bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — De handlar om insynen iöverläggningarna i rådet, utrymmet för en svensk skadeprövningvid bedömningen av sekretessfrågor och meddelarfriheten.När det gäller insynen i överläggningarna i rådet framstår detän så länge som uteslutet att rådet skulle komma attoffentliggöra de protokoll som förs vid dess överläggningar.Denna förtrolighet innebär att en del av underlaget för beslutom normer som binder enskilda rättssubjekt kommer att varasekretessbelagt. Det bör dock sägas att det även i vår egenlagstiftningsprocess finns inslag som inte är öppna för allmäninsyn. Här kan nämnas överläggningarna inom en kommitté,överläggningar inom och vidregeringssammanträden liksom överläggningar i riksdagensutskott. Men dessa överläggningar kommer alltid till ettoffentligt sammanfattande uttryck i kommitténs betänkande, iregeringens lagrådsremiss och proposition samt iriksdagsutskottets betänkande.Inom överskådlig tid torde samarbetet inom EU att bibehållasin grundläggande mellanstatliga karaktär. De avgörande beslutenkommer därför att fattas av medlemsstaternas företrädare. Såsomär vanligt vid mellanstatligt samarbete torde flertaletmedlemsstater anse att möjligheten att komma överens är beroendeav att förhandlingar kan föras i förtrolighet.I motion U15 yrkande 15 av m.fl. (v)förespråkas ett aktivt svenskt agerande i den process och i dekonflikter om offentlighet av dokument som pågår inom EU. mening kan och bör som medlem medverka ändrad inställning genom att verka för en större öppenhet ochför att omröstningsresultat i normgivningsfrågor alltid skalloffentliggöras. Ett sätt för att bidra till en gynnsamutveckling är att för egen del tillämpa största möjliga öppenheti vår egen nationella beredningsprocess, såväl i EU-frågor som iövrigt. Med det anförda får motionen anses tillgodosedd. Någotsärskilt tillkännagivande i ämnet är inte erforderligt.Motionsyrkandet härom avstyrks.Som regeringen anför måste gemenskapens rättsregler omoffentlighet och sekretess iakttas inom EG-rättens olikasakområden. Regeringen anför att de sekretesskrav som finns inomsekundärrätten har sina motsvarigheter i den nu gällande svenskasekretesslagstiftningen och drar därför slutsatsen att det intebör bli fråga om att uppgifter som varit offentligablir hemliga vid ett svenskt medlemskap i . Utskottet har försin del inte anledning att ha någon annan mening.En särskild fråga i detta sammanhang är om de materiellasekretessregler som finns i EG:s rättsakter utgör en tillräckligrättslig reglering av svenska myndigheters hantering avuppgifter som utväxlas inom ramen för EU-samarbetet. Frågangäller alltså om myndigheterna även vid ett svensktEU-medlemskap har att pröva varje begäran om att få ta del av enhos myndigheten upprättad eller dit inkommen handling enligttryckfrihetsförordningens och sekretesslagens bestämmelser.Utskottet kommer att ta upp den frågan i bet. 1994/95:KU18 vidbehandlingen av den avlämnade propositionen omutrikessekretess. Utskottet vill emellertid redan i dettasammanhang peka på ett problem som kan uppkomma vidtillämpningen av sekretesslagen.Lojalitetsplikten enligt art. 5 i innebär attmedlemsländernas domstolar och myndigheter har att tolkanationell rätt i överensstämmelse med gemenskapsrätten och attmedlemsländerna är skyldiga att ändra sin lagstiftning, om ensådan tolkning inte är möjlig.Ett problem kan därför uppstå när det gäller den s.k.skadeprövningen. De flesta bestämmelser i sekretesslageninnehåller ett skaderekvisit, dvs. ett krav på att myndigheten ivarje särskilt fall då en allmän handling begärs utlämnad skallpröva om det kan leda till skada att uppgifter i denna lämnasut. Detta krav har tillkommit för att varje särskildsekretessbestämmelse inte skall medföra sekretess i fler fall änsom oundgängligen är nödvändigt för att skydda det intresse somhar föranlett bestämmelsen.Inom EU förefaller det vanliga