bet · GH01AU17 · 1994-04-14 00:00:00 — Utskottet vidhåller sin i betänkandeAU11 framförda uppfattning och avstyrker förslaget i motionen.Jämställdhet i arbetslivetAllmänna frågorMotionerUtskottet tar i detta avsnitt först upp ett antal motioner somfrån mera allmänna utgångspunkter rör frågor om jämställdhet iarbetslivet.Socialdemokraterna anser enligt sin motion A40 att en offensivför det goda arbetet i högsta grad är en kvinnofråga, eftersomkvinnorna är överrepresenterade i de dåliga arbetena. En sådanoffensiv är nödvändig för att bekämpa risker för ohälsa, för attöka produktiviteten och för att minska samhällets kostnader förohälsa och utslagning, sägs det i motionen (yrk. 9).I partiets motioner A254 (yrk. 37) om sysselsättningspolitikenoch i A40 (yrk. 7) understryks arbetsgivarens ansvar för ettaktivt jämställdhetsarbete. Regeringen måste kraftfullt verkaför att arbetsgivarna ökar sitt engagemang och ansvar för attuppnå jämställdhet ute på arbetsplatserna, sägs det i motionen.Det framhålls också som en självklarhet att löntagarnasorganisationer måste vara pådrivande i detta arbete.Liknande synpunkter framförs i en annan s-motion från allmännamotionstiden, A814 av m.fl. (s). Motionärernanämner bl.a. kvinnornas arbetssituation ochbefordringsmöjligheter, könsfördelningen vid nyrekrytering, lönvid lika eller likvärdigt arbete, möjligheterna till utbildning,arbetstiderna och sexuella trakasserier, där lagens regler måsteskärpas (yrk. 2).Karin m.fl. (c) tar i sin motion A815 från denallmänna motionstiden upp frågan om kvinnors arbete. Blandangelägna åtgärder nämns forskning om kvinnors arbetsliv ochom arbetsorganisationsfrågor. Yrkesrollerna är för låsta, ocharbetslivet bör decentraliseras ytterligare. Alltför mångakvinnor saknar inflytande över sin arbetssituation. Deförändringsprojekt som pågår måste uppmuntras, sägs det imotionen (yrkandena 17 och 18). I motionen pekas också påbehovet av riktade utbildningsinsatser för kvinnor varsarbetsuppgifter rationaliserats bort (yrk. 35).UtskottetSocialdemokraterna beskriver behovet av förnyelse iarbetslivet som i hög grad en kvinnofråga. I det hänseendet harinte utskottet någon annan uppfattning. Det rådande besvärligaarbetsmarknadsläget med nedskärningar och rationaliseringar inomlandsting och kommuner kan ha en återhållande effekt på deanspråk som ställs på arbeten som står till buds. Därför är detsärskilt viktigt med insatser från samhällets sida för attupprätthålla säkerhet och hälsa i arbetet och för att förnyelsenav arbetslivet skall fortsätta. Det pågår ett viktigtförändringsarbete på många arbetsplatser för att skapa en bättrearbetsmiljö, och i många fall har stöd lämnats frånArbetslivsfonden. Utskottet kan därvid notera att enproportionellt sett större andel av fondens arbetsplatsprogramunder föregående budgetår avsåg kvinnor.Samtidigt måste det understrykas att förnyelsen i arbetslivetoch tillskapandet av det som Socialdemokraterna benämner detgoda arbetet förutsätter en politik som skapar ett gottföretagsklimat och därmed tillväxt. Möjligheten att skapaarbetsplatser för kvinnor som tillfredsställer kraven på en god,stimulerande arbetsmiljö kan med andra ord inte ses isoleradfrån den politik som bedrivs i övrigt.När det gäller ett aktivt jämställdhetsarbete ocharbetsgivarnas ansvar för att detta kommer till stånd harutskottet ingen annan uppfattning än motionärerna.Jämställdhetslagens innebörd är att det är arbetsgivarna somskall vara pådrivande i fråga om de aktiva, målinriktadeåtgärderna. Vilka krav som ställs i detta hänseende harpreciserats lagstiftning. Det gällerarbetsförhållandena, utbildning, nyrekrytering m.m. Genomförslag som behandlas senare i detta betänkandet kommer reglernaom aktiva åtgärder dessutom att göras tvingande.Ett framgångsrikt jämställdhetsarbete förutsätter dock ensamverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare och derasorganisationer. Därför finns i den nya jämställdhetslagen