bet · GH01UbU16 · 1994-04-21 00:00:00 — Den särskilde utredaren har till uppgiftatt mot bakgrund av högskolereformen utreda frågan hurstudenternas rätt att av religiösa, etiska eller andra skälvägra delta i vissa utbildningsmoment kan tillgodoses ihögskoleförordningen. Bakgrunden till utredningen var atthögskolereformen innebar en större frihet för universitet ochhögskolor från statligt detaljinflytande och därmed också enbegränsning av studenternas rätt att överklaga beslut somlokalt fattats av universitet och högskolor. I samband med dennya förordningen väcktes frågan huruvida överklaganderätten förstudenterna var alltför begränsad. Det man särskilt avsåg varsådana ärenden som studenterna kunde överklaga till dettidigare Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) och (), t.ex. studentersvägran att delta i obligatoriska moment i undervisningen.Exempel på beslut var ärenden som avsåg studenter påbarnmorskelinjen som nekats dispens från den obligatoriskakursen i insättning av spiral. Skälen till en sådan vägrankunde vara religiösa eller etiska. En vägran kunde innebära attstudenten inte blev godkänd på utbildningen och alltså intefick ut sitt examensbevis. Utredningen väntas lämna sittförslag under våren 1994.Den fråga som motionärerna väcker är enligt utskottets meningav mycket stor principiell vikt. Utskottets grundläggandeuppfattning är att varje patient som söker hälso- och sjukvårdalltid skall vara säker på att få den vård och behandling somsituationen kräver. Han eller hon skall vara garanterad att blibehandlad av personal som är utbildad och kompetent att skötauppgiften. Alla vårdsökande skall känna sig förvissade om attpersonalen handlar enligt vetenskap och beprövad erfarenhet ochföljer gällande föreskrifter. Denna princip ställernaturligtvis höga krav på de patientorienterade utbildningarna.För att vårdpersonal skall erhålla den utbildning och kompetenssom samhället fordrar får det i princip inte finnas utrymme fören student att vägra genomgå ett obligatoriskt kursmoment.Utskottet erinrar om att tidigare i samband medutformningen av barnmorskeutbildningen behandlat frågan om etteventuellt införande av en samvetsklausul med hänsyn tillsjukvårdspersonals etiska övertygelse (bet. 1986/87:SoU5).Någon samvetsklausul har emellertid inte införts ochyrkesverksam personal saknar lagstadgad rätt att t.ex. slippamedverka vid aborter.Utskottet har under hand erfarit att problemen förefallervara av ringa omfattning. Det finns enligt utskottets meningförutsättningar att i det enskilda fallet nå tillfredsställandelösningar på konflikten mellan utbildningens krav och denetiska övertygelsen. Utskottet kan i sammanhanget peka på att,enligt allmänna råd för sjukvårdspersonal, börpersoner, som på etiska, religiösa eller andra grunder inte kanacceptera att abort utförs, inte delta i abortvården av hänsyntill den abortsökande kvinnan (1989:6, 4.11).Enligt utskottets bestämda mening bör en samvetsklausul ihögskoleutbildningen i enlighet med vad som anförs i direktiventill den nämnda utredningen inte komma i fråga. Utskottetföreslår att med bifall till motionerna1993/94:Ub683, 1993/94:Ub726, 1993/94:Ub601 och 1993/94:Ub652samt med anledning av motion 1993/94:Ub667 ger regeringen dettatill känna.3. Avskiljande av studenterEn översyn av reglerna för avskiljande av studenter frånhögskoleutbildning föreslås i motionerna 1993/94:Ub693 (m) och1993/94:Ub604 (fp, m). Motionärerna åberopar de nu gällandeförutsättningarna för avskiljande, vilka regleras i 4 kap. 6 §högskolelagen (1992:1434) och anför att ett avskiljande i dagendast kan grundas på vad som händer i utbildningssituationen.Företeelser som i och för sig inte är tillräckligt grava föratt avskilja en studerande kan ändå vara diskvalificerande föryrkeslegitimation eller behörighet, framhåller motionärerna.Detta gäller framför allt undervisningsyrken och vårdyrken, därpersoner med uppenbart bristande lämplighet kan komma att skadaannan person. Motionärerna anser det orimligt attlagstiftningen