synsättet i stället vara attdet är den som upprättar eller avsänder en handling som bedömerom den skall hållas hemlig och att den bedömningen skallrespekteras av den som tar emot handlingen eller på annat sättdisponerar över den. Ett sådant synsätt främjar givetvis ettfritt informationsflöde inom gemenskapen. Ingen stat ellerinstitution behöver tveka att lämna ifrån sig en uppgift som denbetraktar som förtrolig om den kan känna sig övertygad om attden inte offentliggörs hos mottagaren. Att sekretessen är bundentill vad som anges som förtrolig information skulle kunna tolkasså att det är behovet av sekretess som ändå styr i det enskildafallet, vilket ligger nära det synsätt som kommer till uttryck iden svenska ordningen med skaderekvisit.Det kan dock inte uteslutas att konflikter uppstår för de fallsvenska myndigheter efter skadeprövning väljer att lämna uthandlingar som en avsändare inom EU har valt att beteckna somhemlig. Det är tydligt att sådana kollisioner måste kunnainträffa i enskilda fall, i synnerhet om avsändaren mer ellermindre rutinmässigt åsätter dokumentet den svagaste formen avhemligbeteckning, restricted. Den svenska hållningen vidsådana konflikter måste enligt utskottets mening vara att etthemlighållande av svenska myndigheter bara kan försvaras i detfall ett utlämnande kan medföra skada och att den svenskasekretesslagen förutsätter en noggrann prövning av just detta.Ett annat möjligt konfliktområde är meddelarfriheten. Det stårklart att någon princip om meddelarfrihet inte tillämpas av EU:sinstitutioner. I finns däremot utrymme förmeddelarfrihet även beträffande vissa uppgifter som omfattas avutrikessekretess. Meddelarfrihet gäller emellertid inte föruppgifter "vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet i faraeller annars skada landet allvarligt" (16 kap. 1 §sekretesslagen). Det är tydligt att det inom EU-samarbetetutväxlas åtskilliga uppgifter som inte är av den digniteten attmeddelarfriheten viker enligt svensk rätt. Därmed kan man inteheller helt bortse från möjligheten av att andra medlemsländereller gemenskapsorgan kommer att reagera om denna frihetutnyttjas. Å andra sidan kan anföras att principen omjournalisters rätt att skydda sina källor utgör en del av detfri- och rättighetsskydd som berörs i den redovisadeartikeln F.2 i för mänskliga rättigheter har också i ettavgörande ansett att ett källskydd också följer avartikel 10 i om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna. Meddelarfrihetenär visserligen något annat än rätten till källskydd, men denrätten måste ändå anses ge uttryck för samma princip sommeddelarfriheten. Denna princip kan enligt utskottets meningförsvaras med goda rättsliga argument för det fall den skullekomma att sättas i fråga. Om förtroliga uppgifter som ärhänförliga till EU-samarbetet skulle komma att publiceras isvenska massmedier, är det för övrigt inte givet att källanmåste vara svensk. Utskottet anser att det bör vara möjligt attkräva gemenskapsinstitutionernas respekt för ståndpunkten attsvenska myndigheter i sådana fall är förhindrade att efterforskakällan.Sammanfattningsvis får utskottet anföra följande.När det gäller den politiska berednings- och beslutsprocessenkommer ett svenskt medlemskap att få vissa konsekvenser föroffentlighetsprincipen. Som regeringen anför kommer nämligen denviktigaste skillnaden antagligen att bli att underlaget för detoffentliga samtalet i lagstiftningsfrågor kan komma att blimindre omfattande än nu på grund av att redovisningen av deöverväganden som lett fram till ett beslut torde komma att blimindre utförliga än vad vi är vana vid. Här finns det emellertidmöjlighet för att själv påverka förhållandena genom attsträva efter så öppna former som möjligt för den del avbeslutsprocessen som äger rum här i landet och att driva påarbetet mot ökad öppenhet i gemenskapens institutioner.Utskottet kan vidare konstatera att det kan uppstå konfliktermellan