ocksåen regel om sådan samverkan. Som utskottet tidigare flera gångerframhållit bör de årliga jämställdhetsplanerna och uppföljningenav dem kunna bidra till ett mer livaktigt jämställdhetsarbetesom båda parter tar del i. Utskottet kommer i den följandeframställningen in även på andra förslag som bör vara ägnade attdriva på arbetet.Av angivna skäl är någon åtgärd från sida intepåkallad med anledning av de nu behandlade delarna av motionernaA40, A254 och A814.Karin m.fl. (c) motion innehåller en rad synpunkterpå behovet av förändringar i fråga om kvinnors arbete. Utskottetinstämmer i stora delar i motionärernas beskrivning av vad sombehöver göras. När det gäller forskningsfrågorna kan utskottetkonstatera att Arbetsmiljöfonden stöder bl.a.samhällsvetenskaplig forskning om organisations- ochinflytandefrågor, kompetensutveckling och individensarbetssituation. Fonden uppmärksammar även den svagaarbetsmarknadens effekter för utsatta gruppers förhållanden iarbetslivet. Ett särskilt projektområde har bildats förforskning om vad som benämns i arbetslivet. Underinnevarande år prioriteras ansökningar som benämns ochorganisation och och teknik.I fråga om förslaget om riktade utbildningsinsatser tillkvinnor vars arbeten rationaliseras bort är följande att säga.Nedskärningar och rationaliseringar inom landsting och kommunerhar i hög grad drabbat kvinnor. Många kvinnor riskerar attförlora sina arbeten inom t.ex. vård och omsorg. Minskningen avkvinnornas traditionella arbetsmarknad medför att kvinnorna numåste bredda sin kompetens och ibland ompröva sitt yrkesval.Detta kan underlättas genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder,som enligt utskottets mening bör utnyttjas i sammanhanget.Enligt vad som framgår av årets budgetproposition (prop.1993/94:100 bil. 11 s. 66) kommer att satsasunder nästa budgetår inom ramen för medlen förarbetsmarknadsutbildning till bl.a. projektinsatser för attbryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Betydande extrainsatserpå utbildningsområdet genomförs också redan under innevarandebudgetår.Av det anförda följer att någon åtgärd inte kananses påkallad med anledning av motion A815 i de nu berördadelarna.Löneskillnader -- allmänna frågorMotionerUtskottet tar först upp till behandling de motioner som intehar direkta beröringspunkter med förslag som läggs fram ipropositionen.Christer m.fl. (fp) tar i motion A813 uppkvinnolönerna och pekar på ett antal åtgärder, däriblandlagändringar, arbetsvärdering och könsuppdelad statistik, föratt förbättra läget (yrk. 3).I motion A805 av m.fl. (kds) konstateras attkönssegregeringen är en bidragande orsak till de storaskillnaderna mellan kvinnors och mäns löner. Det behövskraftfulla åtgärder för att komma till rätta med den orättvisalönesättningen och de ökade löneskillnaderna, sägs det imotionen (yrk. 1).Harriet och (nyd) anser imotion A43 (yrk. 1 delvis och 2) att målet "lika lön för likaarbete" bör ges högsta prioritet. Det borde inte vara omöjligtatt sätta upp som mål att lönediskrimineringen minimeras inom enperiod av , anser motionärerna.UtskottetMotionerna A813 (fp) och A805 (kds) efterlyser i mera allmännatermer behovet av åtgärder för att komma till rätta medlöneskillnaderna mellan kvinnor och män. Som påpekas imotion A805 är även könssegregeringen på arbetsmarknaden enviktig förklaring till löneskillnaderna. Utskottet har ingenannan uppfattning än dessa motionärer. Det behövs inte baralagregler med det direkta syftet att motverka löneskillnader ochlönediskriminering liksom forskning och utvecklingsarbete omlönebildning, arbetsvärdering och löneskillnader m.m. För attlöneskillnaderna skall kunna jämnas ut är det också nödvändigtatt arbetsmarknaden blir mindre könsuppdelad med större andelkvinnor i ledande befattningar.Något uttalande härutöver kan inte anses påkallat medanledning av de nu berörda motionerna A805 och A813 i berördadelar. De avstyrks således.Med anledning av kravet i motion