om avskiljande av studenter saknar koppling tillden kommande yrkesrollen.Utskottet vill med anledning av motionerna anföra följande.Som redan framgått regleras förutsättningarna för avskiljandei 4 kap. 6 § högskolelagen. Frågor om avskiljande prövas avHögskolans avskiljandenämnd. Enligt 1 § förordningen(1987:915, ändr. 1993:809) om avskiljande av studenter frånhögskoleutbildning tar nämnden upp sådana frågor endast efterskriftlig anmälan från rektor för ett universitet eller enhögskola eller den som rektor har utsett. Grunden för ettavskiljande är att studenten lider av psykisk störning,missbrukar alkohol eller narkotika, eller har gjort sig skyldigtill allvarlig brottslighet. Dessutom krävs att det, till följdav något av dessa angivna förhållanden, bedöms föreligga enpåtaglig risk att studenten kan komma att skada annan personeller värdefull egendom under utbildningen.Utskottet behandlade en motion liknande dem som nuföreligger (bet. 1991/92:UbU13 s. 6). Utskottet anförde då attdet var angeläget att erfarenheterna från Avskiljandenämndensverksamhet utvärderades och förutsatte att regeringen utifråndenna utvärdering noga övervägde behovet av en utvidgning avskälen för avskiljande. Den då aktuella motionen avstyrktes medhänvisning härtill.Mot bakgrund av vad som anförs i de båda nu förevarandemotionerna vill utskottet än en gång framhålla att det ärangeläget med en utvärdering av de hittillsvarandeerfarenheterna från verksamhet. Utskottetföreslår att som sin mening ger regeringen till kännaatt en sådan bör ske.Utskottet förenar sig med motionärerna i syftet medmotionerna, nämligen att i första hand värna om patienten ellerannan person. Det gäller också att kunna ge tydliga signalertill studenten om lämplighet för framtida yrkesutövning. Därförär frågan angelägen om hur man bör förfara när en student avlärare och högskolans ledning bedöms såsom olämplig för sittkommande yrke. Regeringen bör därför även överväga möjlighetenatt vidga de nuvarande förutsättningarna för avskiljande ochdärvid beakta syftet med de förevarande motionerna. Utskottetvill i sammanhanget peka på -- vilket också motionärerna gör --att de utbildningar som främst berörs av de problem som är ifråga avser undervisnings- och vårdyrkena. I dessa utbildningarförekommer praktisk-pedagogiska resp. kliniska moment.Utskottet vill erinra om högskolans ansvar när det gällergodkännande av studenter efter genomgångna sådana moment.Enligt utskottets mening är det rimligt att förutsätta attgodkända prov också visar att den studerande bedöms lämplig förden kommande yrkesverksamheten. Utskottet anser att regeringenjämte den i det föregående föreslagna utvärderingen averfarenheterna från bör söka kartlägga ivilken utsträckning högskolorna genom att underkänna avlagdaprov över kliniska moment eller motsvarande förmår sådanastudenter att avbryta utbildningen som bedömts olämpliga förden avsedda yrkesverksamheten.Som framgått av det föregående prövas frågor om avskiljandeav endast efter skriftlig anmälan av rektorför ett universitet eller en högskola eller den som rektor harutsett. Nämndens beslut i avskiljandefrågor får emellertidöverklagas endast av studenten (4 kap. 7 § högskolelagen).Utskottet har erfarit att denna ordning ofta upplevs somotillfredsställande, då den innebär en begränsning avhögskolans möjlighet att få sin anmälan prövad i högre instans.Mot bakgrund härav föreslår utskottet att avregeringen begär en sådan ändring av gällande författning attföreträdare för högskolan kan uppträda som part vid prövning avanmälan om avskiljande.