EG-rätten och vår svenska offentlighetsprincip ochmeddelarfrihet. Det är emellertid utskottets uppfattning attSverige har goda möjligheter att försvara sina konstitutionellatraditioner på detta område. Utskottet delar således regeringensbedömning att offentlighetsprincipen och meddelarfriheten kommeratt bestå även vid ett svenskt medlemskap i . Utskottet villavslutningsvis framhålla att bör spela en aktiv roll idessa frågor. Som medlem bör således dela med sig av sinerfarenhet av den betydelse som tryckfrihets- ochoffentlighetprinciperna har för ett fritt samhällsskick och medkraft driva frågorna om öppenhet inom gemenskapensinstitutioner.Stockholm den 24 november 1994På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (), (), (), IngvarJohnsson (s), (), (m), ToneTingsgård (s), (), (), BarbroHietala (), (), (), PeterEriksson (mp), (). () ochLennart Brunander (c).Avvikande meningar1. Offentlighet och sekretessKenneth () och () anser beträffandeutskottets yttrande under rubriken bedömning iavsnittet Offentlighet och sekretessdels att den del av sjätte stycket som börjar med "Motdenna bakgrund" och slutar med "ens hejdas" bort utgå.dels att det mellan det stycke som slutar med "tryck- ochyttrandefrihetslagstiftningen" och det stycke som börjar med"Regeringen har anfört" borde ha satts in ett nytt stycke avföljande lydelse:Utskottet vill också framhålla att frågan omoffentlighetsprincipen och EU inte endast gäller den formellamöjligheten att bibehålla den svenska lagstiftningen på området.Det faktum att en betydande del av lagstiftningen,lagstiftningsprocessen och myndighetsutövningen flyttar frånsvensk riksdag och svenska myndigheter gör att möjligheten försvenska medborgare att få insyn och delta i en offentlig debattminskar avsevärt.dels att andra och tredje meningarna i sista stycket bortha följande lydelse:Ett aktivt försvar av dessa svenska konstitutionellatraditioner kräver både svenska lagändringar för att begränsasekretesslagstiftningens omfattning och en medveten och fasthållning vad gäller svenska myndigheters och politikers agerandei unionssammanhang.2. Offentlighet och sekretessKenneth () anser beträffande utskottets yttrande underrubriken bedömning i avsnittet Offentlighet ochsekretess att sista meningen i det stycke som börjar med "Somregeringen anför" och slutar med "någon annan mening" bort haföljande lydelse:Enligt utskottets mening är risken uppenbar att gemenskapensrättsregler kan komma att medföra en begränsning av underlagetför det offentliga samtalet, eftersom inrikespolitiskafrågor kommer att kunna betecknas som utrikespolitiska och ståunder regler. Det är regeringens och riksdagensansvar att motverka att denna begränsning uppstår.3. Offentlighet och sekretessPeter () anser beträffande utskottets yttrandeunder rubriken bedömning i avsnittet Offentlighet ochsekretessdels att sista meningen i det stycke som börjar med "Somregeringen anför" och slutar med "någon annan mening" bort haföljande lydelse:Utskottet ser för sin del flera möjliga konfliktsituationer.dels att det i det stycke som börjar med "Det kan dock"och slutar med "av just detta" bort läggas till en mening avföljande lydelse:Oaktat detta anser utskottet att en lagändring krävs för attförsvara den svenska traditionen i detta sammanhang.Finansutskottets yttrande1994/95:FiU1ySveriges medlemskap i unionen(prop. 1994/95:19)Till utrikesutskottetUtrikesutskottet har beslutat beredasamtliga övriga utskott tillfälle att -- senast den24 -- yttra sig över proposition 1994/95:19 omSveriges medlemskap i unionen (den del somremitterats till utrikesutskottet) jämte motioner i de delar somberör resp. utskotts beredningsområde.PropositionenI propositionen föreslås -- i den del av propositionen som harremitterats till utrikesutskottet -- att godkänner detanslutningsfördrag samt slutakt till fördraget som förhandlatsfram mellan Europeiska unionens medlemsländer och de