bet · GH01SoU16 · 1994-02-08 00:00:00 — Ansökningsförfarandet enligt lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall Reservation (mom. 1) I betänkandet behandlas regeringens proposition omansökningsförfarandet enligt lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall och tre motionsyrkanden som väckts medanledning av propositionen.Utskottet tillstyrker förslagen i propositionen och avstyrkermotionerna. Utskottets s-ledamöter yrkar i en reservation avslagpå propositionen. I proposition 1993/94:97 föreslår regeringen() att antar förslagen till1. lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare ivissa fall,2. lag om ändring i brottsbalken.Propositionens lagförslag fogas till betänkandet sombilaga. 1993/94:So31 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagenavslår proposition 1993/94:97 Ansökningsförfarandet enligt lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall.1993/94:So32 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår regeringens proposition 1993/94:97 omansökningsförfarandet enligt lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall,2. att hos regeringen begär en utvärdering av lagenom vård av missbrukare i vissa fall enligt vad i motionenanförts om hur intentionerna med lagen har uppfyllts. BakgrundSocialtjänstlagen (1980:620)(SoL) är den lag som i första handreglerar socialnämndens arbete med missbrukare. Lagen (1988:870)om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) är ett komplement tillSoL och reglerar de situationer då frivillig vård bedöms varaotillräcklig och då tvångsmässig vård enligt annan lagstiftninginte är påkallad.Nuvarande LVM är och föregicks av en äldre lag från1981 (1981:1243). Enligt den äldre LVM hade helaansvaret för utredning och ansökan om tvångsvård av missbrukare.Regeringen föreslog i proposition (prop. 1987/88:147) attlänsstyrelsen skulle behålla ansvaret för utredning och ansökanom vård enligt LVM men att socialnämnden skulle anlitas försjälva utredningsarbetet. Propositionen byggde på ett betänkandeav den parlamentariskt sammansatta Socialberedningen,Missbrukarna, , tvånget (SOU 1987:22). Riksdagenbeslutade i enlighet med regeringens proposition (bet.1987/88:SoU25, rskr. 1987/88:382).Regeringen beslutade att en särskild utredareskulle tillkallas för att analysera förutsättningarna för ochkonsekvenserna av att tillståndsgivningen enligt lagen(1977:293) om handel med drycker överförs till kommunerna samtför att utreda om socialnämnderna skulle få det fulla ansvaretför utredning och ansökan om vård enligt LVM. Bakgrunden tillutredningens uppdrag var i första hand den rådandearbetssituationen vid länsstyrelserna, vilken gjort det svårteller omöjligt för länsstyrelserna att fullgöra sina uppgiftersom regional tillsyns- och expertmyndighet.Utredaren har i betänkandet Kommunernas roll på alkoholområdetoch inom missbrukarvården (SOU 1993:31) bl.a. föreslagit attansvaret för utredning och ansökan om vård enligt LVM skallöverföras från till respektive kommun.PropositionenI propositionen föreslås att socialnämnden, i stället för somnu , skall ha ansvaret för utredning av behov avtvångsvård för vuxna missbrukare. Nämnden skall enligtregeringen också ha ansvaret för att ansökan om beredande avtvångsvård görs hos länsrätten.När det gäller frågan om det bör vara ellersocialnämnden som svarar för utredning och ansökan om LVM-vårdanser regeringen att den ideologiska synen på socialtjänstensroll i fråga om tvångsvård har förändrats. Även om detfortfarande finns förespråkare för uppfattningen att förtroendetför försämras om också kaninitiera tvångsvård, förefaller de flesta numera anse att dettaspelar en underordnad roll för relationen till klienten.Klienten vet ändå att frågan om tvångsvård kan aktualiseras ominte behövlig behandling kommer till stånd på frivillig väg. Närdet gäller omhändertagande av barn och ungdomar enligt lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) harsocialnämnden ensam ansvaret för utredning och ansökan, utan attdetta gett anledning till motsvarande diskussion och problem.Det har länge varit en strävan att effektiviseralänsstyrelsens tillsyn på det sociala området så attlänsstyrelserna verkligen kan fungera som den stödjanderegionala fackexpertis för kommunernas socialtjänst somursprungligen förutsattes. Detta har i praktiken visat sigomöjligt för länsstyrelserna främst eftersom de varitarbetstyngda med löpande ärenden. Enligt regeringen är detdärför angeläget att finna möjliga alternativ för att avlastalänsstyrelserna löpande ärenden i syfte att skapaförutsättningar för en mera aktiv och effektiv tillsyn. Enlämplig ärendegrupp är LVM-ärendena. Socialnämnderna har storkunskap och erfarenhet inom just missbrukarvården. Det ärsocialtjänsten som har ansvaret för all frivilligmissbrukarvård, både den som kan vara ett alternativ tilltvångsvård och den efterföljande vård som ges efter en period avtvångsvård. känner väl till förhållandena för deflesta missbrukare som är aktuella för LVM-vård. Det vore därfören naturlig uppgift för att också utreda fråganom eventuell LVM-vård och vid behov initiera sådan.I som är ekonomiskt bekymmersam ökar riskerna för attlokala ekonomiska hänsyn påverkar ramen för missbrukarvården ochatt tvångsvård inte alltid kommer till stånd när det behövs.Ekonomisk åtstramning är enligt regeringen inte enbart av ondo,utan kan framtvinga en kritisk omprövning och granskning av denvård som lämnas och därmed leda till en effektivare och för denenskilde mer ändamålsenligt utformad behandling.Den förändring som föreslås måste mötas med en kraftigtintensifierad tillsyn från sida, inbegripetkontroll av handläggningen av enskilda ärenden genom