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attriksdagen med anledning av motionerna 1993/94:Ub604 och1993/94:Ub693 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet har anfört om en utvärdering av erfarenheterna frånHögskolans avskiljandenämnds verksamhet och en översyn avregelsystemet för avskiljande av studenter från fortsatthögskoleutbildning.4. Frågor om vissa utbildningarEtt stort antal motioner tar upp frågor om innehåll m.m. iolika utbildningar.I motion 1993/94:Ub905 (s) yrkande 13 kritiseras den nya,parallella lärarutbildningen där ämnena betonas mer änhelhetssynen. Enligt motionen är utbildningen omodern med sinasnäva ämneskombinationer, vilket är negativt för grundskolan.Lärarhögskolorna bör utveckla former för att studenter med storfallenhet för läraryrket genom sneddning in igrundskollärarutbildningen kan tillgodogöra sig tidigarestudier. I motion 1993/94:Ub365 (nyd) yrkande 6 kritiseras överhuvud taget den nuvarande lärarutbildningen. I stället fördenna föreslås ett system för lärarutbildning som i sinahuvuddrag baseras på: 1. individualisering och specialiseringmed årskursblandad undervisning, 2. allmän lärarutbildning somtar sikte på undervisning i och 3. ämnesorienteradutbildning som tar sikte på gymnasieskolan. Det behövs vidarelärare från yrkeslivet. De nuvarande utbildningskravenutesluter i princip rekrytering av lärare från andraverksamhetsområden som t.ex. näringslivet. Skolan skulle enligtmotionärerna må bra av att få lärare med arbetslivserfarenhetmed djupare och aktuellare kunskaper än många av dagens lärarehar.Strukturen på den nuvarande lärarutbildningen beslutades avriksdagen (prop. 1991/92:75, bet. UbU20, rskr. 282).Av proposition 1993/94:177 Utbildning och forskning. Kvalitetoch konkurrenskraft, som utskottet avser att behandla senare ivår, framgår att , på eget initiativ, påbörjatplaneringen för en utvärdering av lärarutbildningarna i landet.Utvärderingen ger möjlighet till jämförelser av destudieorganisatoriska modellerna för bl.a.grundskollärarutbildningen som finns parallellt vid olikalärosäten. Utskottet finner inte skäl att redan nu ställa sigbakom en förändring av lärarutbildningen som motionärernaföreslår.Beträffande den s.k. sneddningen in i lärarutbildningenföreligger redan den möjligheten att en student kantillgodoräkna sig tidigare genomgången utbildning (jfr 7 kap.12 § högskoleförordningen). En student har vidare rätt atttillgodoräkna sig utbildning eller motsvarande kunskaper ochfärdigheter som har förvärvats i yrkesverksamhet (jfr 7 kap. 13§ högskoleförordningen). Det ankommer på regeringen elleruniversitetet/högskolan att besluta härom.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attriksdagen avslår de nu aktuella motionsyrkandena.Enligt motionerna 1993/94:Ub611 (m) och 1993/94:Ub619 (fp)finns behov av en förkortad psykoterapiutbildning förpsykologer. Utgångspunkten är den särskilda grundkompetenssom denna yrkesgrupp besitter. Det skulle vara av storbetydelse om de psykologer som önskar och är inriktade på attskaffa sig psykoterapeutlegitimation kunde komplettera sintidigare psykologutbildning i psykoterapi vid de psykologiskainstitutionerna vid i första hand universiteten i ,, , och som alla besitter erfarenhetoch kompetens (yrkande 1 i den senare). Det är vidare angelägetmed ett fortsatt kompletterings- och ekvivaleringsförfarande(yrkande 2 i den senare).Under de två närmast föregående riksmötena har utskottetbehandlat motionsledes framlagda förslag vilka överensstämmermed de förevarande motionerna (bet. 1991/92:UbU2 s. 6 och bet.1992/93:UbU14 s. 70). Utskottet konstaterar att regeringen iexamensordningen fastställer vilka examina som får ges vidolika universitet och högskolor och vad som krävs för attutfärda dem. Frågan huruvida psykoterapiexamen skall kunna gesvid ytterligare universitet prövas i särskild ordning efteransökan av hos regeringen och efter utredning ochbedömning av . Med hänvisning härtill föreslårutskottet att avslår motionerna 1993/94:Ub611 och1993/94:Ub619.I motionerna 1993/94:Ub641 (s) och 1993/94:Ub645 (c) tasbehovet av specialpedagoger för hörselhandikappade eleverupp. Motionärerna pekar på bristen av behöriga lärare och attrekryteringen till utbildningarna avstannat. Utbildningen börmed anledning härav ses över vad avser längd ochbehörighetskrav. I den förstnämnda motionen framförs attbehörighetskravet på 20 poäng i teckenspråk för att antas tillutbildningen måste tas