ansökandeländerna , , och behandlar i detta yttrande endastpartimotionerna 1994/95:U15 (v) och U24 (mp). I dessa berörsvissa övergripande ekonomisk-politiska frågor. Frågor omstatistik, uppgiftslämnande och offentlig upphandling, somtillhör finansutskottets beredningsområde, berörs inte i demotioner som väckts med anledning av propositionen.I den socialdemokratiska partimotionen, U16, tas vissaspeciella frågor upp där enighet inte uppnåddes mellan den förraregeringen och Socialdemokraterna. Motionärerna framhåller attmotionen inte ger en helhetsbild av deras EU-politik. Någrayrkanden som formellt sett tillhör finansutskottetsberedningsområde finns inte i motionen. Frågan om finansieringenav medlemsavgiften berörs avslutningsvis i motionen, dock utannågot yrkande i denna del. behandlar denna frågai betänkandet 1994/95:FiU5 med anledning av proposition1994/95:40 om budgeteffekter av medlemskap i m.m.Vänsterpartiet anför inledningsvis i sin motion, U15,att man godtagit att den rådgivande folkomröstningens resultatfår vara avgörande för beslut om EU-medlemskap. Vidett medlemskap, som enligt motionärerna innebär attinitiativrätt och beslutsmakt flyttas från , är detnödvändigt att så långt möjligt utnyttja de möjligheter somfinns för att stärka det folkvalda parlamentets inflytande iEU:s beslutssystem. måste hitta metoder att verkastyrande på regeringens beslut i EU-systemet.Riksdagens möjligheter till inflytande över penningpolitikenersätts av att riksbankschef blir medlem i ECB:s råd.Där skall han enligt motionärernas tolkning inte bevaka Sverigesintressen utan främja unionens penningpolitik. För att detekonomisk-politiska arbetet skall bli effektivt påinternationell nivå, anför motionärerna vidare, bör det finnasen skyldighet för regeringen att samråda med Riksbanken.I motionen kritiseras formandet av EU:s ekonomiska politik somi princip överordnas nationell lagstiftning. Även om unionensekonomisk-politiska mål uppnås -- stabila priser, sundaoffentliga finanser och stabila valuta- och penningpolitiskaförhållanden -- kan arbetslösheten, klassklyftorna,massfattigdomen och de regionala obalanserna bli hur stora somhelst, och den totala uppmätta aktivitetsnivån i ekonomin kantill och med sjunka. En öppen marknadsekonomi med fri konkurrensoch prisstabilitet kan mycket väl vara ett mycket eländigtsamhälle, anför motionärerna.I om tillväxt- ochsysselsättningsproblemen i EU underströks att de överordnademålen för den ekonomiska politiken och konvergenskraven skullegälla. Motionärerna kritiserar vitboken för att den inte utreddedet eventuella sambandet mellan den förda ekonomiska politiken,arbetslösheten och den svaga tillväxten. Motionärernakonstaterar att i nästan varje EU-land där priserna pressats nedhar arbetslösheten gått upp. I stället förklarar vitboken attarbetslösheten uppkommer genom stelhet på arbetsmarknaden ochhöga lönenivåer i förhållande till andra länder. Huvudförslageni vitboken blev därför -- förutom bättre utbildning -- ökadflexibilitet på arbetsmarknaden, större löneskillnader, ökadgeografisk rörlighet, lägre löneökningar och -- om det behövs --lönesänkningar. Med vitboken som grund antog ministerrådet idecember 1993 riktlinjer för medlemsländernas ekonomiskapolitik. Motionärerna konstaterar också att åtgärder motarbetslösheten i EU-sammanhang inte behandlas som en del av denekonomiska politiken utan som en social fråga.Motionärerna tar också upp några konsekvenser av den fastaväxelkurspolitiken som ett uppgående i EMU skulle innebära.Internationaliseringen har medfört en specialisering avproduktionen i olika länder. För de nettoexportvärden somtillförs spelar skogsindustrin stor roll. Om t.ex.priset på skogsindustriprodukter faller kanSverige som exportland behöva vidta precis motsattaekonomisk-politiska åtgärder mot importländerna. Offentligautgifter kan behöva minskas. Skatter, avgifter och räntor kanbehöva höjas och valutan planmässigt