A43 (nyd) om prioritering avmålet "lika lön för lika arbete" och ambitionen att genomföra enminimering av lönediskrimineringen inom kanutskottet konstatera att redan dagens jämställdhetslag innebärett principiellt förbud mot lönediskriminering. Utskottet haringen annan uppfattning än motionärerna när det gällerprioriteringen av målet om likalön, men ser det inte sommeningsfullt att sätta upp ett visst bestämt tidsmål. Motionenavstyrks i berörda delar med hänvisning till det anförda.Forskning och utvecklingsarbete om löneskillnader,arbetsvärdering m.m.PropositionenEnligt regeringen bör forskning och utvecklingsarbete m.m. omlönebildning, arbetsvärdering och löneskillnader ur ettkönsperspektiv stimuleras. I propositionen tillkännagerregeringen sin avsikt att ge Arbetsmiljöfonden i uppdrag attavsätta medel för forskning, utvecklingsarbete ochkunskapsspridning på området.När det gäller arbetsvärdering anför regeringen att även omdet bör stå varje arbetsgivare fritt att i samråd medarbetstagarorganisationen komma fram till med vilken metod ellerpå vilket sätt jämställdhetslagens lönediskrimineringsförbudskall upprätthållas på den enskilda arbetsplatsen, så börförsöksverksamhet angående könsneutral arbetsvärderingstimuleras.För att regeringen och skall kunna följalöneutvecklingen för kvinnor och män är det nödvändigt att dencentrala lönestatistiken är av sådan kvalitet och utformning attden kan utgöra underlag för analyser av kvinnors och mäns löner.Det ankommer enligt regeringen på SCB och berörda parter påarbetsmarknaden att se till att lönestatistiken fyller dettakrav. Enligt vad som redovisas i propositionen pågår förnärvarande ett arbete för att övervinna de problem som finns närdet gäller brister och ojämnheter i statistiken.MotionerI Socialdemokraternas motion A40 yrkande 17 framförs attArbetsmiljöfonden bör bedriva försöksverksamhet medarbetsvärderingsprojekt. Genom arbetsvärdering kan devärderingar som styr lönesättningen bli synliga och därmed ocksålättare att granska. Arbetsvärdering är ett av flera instrumentför att minska löneskillnaderna, sägs det, men kan självfalletinte ensamt lösa problemet. Partiet erinrar om attarbetsmarknadens parter har ett avgörande ansvar för attutveckla arbetsvärderingen. För att stimulera parterna tilldetta arbete bör särskilda resurser avsättas till sådanförsöksverksamhet på arbetsplatser inom olika branscher. Ettmotsvarande förslag förs fram i Socialdemokraternas motion A254från den allmänna motionstiden (yrk. I motionerna begärsockså ökade resurser till JämO för att arbeta med rådgivning ochanvisningar i fråga om arbetsvärdering. Anslagsfrågor behandlassenare i detta betänkande.Ett förslag om försöksverksamhet med arbetsvärderingsprojektinom Arbetsmiljöfonden framförs också av m.fl.(s) i motion A814 (yrk. 7).Karin m.fl. (c) efterlyser i motion A815 (yrk. 22) ettkönsneutralt arbetsvärderingssystem, som utformastillsammans med de anställda och omfattar både prestationer ochkrav.I motion A802 av och ()begärs en utredning om könsneutral arbetsvärdering. Alla försökatt komma till rätta med den lägre värderingen lönemässigt avkvinnodominerade yrken är dömda att misslyckas om inte metodenmed könsneutral arbetsvärdering vinner gehör och allmäntillämpning, anför motionärerna.Barbro () begär i motion A801 en expertutredningmed uppgift att utreda orsakerna till de strukturellalöneskillnaderna mellan kvinnor och män inom helaarbetsmarknaden. Motionären anser att Löneskillnadsutredningeninte tillräckligt behandlat sådana löneskillnader.UtskottetMed anledning av det socialdemokratiska förslaget om enförsöksverksamhet med arbetsvärderingsprojekt inomArbetsmiljöfonden kan utskottet hänvisa till vad som sägs ipropositionen om att könsneutral arbetsvärdering bör stimuleras.Utskottet har ingen annan uppfattning i den frågan. Som sägs ipropositionen måste kunskapen öka om vad som är den närmareinnebörden av främst likvärdigt men också av lika