bort, vilket krav de sistnämndamotionärerna emellertid anser skall behållas.Utskottet vill med anledning av motionerna anföra följande.Statens institut för handikappfrågor () har att ge stödoch service inom handikappområdet. Institutet uppmärksammade isin anslagsframställning /93 att det under de senasteåren blivit allt svårare att få behöriga speciallärare tillundervisningen av handikappade elever både i och ispecialskolan. Vidare har stora svårigheter förelegat att fåsökande till olika speciallärarutbildningar. Enligt måste kraftfulla åtgärder inriktas dels på yttrearbetsvillkor i form av förmåner vid utbildningskomplettering,tjänstgöringsförhållanden, arbetstider, karriärmöjligheter ochlönevillkor, dels på arbetsmiljöfrågor i anslutning tillspeciallärarnas undervisning. förordade mot denna bakgrundatt en utredning skulle tillsättas med uppgift attutforma ett samlat åtgärdsprogram.Utskottet har vid upprepade tillfällen behandlat frågan ombristen på lärare för döva. I betänkande 1991/92:UbU20 s. 41utgick utskottet från att regeringen även i fortsättningenuppmärksamt iakttar situationen när det gäller tillgången pådessa lärare. Utskottet konstaterade med tillfredsställelse vidföregående (bet. 1992/93:UbU14 s. 72 och s. 121) attbehovet av specialpedagogisk påbyggnadsutbildninguppmärksammats av regeringen och var föremål för utredning isamverkan mellan , iStockholm och . I årets budgetproposition(1993/94:100 bil. 9 s. 192) uppmärksammas bristen påspeciallärare för döva och hörselskadade. iStockholm uppdras att på försök anordnagrundskollärarutbildning för döva och hörselskadade fr.o.m.nästa budgetår. För detta åtagande har regeringen beräknat enersättning på . Beloppet skall inkluderautvecklingsarbete på området. Utskottet vill dock återigenunderstryka att bristen på behöriga lärare för döva ochhörselskadade samt rekryteringssvårigheterna är oroväckande.Insatserna för att komma till rätta med problemen får inteavstanna. Utskottet förutsätter att regeringen följerutvecklingen med stor uppmärksamhet. Med hänvisning härtillavstyrker utskottet förslaget att nu skall göra ettsärskilt uttalande i frågan. Motionerna 1993/94:Ub641 och1993/94:Ub645 bör sålunda avslås.Yrkesverksamma ingenjörer och civilingenjörer måste fåmöjlighet att ständigt bättra på sina kunskaper, anförs det imotion 1993/94:Ub715 (s) yrkande 12. Högskolan har ettutomordentligt stort ansvar att erbjuda fort- ochvidareutbildning för yrkesverksamma ingenjörer ochcivilingenjörer, vilka bör kunna följa delar av sammanhållnautbildningsprogram och fördjupningskurser.Utskottet konstaterar att regeringen i åretsbudgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 9 s. 4) framhålleratt kunskapssamhället kräver att man ser "utbildning som enlivslång process, där kunskaper kompletteras, förnyas ochfördjupas, i utbildningssystemet, på arbetsplatsen och påfritiden".Utskottet erinrar om att harinitierat ett arbete benämnt Agenda 2000 -- kunskap ochkompetens för nästa århundrade. Syftet är att ställakompetensfrågorna i fokus och utveckla en sammanhållenkompetensstrategi. En rad uppdrag har givits åt myndigheter,organisationer och institutioner att genomföra studier rörandeSveriges långsiktiga kompetensbehov. Resultatet av arbetetkommer att redovisas i etapper . Bl.a. harIngenjörsvetenskapsakademien (IVA) avlämnat rapportenIngenjörer i livslångt lärande.Utbildningsdepartementet har gjort en första analys avarbetet i promemorian Kunskap och kompetens för nästaårhundrade (Ds 1994:35). Med den snabba kunskapsutvecklingensom morgondagens samhälle kommer att präglas av blir denkontinuerliga utvecklingen av kunskaper och kompetens efterungdomsutbildningen alltmer central, sägs det i promemorian.Nödvändigheten av ett kontinuerligt, livslångt lärandeunderstryks.