behöva skrivas ned. Detkommer inte att vara möjligt enligt de gemensammaEU-bestämmelserna. Motionärerna konstaterar att inte harbegärt något hållbart undantag från EMU.Motionärerna anser att hela målsättningen för unionensekonomiska politik måste omarbetas. Kampen mot arbetslöshetenoch för en rättvis fördelningspolitik måste bli en del avunionens övergripande ekonomisk-politiska mål. Den svenskahållningen måste vara att full sysselsättning, social rättvisaoch ekologisk uthållighet också är ekonomiskt effektiva. Derättigheter löntagarna uppnått i vårt land måste värnas. Densvenska regeringen måste hävda principen att i gällersvenska löne- och anställningsvillkor från första arbetsdagen.Målet att upprätta en gemensam valuta skall enligtmotionärerna skrinläggas till dess fullödiga bevis finns för dengemensamma valutans överlägsenhet. Den kvarvarande nationellapolitiska kontrollen av valuta- och penningpolitiken skallbehållas. Förhandlingar bör inledas på global nivå i syfte attförhindra valutaspekulation och skärpa kontrollen övervalutaflödena. Unionen måste inordna sig i en global ekonomiskpolitik som ger den största ekonomiska tillväxten i de fattigaredelarna av världen.Motionärerna konstaterar också att på jordbruksområdetåterinförs i och med EU-medlemskapet en omfattande och dyrregleringsverksamhet i Sverige.I motion U15 (v) yrkande 9 begärs att som sin meningskall ge regeringen till känna vad i motionen anförs om svenskamål för ekonomisk politik och politik mot arbetslöshet i EU.I de grönas motion, U24, kritiseras ettEU-medlemskap ur en mängd synvinklar. Det är därför välkommet,skriver motionärerna, att folkomröstningen får avgöra frågan omett EU-medlemskap. Omröstningen borde enligt havarit beslutande. Motionärerna konstaterar att riksdagensmöjligheter att vid ett ja i omröstningen ändra i enskildheter ipropositionens förslag är ytterst begränsade. I motionenkritiseras under rubriken -- garanti för hög arbetslöshetatt möjligheterna att bekämpa arbetslösheten vid ettEU-medlemskap ges en underordnad roll i propositionen.Miljöpartiet de gröna anser att medlemskap i -- vilketenligt motionärerna är en ofrånkomlig del av EU-medlemskapet(och som enligt motionärerna varken sökt eller fåttundantag ifrån) -- är ett sätt att garantera att arbetslöshetenockså när den nuvarande krisen är över kommer att anpassas tillEU:s höga nivå, 10--. Detta ansermotionärerna vara oacceptabelt och ett av de starkaste skälentill att säga nej till ett EU-medlemskap.Motionärerna vill i stället bibehålla och begär iyrkande 10 i motionen att hos regeringen skall begäraen utförlig årlig redovisning av verkningar medtonvikt på konsekvenserna för bl.a. svensk ekonomi.UtskottetEES-avtalet och tidigare behandlingEES-avtalet har i väsentliga avseenden banat vägen för ettsvenskt EU-medlemskap. Ett medlemskap innebär dock, förutom attdet ger större möjligheter till politiskt inflytande, attsamarbetet utvidgas på väsentliga områden. Finansutskottetbehandlade frågor med anledning av i yttrandet1992/93:FiU1y. Utskottet tog i detta upp allmännasamhällsekonomiska effekter av avtalet och den fria rörlighetsom därigenom skapades för varor, personer, tjänster ochkapital. Vidare behandlades upphandlings- och statistikfrågor.Miljöpartiets yrkande 10 i motion U24 om att regeringen varjeår skall lämna en utförlig redovisning av EES-avtaletskonsekvenser för svensk ekonomi saknar numera aktualitet motbakgrund av utfallet i omröstningen. Det bör därför avstyrkas avutrikesutskottet.Avgränsning av yttrandetFinansutskottet tar i detta yttrande till utrikesutskottet uppnågra frågor på de områden där samarbetet vid ett medlemskapkommer att utvidgas samt hur detta kan komma att utvecklas påsikt. Utskottet behandlar vissa delar av den makroekonomiskasamordningen, som skall äga rum under andra fasen, samtförberedelserna inför övergången till tredje fasen avutvecklingen mot den ekonomiska och monetära