arbete. Ävenkunskapen om metoderna för att jämföra sådana arbeten både påenskilda arbetsplatser och mellan arbetsplatser bör vidgas. Detär enligt utskottets mening naturligt att ett sådant arbetebedrivs inom ramen för Arbetsmiljöfondens uppdrag. Inom fondenfinns som nämnts ett särskilt projektområde, iarbetslivet, som även innefattar lönefrågor.Enligt utskottets mening är förankring hos parterna önskvärd,och kanske till och med nödvändig, om systematiskarbetsvärdering skall kunna utnyttjas som metod. Hur ett projektmed arbetsvärdering mera i detalj bör utformas, och om och i såfall på vilket sätt enskilda arbetsplatser skall omfattas avprojektet finns det däremot ingen anledning för attuttala sig om.På anförda grunder avstyrks motionerna A40, A254 och A814 inu berörda delar.I motionerna A815 (yrk. 22) och A802 förordas ettkönsneutralt arbetsvärderingssystem som metod att komma tillrätta med löneskillnader. Med anledning därav vill utskottetanföra följande. Utskottet förutsätter att det ovannämndauppdraget till Arbetsmiljöfonden även kommer att innefattafrågor om hur metoder med könsneutral arbetsvärdering kananvändas för att uppvärdera lönerna i kvinnodomineradelåglöneyrken. Någon särskild utredning som förordas i motionA802 kan därför inte anses behövlig.Motionerna A802 och A815 i motsvarande del, som får ansestillgodosedda med det anförda, avstyrks av utskottet.Med anledning av förslaget i motion A801 (fp) om enexpertutredning om strukturella löneskillnader villutskottet hänvisa till att Arbetsmiljöfonden i sitt remissvaröver efterlyst en ökad betoning påforskning om strukturell diskriminering. Utskottet utgår liksomregeringen från att fonden beaktar denna fråga i sitt fortsattaarbete. Något initiativ till att frågan tas upp av enexpertutredning kan därför inte anses påkallat enligt utskottetsmening. Motionen avstyrks alltså.Jämställdhetslagen -- tillämpningsområde och andra allmännafrågorPropositionenI propositionen föreslås inte någon förändring när det gällerjämställdhetslagens tillämpningsområde. Lagen skall således äveni fortsättningen gälla uteslutande arbetslivet.MotionerBirthe Sörestedt och () anser i motion A811 atten uppföljning och utvärdering av jämställdhetslagen ärpåkallad. De hänvisar bl.a. till att nedskärningarna i denoffentliga sektorn gjort kvinnor arbetslösa ellerdeltidsarbetslösa. Föräldralediga kvinnor har förlorat arbetet,och män har inte vågat ta ut föräldraledighet. Mycket tyder påatt målen och intentionerna med lagen inte kunnat uppfyllas,sägs det i motionen.I det från utbildningsutskottet överlämnade yrkandet iVänsterpartiets motion Ub714 framförs i fråga omjämställdhetslagens räckvidd att den bör utsträckas tillutbildningsområdet.Även i motion A807 av och Skånberg(kds) framhålls jämställdhetslagens begränsning. De anser attstora delar av lagen skulle kunna tillämpas även påutbildningsområdet. Studenter skall inte behöva vara beroende avuniversitets- och högskoleledningarnas goda vilja för attomfattas av jämställdhetsplanerna där, sägs det i motionen. Detvore enligt motionärerna naturligt att JämO, utöverrådgivnings- och informationsuppgifter, även fick till uppgiftatt bevaka tillämpliga delar av jämställdhetslagen inomuniversitet och högskolor.UtskottetMed anledning av kravet i motion A811 om en uppföljning ochutvärdering av jämställdhetslagen kan utskottet konstatera attden nya jämställdhetslagen endast varit i kraft i drygt två år.Det är enligt utskottets mening för tidigt att nu göra någonmera övergripande översyn av lagen. Till det kommer att deproblem som motionärerna pekar på snarare borde kunna förklarasmed det exceptionellt svåra arbetsmarknadsläge som rått under desenaste åren än med brister i jämställdhetslagstiftningen.Motionen avstyrks därför.Arbetsmarknadsutskottet har inhämtat yttrande frånutbildningsutskottet (UbU3y) med anledning av bl.a. motionA807, och utbildningsutskottet har med eget yttrande överlämnatmotion Ub714 yrkande 