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att yrkesverksamma ingenjörer bereds tillfälle attgenom vidareutbildning följa utvecklingen på berörda områdenoch att högskolan har ett ansvar för detta. Vad gällerutbildningsutbudet vill utskottet dock erinra om att det numeraankommer på högskolorna själva att bestämma detta. Mot bakgrundav den gällande rollfördelningen mellan statsmakterna ochhögskolan anser utskottet att någon särskilda åtgärdnu inte är påkallad med anledning av motion 1993/94:Ub715yrkande 12, varför yrkandet avstyrks.I motion 1993/94:Ub651 (s) hävdas att arkitektutbildningenbör ses över. Arkitekterna har ett stort socialt ochkulturellt ansvar. En konstnärlig och filosofisk inriktning avutbildningen saknas, heter det i motionen.Utskottet erinrar om att det närmare innehållet ochinriktningen i högskoleutbildningarna bestäms genom lokalabeslut. Högskolorna är även fria att initiera utvärdering avutbildningen. Vidare har till uppgift attgranska och främja kvaliteten i verksamheten. Ämbetet kandärvid besluta om utvärdering av viss verksamhet. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1993/94:Ub651.De engelska översättningarna av ingenjörsexamen ocharkitektexamen måste även i fortsättningen vara Masterof Science in och of Science in Architecturehävdas i motion 1993/94:Ub698 (kds). Det är viktigt att enengelsk översättning svarar mot internationellt kända begreppför dessa examina.Examensordningen, bilaga 3 till högskoleförordningen (SFS1993:100), upptar inom grundläggande högskoleutbildninggenerella examina och yrkesexamina. De generella examina ärtre: magisterexamen, kandidatexamen och högskoleexamen.Magisterexamen, of ..., uppnås efter fullgjordakursfordringar om sammanlagt 160 poäng. I huvudämnet krävsfördjupade studier på 80-poängsnivå med godkänt resultat.Vidare skall studenten ha fullgjort ett examensarbete om minst20 poäng eller två om vardera minst 10 poäng. Det finns 45yrkesexamina, bland dem civilingenjörs- och arkitektexamina,alla översatta med University Diploma in ....Civilingenjörsexamen och arkitektexamen uppnås efter 180 poäng.Utskottet vill erinra om att högskoleförordningen föreskriveratt i den mån kurser som ingår i en yrkesexamen sammantagetuppfyller de krav som ställts för magisterexamen, med avseendepå såväl längd som fördjupning, skall detta, om studenten såbegär, framgå av examensbeviset i både svensk och engelsk text.Utskottet vill dock citera vad utbildningsministern svarade ifrågan vid en frågedebatt i kammaren den 12 april 1994:Eftersom benämningar på nivåer och kraven på olika examina ärså skiftande från land till land, är det min slutsats att detbästa är att olika examinas engelska benämningar intefortsättningsvis skall vara fastställda i högskoleförordningen.Jag överväger således att föreslå regeringen att dessa skalltas bort ur högskoleförordningen. Det skulle då ankomma påuniversitet och högskolor att bestämma olika examinasbenämningar. Jag vill emellertid understryka att när utländskabenämningar ges måste hänsyn tas till attmagisterutbildning i vårt land inte är en forskarutbildning.Utskottet, som under det förra behandlade ochavstyrkte en motion om engelsk benämning av examen, anser attriksdagen inte skall uttala sig i frågan. Med hänvisninghärtill avstyrks motion 1993/94:Ub698.Enligt motion 1993/94:Ub620 (fp, s, m, c, kds, v) ärutbildningen i ANT-kunskap, dvs. alkohol, narkotika ochtobak, bristfällig för lärare. kan, menar motionären,påverka ANT-utbildningen genom att bestämma att sådanutbildning skall utgöra ett kriterium vid utvärdering ochgranskning av måluppfyllelse. Detta bör enligt motionen gesregeringen till känna.Utskottet utgår från att alla berörda högskolor inser hurviktigt det är att blivande lärare äger tillräckliga kunskaperom och att utbildningsplanerna utformas härefter. Någotuttalande av i enlighet med motionen är utskottetinte berett att tillstyrka. Det ankommer på regeringen ellermyndighet under regeringen att bestämma hur utvärdering avskolans verksamhet bör ske. Med det anförda avstyrks motion1993/94:Ub620.I flera motioner tas frågor om innehåll m.m. i olikautbildningar upp.I motion 1993/94:Ub666 (m) betonas vikten av inriktning motgeriatrik i sjuksköterskeutbildningen (yrkande 