1993/94:So275 yrkande 10,20. beträffande rehabilitering för vuxna synskadadeatt avslår motion 1993/94:So203,21. beträffande hjälpmedel för funktionshindradepersoneratt avslår motion 1993/94:So227,22. beträffande utbildning i handikappfrågoratt avslår motion 1993/94:So275 yrkande 2.Stockholm den 24 maj 1994På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), JanAndersson (s), (), (nyd),(), (), () ochMartin ().Från som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaratvid behandlingen av ärendet. Solidarisk finansiering av omsorg och service (mom. 10), , , , , och (alla s) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 12 som börjar med"Målet för" och slutar med "Motionen avstyrks." bort ha följandelydelse:Utskottet delar uppfattningen i motion So276 (s) yrkande 7 atthandikapprelaterad service och omsorg skall finansierassolidariskt över skattsedeln. Det är inte priset på den tjänstden enskilde behöver för att kunna leva ett acceptabelt liv somskall avgöra efterfrågan utan enbart behovet. Avgifterna får,enligt utskottets mening, inte sättas så högt att personertvingas nöja sig med mindre hjälp än vad de egentligen behöver.Höga avgifter är ett hot mot den generella välfärdspolitiken ochstrider mot grundsynen om alla människors lika värde. anfört med anledning av yrkandet bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottet under mom. 10 bort hemställa:10. beträffande solidarisk finansiering av omsorgoch serviceatt med anledning av motion 1993/94:So276yrkande 7 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,2. Avgifter inom handikappomsorgen (mom. 11), , , , , och (alla s) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 14 som börjar med"Utskottet konstaterar" och slutar med "Motionerna avstyrks. "bort ha följande lydelse:Den svenska ekonomin är ansträngd. Därför tvingas staten,landsting och kommuner till stora besparingar genomneddragningar och avgiftshöjningar. Detta drabbar i många fallmänniskor med funktionshinder. Varje avgiftshöjning i sig kantyckas överkomlig för den enskilde. Problemet är emellertid densamlade effekten för människor som drabbas av avgiftshöjningarpå flera områden.Utskottet anser mot bakgrund av detta att det behövs enöversyn av hur det samlade avgiftsuttaget slår för människor medbehov av många insatser samt förslag på hur villkoren för demkan förbättras. Vad utskottet anfört med anledning av motionernaSo208 (s) och So275 (s) yrkandena 4 och 6 bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottet under mom. 11 bort hemställa:11. beträffande avgifter inom handikappomsorgenatt med anledning av motionerna 1993/94:So208och 1993/94:So275 yrkandena 4 och 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,3. Boendet för utvecklingsstörda och psykisktfunktionshindrade (mom. 14), , , , , och (alla s) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 18 som börjar med"Utskottet vidhåller" och på s. 19 slutar med "yrkandena 5 och6." bort ha följande lydelse:I samband med beslutet om införandet av omsorgslagen uttaladeriksdagen principen att vårdhemmen för utvecklingsstörda skulleavvecklas. Vid beslut om stöd och service till vissafunktionshindrade (prop. 1992/93:159, 1992/93:SoU19, rskr. 321)antogs förslaget till lagen om införande av lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade enligt vilken landsting ochkommunerna gemensamt skall planera för avveckling av befintligaspecialsjukhus och vårdhem. gjorde utskottet vissauttalanden om vårdhemmen. För att undanröja alla eventuellaoklarheter anser utskottet att med anledning av motionSo276 (s) yrkandena 5 och 6 som sin mening bör ge regeringentill känna att alla vårdhem skall avvecklas och att riksdagensbeslut ligger fast.dels att utskottet under mom. 14 bort hemställa:14. beträffande boendet för utvecklingsstörda ochpsykiskt funktionshindradeatt med anledning av motion 1993/94:So276yrkandena 5 och 6 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Resemöjligheter för funktionshindrade personer (mom. 17), , , , , och (allas) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 22 som börjar med"Utskottet anser" och slutar med "Motionen avstyrks." bort haföljande lydelse:Människor med funktionshinder bör ha samma möjligheter somandra medborgare att förflytta sig och resa eller utnyttja andraformer av kommunikationer. Utskottet anser att det finns storabrister inom kommunikationsområdet. "Hela kedjan" itransporterna fungerar inte. Den enskilde kan inte ta sig frånsin utgångspunkt till det avsedda resmålet. Det handlar omtillgängligheten vad gäller färdmedel, terminaler och vägar.Eftersom så många olika myndigheter och företag är inblandadeinom trafikområdet måste samtliga berörda medverka i någon formav gemensamt programarbete. En inventering bör därför omedelbartgöras av dessa brister och konkreta investeringsplaner läggasfram för att åtgärda bristerna. Investeringsplanerna bör ingåsom en del i tillämpandet av ansvars- och finansieringsprincipeninom trafikområdet. Enligt utskottets mening bör staten ta framen tioårig investeringsram som stöd för planernas genomförande.Vad utskottet anfört med anledning av motion So276 (s) yrkande3 bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottet under mom. 17 bort hemställa:17. beträffande resemöjligheter förfunktionshindrade personeratt med anledning av motion 1993/94:So276yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Eva () anför:Jag instämmer i reservationerna nr 1--4 som anmälts avs-ledamöterna i utskottet.Processförande roll (mom. 2)Enligt min mening borde utskottet föreslagit att hosregeringen begära förslag till regler så attHandikappombudsmannen kan vara processförare i enskilda straff-och processmål samt i Arbetsdomstolen. Någon ytterligarebelysning av frågan behövs inte. Den är grundligt utredd avHandikapputredningen. Jag anser också att utskottet borde habegärt en översyn av så att näringsidkare inte fårdiskriminera människor med funktionshinder.Handikappombudsmannens råd (mom. 4)Jag anser att råd skall ha enparlamentarisk sammansättning och att rådet skall kompletterasmed en bred representation från handikapporganisationerna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet under mom.2 och 4 borde ha hemställt:2. beträffande processförande rollatt med bifall till motion 1993/94:So57 yrkande 1och med anledning av motion 1993/94:So58 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,4.