18 till arbetsmarknadsutskottet. I sittyttrande erinrar utbildningsutskottet om de diskussioner somförts alltsedan jämställdhetslagens tillkomst om lagensräckvidd, varvid det framför allt har framförts att lagen bordeomfatta utbildningsområdet. Som nämnts ovan är räckviddenalltjämt begränsad till arbetslivet och någon ändring föreslåsinte i detta hänseende; det har ansetts att lagen bör behållasin arbetsrättsliga karaktär. I förarbetena till den nyajämställdhetslagen framhölls dock att det är av stor betydelseatt det bedrivs ett aktivt jämställdhetsarbete inomutbildningsområdet. Regeringen menade att det borde ankomma påhuvudmännen för skolväsendet och den högre utbildningen attfölja upp arbetet för jämställdhetsmålen inom detta område ienlighet med de riktlinjer som angetts av regeringen ochriksdagen (prop. 1990/91:113, AU17). Utbildningsutskottethänvisar till den nya högskolelag som antogs av hösten1992 (prop. 1992/93:1, UbU3). I lagen föreskrivs attjämställdhet mellan kvinnor och män alltid skall iakttas, och imotiven framhålls att denna bestämmelse inskärper en skyldighetatt i alla sammanhang i verksamheten vid universitet ochhögskolor se till att inte någon missgynnas på grund av sittkön.Utbildningsutskottet, som avstyrker motionerna A807 och Ub714i den nu behandlade delarna, anser att de redovisadesynpunkterna i fråga om jämställdhetslagens räckviddalltjämt får anses giltiga. Utskottet finner det angeläget attunderstryka att det ankommer på högskolemyndigheterna att setill att högskolelagens regler om jämställdhet efterlevs av allaberörda.Arbetsmarknadsutskottet instämmer i vad utbildningsutskottetanfört. I sammanhanget bör erinras om att instruktionen förjämställdhetsombudsmannen föreskriver att ombudsmannen i sinrådgivande och informerande roll skall verka för jämställdhetinom skolväsendet, högskolan, arbetsmarknadsutbildningen ochandra utbildningsformer.Med hänvisning till det anförda avstyrkerarbetsmarknadsutskottet motionerna A807 och Ub714 yrkande 18 imotsvarande delar.Lagens dispositivitet m.m.Jämställdhetslagen innehåller i 3--11 §§ regler om aktivaåtgärder för jämställdhet. I 3 § anges arbetsgivarens allmännaskyldighet att bedriva ett målinriktat arbete för att främjajämställdhet i arbetslivet medan 4--11 §§ beskriver skildaåtgärder avseende arbetsförhållanden, rekrytering m.m. ochjämställdhetsplaner. Reglerna är enligt nu gällande lagdispositiva på det sättet att enligt 12 § andra regler fårfastställas genom kollektivavtal som har ingåtts eller godkäntsav en central arbetstagarorganisation i vart och ett av dehänseenden som anges i 4--11 §§.I 1979 års jämställdhetslag fanns motsvarande regler i 6 och 7§§. Dispositiviteten reglerades på ett något annat sätt i denäldre lagen, som i 7 § angav att andra regler fick fastställas ikollektivavtal. Avsikten med det nya sättet att uttryckadispositiviteten lag var att markera att ett avtalför att sätta lagens regler ur spel skall innehålla en materiellreglering av arbetsgivarens aktiva åtgärder inom de områden somanges i 4--11 §§. Lydelsen av 12 § kom till på förslag avLagrådet (prop. 1990/91:113 s. 176) som påpekade att avsiktentorde vara att en avtalsreglering skall kunna träda i ställetför någon av de frågor som tas upp under 4--11 §§ eller för helaregelkomplexet, under förutsättning att varje särskild frågamotsvaras av föreskrifter i avtalet.Jämställdhetsombudsmannen (JämO) och hartillsyn över att lagen efterlevs. På framställning av förelägga vite för att förmå en arbetsgivare attuppfylla sina skyldigheter enligt 4--11 §§. I den månkollektivavtal har träffats utesluts JämO:s och nämndenstillsyn. Det blir i stället kollektivavtalsparterna som svararför avtalets efterlevnad.PropositionenI propositionen lämnas en utförlig redogörelse för bakgrundentill den nuvarande regleringen. Det konstateras att några nyacentrala avtal inte har tillkommit sedan den nyajämställdhetslagen trädde i kraft . Inteheller har några