1) samt föreslåsatt ökade möjligheter ges för sjuksköterskor och annanvårdpersonal med medellång vårdutbildning att genomgåforskarutbildning inom geriatrisk vård (yrkande 3). Betydelsenav utbildning i kvinnors hälsa framhålls i motion 1993/94:Ub655(v). Enligt motion 1993/94:Ub680 (v) bör uttala sigför att sexologi införs som ett obligatoriskt moment ilärarutbildningarna. En entrepenörsutbildning på högskolenivåbör enligt motion 1993/94:Ub688 (c) yrkande 5 startas. Enligtmotion 1993/94:Ub605 (s) bör uttala sig för att ettnytt ämne, skuldsaneringsrätt, som tar upp moment från bl.a.civilrätt, socialrätt och kommunalrätt, införs i högskolan. Imotion 1993/94:So247 (v) yrkande 15 föreslås att Verket förhögskoleservice bör få i uppdrag att föra in en obligatoriskundervisning i universitetens sjukvårdslinjer om alkoholensinverkan på och konsekvenser för folkhälsan. Det finns behov aven utbildning i alternativa metoder till djurförsök enligtmotion 1993/94:Jo528 (fp) yrkande 1. Sådan utbildning måste bliobligatorisk i högskolans grund- och forskarutbildning medmedicinsk och biologisk inriktning föreslås det i motion1993/94:Jo520 (c) yrkande 3.Utskottet avstyrker samtliga dessa motionsyrkanden medhänvisning till att det är en angelägenhet för de lokalauniversiteten och högskolorna själva att svara för det närmareinnehållet i högskoleutbildningen. Vad gäller utbildning ialternativa metoder till djurförsök har tidigareberört denna fråga (bet. 1991/92:JoU16 s. 14), varvid utskottetframhöll att gett ut allmänna rådoch föreskrifter om utbildningskrav vid användning avförsöksdjur. Av föreskrifterna framgår att utbildning bl.a.skall omfatta etik och alternativa metoder till användandet avförsöksdjur.5. Vissa frågor om forskningI motion 1993/94:Ub722 (c) yrkande 4 föreslås en översynav den nuvarande fakultetsorganisationen inför nästaforskningspolitiska proposition. Nya discipliner hartillkommit, och det är inte säkert att den nuvarandeorganisationen är den mest rationella.Regeringen har i en proposition, Utbildning och forskning.Kvalitet och konkurrenskraft (prop. 1993/94:177), som nyligenremitterats till utskottet, understrukit att det inomforskningssystemet behövs en ökad förnyelseförmåga. Inför enkommande forskningspolitisk proposition finns enligtregeringens mening anledning att överväga förändringar i dennuvarande centralt fastställda fakultetsstrukturen (s. 23).Utskottet som behandlade ett likartat motionsyrkande isamband med den forskningspolitiska propositionen (prop. 1992/93:170 bet. UbU15 s. 31) förordade då inte någonöversyn av fakultetsorganisationen. Utskottet finner inteanledning att nu föregripa behandlingen av forskningsfrågorna ikommande forskningsproposition. Motion 1993/94:Ub722 yrkande 4avstyrks.Två motioner vänder sig mot att de konstnärliga ochkulturvetenskapliga områdena saknar egna fakulteter. I motion1993/94:Ub705 (fp, c, kds) framförs krav på att inrätta enkonstnärlig fakultet vid för attdärigenom skapa möjlighet till en artegen kunskapsutvecklingoch motsvarighet till forskarutbildning. Även i motion1993/94:Ub661 (c) anförs att det konstnärliga området måste fåen egen identitet och inte vara beroende av beslut i andravetenskapliga organ. Därför föreslås ett centrum bli inrättatvid för kulturvetenskaplig forskning(yrkande 1). bör området utvecklas mot en fastareforskningsorganisation med inriktning på en kulturfakultet(yrkande 2).Utskottet vill med anledning av motionerna anföra följande.Frågan om fakultetstillhörighet för de konstnärligautbildningarna berördes senast i forskningspropositionen våren1993 (1992/93:170 s. 281 f.). Regeringen konstaterade attfakultetsnämnderna har det vetenskapliga ansvaret för allforskarutbildning inom sina respektive områden. De konstnärligautbildningarna saknar visserligen egna fakulteter, men enfakultetsnämnd kan i samarbete med en konstnärlig högskolaeller utbildning ansvara för planering och genomförande avforskning och forskarutbildning inom eller i anslutning tillett konstnärligt område.