unionen (EMU).Vidare behandlas ställning och samrådet medFinansdepartementet.De frågor som i propositionen berörs i avsnittet 31Finansiella och budgetära frågor (prop. s. 446--450) kommerfinansutskottet att ta upp i samband med behandlingen avproposition 1994/95:40 om budgeteffekter av medlemskapi Europeiska unionen m.m. (1994/95:FiU5). I denna propositionpresenteras förnyade beräkningar av utgifterna för medlemskapet.Makroekonomiskt samarbeteUnder senare år har EU och EU-länderna ägnat allt störreuppmärksamhet åt att minska arbetslösheten och att söka uppnå enhögre och uthållig tillväxt. Samarbetet inom EUinnebär att länderna söker utforma sin politik under ömsesidigthänsynstagande som tar sig formen av en kontinuerlig diskussionländerna emellan om det aktuella ekonomisk-politiska läget.Samarbetet väntas leda till stabila, förutsägbara och mindreosäkra ramvillkor för varje enskilt lands beslutade vid sitt möte i i december1993 att på basis av en vitbok utarbetad inom kommissionenfastlägga en omfattande handlingsplan med följande huvudelement:nationella insatser för att förbättra arbetsmarknadensfunktionssätt genom bättre utbildning, ökad flexibilitet, ändratskattesystem som främjar sysselsättningen, aktivarbetsmarknadspolitik och särskilda insatser för unga ochlångtidsarbetslösafullt utnyttjande av den inre marknadentranseuropeiska nätverk för transporter, miljö och energiinfrastruktur för informationsteknologifinansieringssamarbetesocial dialog.En förutsättning för att handlingsplanen skall fungera är attdet råder sunda makroekonomiska förhållanden (dvs. låginflation, sunda statsfinanser och stabil växelkurs), frihandeloch solidaritet mellan medlemsländerna och att närhetsprincipenskall gälla. De ekonomiskt mest betydelsefulla åtgärdernaåligger det länderna att enskilt besluta om och genomföra, menviktiga delar av handlingsplanen ligger på gemenskapsnivån. Detgäller t.ex. frågor om finansiering avinfrastrukturinvesteringar där bl.a. Europeiskainvesteringsbanken kommer att medverka.Med anledning av vad som anförs i motion U15 (v) är detviktigt att notera att den ekonomiska politiken ochskattepolitiken alltjämt är en nationell angelägenhet. Detfaktum att EU:s makroekonomiska samarbete inte bara syftar tillhögre sysselsättning, låg inflation, tillväxthöjandeinfrastrukturinvesteringar m.m. utan även till en godbudgetdisciplin, innebär inte att EU har makt att för någotenskilt EU-land föreskriva om avvägningen mellan olika poster(politikområden) i den nationella budgeten eller om landetsskattekvot, dess offentliga sektors storlek eller utformningenav dess olika välfärdssystem, för att ta några exempel. Däremotkan naturligtvis länder lära av varandras goda exempel ochgjorda misstag när de samarbetar.Ett av flera bidrag till den europeiska debatten om ökadsysselsättning som nämns i propositionen och som förtjänar attnämnas i sammanhanget är den rapport, Put Europe to work, somutarbetades av de europeiska socialdemokraterna och sompresenterades . Även andra partigrupper harlämnat bidrag som förtjänar uppmärksamhet.Traditionella mål för svensk ekonomisk politik som högsysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden, tillförlitligavälfärdssystem, god tillväxt, låg inflation, regional utjämningoch en god miljö garanteras inte av att går med i EU.Målen står dock i överensstämmelse med vad som gäller inom EU.I artikel 2 slås de övergripande målen förden ekonomiska politiken i EU fast. Målen för den samladeekonomiska politiken är att uppnå:harmonisk och balanserad ekonomisk utvecklinghållbar och icke-inflationistisk tillväxt som tar hänsyn tillmiljönhög grad av ekonomisk konvergenshög sysselsättning och hög social skyddsnivåökad levnadsstandard och livskvalitetekonomisk och social samhörighetsolidaritet mellan medlemsstaterna.Dessa mål skall uppnås genom att medlemsstaterna upprättar engemensam marknad och en ekonomisk och monetär union.