tillägg gjorts i befintliga centrala avtal medanledning av den nya jämställdhetslagen.Regeringen anser sig kunna konstatera att de förhoppningar somframfördes vid den nya lagens tillkomst om att avtalen skullebli mer åtgärdsinriktade och om ett större ansvar för parternaatt driva på utvecklingen mot jämställdhet i arbetslivet inteheller nu kan sägas ha infriats.Enligt regeringens uppfattning är det principiellt settotillfredsställande att JämO, trots den centrala funktionen isamhället i arbetet för jämställdhet, i stor utsträckning skallvara förhindrad att utöva tillsyn under hänvisning till att detfinns kollektivavtal. Inte minst mot bakgrund av att möjlighetenatt träffa kollektivavtal inte verkar ha lett till det ökadeintresse för att utveckla sådana avtal på jämställdhetsområdetsom lagstiftaren velat stimulera till, bör det enligt regeringenövervägas att ge JämO utökade möjligheter.Regeringens förslag innebär att bestämmelsen i 12 § ändras såatt arbetsgivaren blir skyldig att iaktta lagens regler även omkollektivavtal har träffats. Detta gäller även omkollektivavtalet går längre än lagens regler. Detta får tillföljd att JämO alltid kommer att kunna vaka över att lagensregler följs.Det sägs vidare i propositionen att parterna visserligen ävenfortsättningsvis kommer att vara oförhindrade att träffakollektivavtal, men sådana avtal påverkar alltså inteskyldigheten att iaktta lagreglerna.En följd av den nya ordningen är att bl.a. den nuvarande 14 §upphävs. Denna bestämmelse innebär att man vid bedömningen avvad som åligger en icke kollektivavtalsbunden arbetsgivare skallta hänsyn till kollektivavtal i jämförbara förhållanden. Den nyaordningen innebär att det i stället blir lagens regler som skallbilda mönster för vad som kan anses åvila arbetsgivaren, ochanvisningen i 14 § blir då inte längre adekvat. I propositionensägs att kollektivavtal som går längre än eller som utvecklarlagens regler också i fortsättningen kan tjäna som vägledning.När det gäller konstateras att nämnden,som tillkom 1980, fortfarande inte har meddelat något endavitesföreläggande. Bristen på ärenden hänger enligtpropositionen samman med det faktum att kollektivavtal omjämställdhet har täckt större delen av arbetsmarknaden och attJämO därmed har saknat möjlighet att utöva tillsyn. Genom attombudsmannens tillsyn nu föreslås bli utsträckt, antas attantalet ärenden hos nämnden kommer att öka. Någon förändring avnämndens verksamhet och uppgifter föreslås inte.MotionerSocialdemokraterna motsätter sig inte förslaget i sinmotion A40 (yrk. 8), men begär ett tillkännagivande medanledning av den föreslagna ändringen av 12 §. De pekar pårisken att förslaget innebär ett frångående av principerna påden nordiska arbetsmarknaden. En viktig utgångspunkt i dennordiska modellen är nämligen att det är arbetsmarknadens partersom så långt som möjligt skall reglera förhållandena påarbetsplatsen i kollektivavtal. Med ramlagstiftning ger manparterna möjlighet att ge reglerna ett mer konkret bransch- ochföretagsanpassat innehåll genom kollektivavtal.Socialdemokraterna framhåller att bedömt denna principsom så viktig att i EU-förhandlingarna fått etterkännande av den.I motionen framhålls också att man på större delen avarbetsmarknaden inte avtalsreglerat frågan omjämställdhetsplaner, vilket innebär att JämO har enmöjlighet att fullgöra granskning.Socialdemokraterna ser det också som viktigt att ha en klaransvarsfördelning på arbetsplatserna. Om det finns ett avtal, såhar också arbetsgivarna och de anställda ett gemensamt ansvarför att avtalet uppfylls. Det praktiska jämställdhetsarbetetsker med avtalet som grund, vilket sätter press på arbetsgivarenoch ofta också leder till en naturlig utveckling av avtalen. Isista hand riskerar arbetsgivaren att bli skadeståndsskyldig.Om man på arbetsplatserna i stället upplever att det är JämOsom har det yttersta ansvaret finns en risk för att intressetminskar att driva på jämställdhetsarbetet.