stickproveller med anledning av klagomål från enskilda eller myndigheter.Att de resurser som länsstyrelserna använt förLVM-ärenden frigörs får sålunda inte leda till att dessa tas ianspråk för andra ändamål än för det sociala området. Med enintensifierad tillsyn kan det finnas förutsättningar attvidmakthålla den konsekventa rättstillämpning som uppnåtts genomlänsstyrelsernas bevakning av och initiativrätt i LVM-ärenden.Myndigheter som i sin verksamhet kommer i kontakt medmissbrukare samt läkare skall anmäla till socialnämnden, istället för som till , om de får kännedom om attnågon kan antas vara i behov av vård enligt LVM. Likaså bör detvara socialnämnden som beslutar om läkarundersökning och utserläkare. Om en domstol överlämnar en person som begått enbrottslig gärning till vård enligt LVM skall det åvilasocialnämnden, i stället för , att föranstalta ombehövlig vård.Enligt regeringens uppfattning torde förändringarna komma attinnebära ett obetydligt merarbete för . Någonkostnadsomfördelning mellan stat och kommuner bör därför intekomma i fråga. Det resurstillskott hos länsstyrelserna som blirföljden av förslaget bör användas för att förstärkalänsstyrelsernas tillsynsarbete inom det sociala området.Förändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.MotionernaI två motioner yrkas avslag på propositionen.I motion 1993/94:So31 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen avslår propositionen. Motionärerna anför bl.a. att dennuvarande ordningen har fungerat bra. De föreslagnaarbetsuppgifterna skall även i fortsättningen handläggas avlänsstyrelsen. Det främsta argumentet för detta är vikten av enenhetlig rättstillämpning. Genom initiativrätthar skillnader mellan olika kommuners synsätt och handläggningmotarbetats. Det finns en betydande risk att kommunens ekonomiblir styrande för bedömningen av tvångsvård, som är en kostsamvårdform. Tvångsvård är ett så allvarligt ingripande imänniskors liv att det dubbelarbete som sker, ärmotiverat. Det stärker rättssäkerheten.I motion 1993/94:So32 av m.fl. (v) yrkasdels att avslår propositionen (yrkande 1), delsatt hos regeringen begär en utvärdering av omintentionerna med lagen om vård av missbrukare i vissa fall haruppfyllts (yrkande 2). Motionärerna anför bl.a. attförslaget medför en påtaglig risk att tillämpningen av lagen ihög grad kommer att variera mellan olika kommuner, till men förrättssäkerheten. Det finns också en risk för att hot om LVMkommer att användas som påtryckningsmedel för frivilligainsatser. Några nya resurser kommer inte att ges tillkommunerna. En redan trängd socialtjänst får en tyngrearbetsbelastning. Förslaget läggs fram utan att det skett någonutvärdering av den hittillsvarande lagtillämpningen trots attlagen varit i kraft mer än tio år.Utskottets bedömningUtskottet anser i likhet med regeringen att uppgiften attansvara för utredning av behov av vård enligt LVM och att ansökaom sådan vård hos länsrätten bör åvila socialnämnden.Socialnämnden har stor kunskap och erfarenhet inommissbrukarvården och känner bäst till förhållandena för demissbrukare som är aktuella för LVM-vård. Det är därförnaturligt att socialnämnden tar över uppgift attansvara för att frågan om eventuell LVM-vård blir utredd och attansöka om sådan vård. Genom att avlasta länsstyrelsenLVM-ärendena och således frigöra resurser skapas bättreförutsättningar för en mer aktiv och effektiv tillsyn. Med enintensifierad tillsyn finns det även föutsättningar attvidmakthålla den konsekventa rättstillämpning som hittillsuppnåtts genom länsstyrelsernas bevakning av och initiativrätt iLVM-ärenden. Utskottet avstyrker därför motionerna So31 (s) ochSo32 (v) yrkande 1. Utskottet tillstyrker förslagen till lag omändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa falloch till lag om ändring i brottsbalken.Utskottet anser inte att det nu finns skäl att hos regeringenbegära en utvärdering av LVM och avstyrker därför motion So32yrkande 2. beträffande avslag på propositionens förslagatt avslår motionerna 1993/94:So31 och 1993/94:So32yrkande 1,res. (s)2. beträffande lagförslagenatt antar de i propositionen framlagda förslagentilla) lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare ivissa fall,b) lag om ändring i ,3. beträffande utvärdering av lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fallatt avslår motion 1993/94:So32 yrkande 2.Stockholm den 8 februari 1994På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), JanAndersson (s), (), (nyd),(), () och (). Reservation (mom. 1) , , , , och (alla s) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 4 som börjar med"Utskottet anser" och slutar med "i ." bort haföljande lydelse:Utskottet anser att även i fortsättningen skallha ansvaret för utredning av behov av tvångsvård för vuxnamissbrukare och för att ansökan om beredande av tvångsvård görshos länsrätten. Denna ordning har fungerat bra. Utredningarnafrån länsstyrelserna håller hög kvalitet. Genom länsstyrelsensinitiativrätt har skillnader mellan olika kommuners synsätt ochhandläggning motarbetats. Det främsta skälet för attlänsstyrelsen skall handlägga dessa arbetsuppgifter är vikten aven enhetlig rättstillämpning. Om kommunen tar över dessauppgifter finns en betydande risk att kommunens ekonomi blirstyrande för bedömningen av tvångsvård. Med bifall tillmotionerna So31 (s) och So32 (v) yrkande 1 avstyrker utskottetpropositionen.dels att utskottet under mom. 1 bort hemställa:1. beträffande avslag på propositionens förslagatt med bifall till motionerna 1993/94:So31 och1993/94:So32 yrkande 1 avslår propositionen,1 Förslag tillLag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare ivissa fall 2 Förslag tillLag om ändring i