bet · GH01SoU29 · 1994-04-26 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet 20 motionsyrkanden somväckts under den allmänna motionstiden och som främst rörfrågor om barnomsorg samt ett motionsyrkande som väckts medanledning av proposition 1993/94:148 Vårdnadsbidrag.Samtliga motioner avstyrks.Till betänkandet har fogats tre reservationer (s) och enmeningsyttring (v). Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19941993/94:So264 av och (nyd) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att hemspråksstödet skall upphöra,1993/94:So603 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avgifter i enskild barnomsorg.1993/94:So604 av (-) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en utökad föräldrautbildning,2. att hos regeringen begär en utredning omförstärkt föräldrautbildning.1993/94:So605 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bibehållandet av 17 § socialtjänstlagenmed krav på kommunerna att upprätta barnomsorgsplaner,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökad segregering inomförskoleverksamheten,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förbud mot differentierade avgifter mellanen kommuns skol- och förskoleverksamheter,5. att hos regeringen begär en översyn av landetsbarnomsorgstaxor enligt vad i motionen anförts om ett rättvisareavgiftssystem,6. att hos regeringen begär förslag tillsanktionsmöjligheter för kommuner som inte följer lagregeln omalla barns rätt till barnomsorg,7. att hos regeringen begär förslag till regler somstärker föräldrars och personals inflytande överbarnomsorgsverksamheten,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en begränsning av barngruppernas storlekinom barnomsorgen,10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kravet på utbildning av personalen vidlandets daghem.1993/94:So606 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ett långsiktigt program förfamiljestabilitet.1993/94:So607 av m.fl. (s) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om principerna för rättvisa, kvalitet ochvalfrihet i barnomsorgen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvecklingen inom barnomsorgen under desenaste åren,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunernas skyldighet att ge bidrag tillprivata daghem.1993/94:So608 av m.fl. (fp, s, m, c, kds, v, -)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om reglerna för utbetalning avbarnbidrag och bidragsförskott till barnfamiljer som håller siggömda.1993/94:So610 av m.fl. (v) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ökad föräldrautbildning,6. att begär att regeringen ger iuppdrag att upprätta en plan för återuppbyggnad avbarnvårdarorganisationen.1993/94:Sf622 av m.fl. (v) vari yrkas41. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vikten av kunskaper och utbildning hospersonalen inom barnomsorgen för att möta asylsökande barnsbehov.Motion väckt med anledning av proposition 1993/94:148 omvårdnadsbidrag1993/94:So46 av m.fl. (v) vari yrkas3. att hos regeringen begär en översyn av landetsbarnomsorgstaxor enligt vad i motionen anförts om effekterna avett eventuellt vårdnadsbidrag och för ett rättvisareavgiftssystem. Utvecklingen inom barnomsorgen m.m.MotionernaI motion So605 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande till regeringen om ökad segregering inomförskoleverksamheten (yrkande 3), förslag till regler somstärker föräldrars och personals inflytande överbarnomsorgsverksamheten (yrkande 7) och en begränsning avbarngruppernas storlek inom barnomsorgen (yrkande 9). Förbarnens, föräldrarnas och personalens del är det en trygghet attförskolan står under samhällets kontroll. Motionärerna motsättersig privata alternativa driftsformer som samhället skall betalamen som kan hamna utanför en demokratisk kontroll. Redan i dagföljer valet av barnomsorg ett socialt mönster. Motionärernabefarar att detta mönster kommer att förstärkas ytterligare. Detbehövs klara politiska besked för barnomsorgen om personals ochbrukares rätt att delta i beslutsprocessen. Barn mår bra av attvistas i grupp och att utveckla samspel med andra barn. De alltstörre barngrupperna är ett problem. Motionärerna föreslår attriksdagen hos regeringen begär en reglering av högsta tillåtnaantal barn som får finnas i en barngrupp inom barnomsorgen.I motion So607 av m.fl. (s) begärstillkännagivanden till regeringen om principerna för rättvisa,kvalitet och valfrihet i barnomsorgen (yrkande 2),utvecklingen inom barnomsorgen (yrkande3) och kommunernas skyldighet att ge bidrag till privatadaghem (yrkande 4). Den borgerligaregeringen har haft det övergripande ansvaret för barnomsorgen . Vikten av valfrihet och en barnomsorg medgod kvalitet för alla barn har framhållits. Dagenssituation på barnomsorgsområdet visar att det inte ärtillräckligt med välvilliga uttalanden. Kvaliteten ibarnomsorgen skulle förbättras, valfriheten öka, barnomsorgsköerskulle inte finnas. Motionärerna anser att sanningen är attkvaliteten försämrats, valfriheten minskat och köerna kommittillbaka. Enligt motionärerna är utvecklingen av barnomsorgenute i kommunerna djupt oroande. Allkommunal verksamhet tvingas till besparingar, men i barnomsorgensker också stora strukturella förändringar. Barngrupperna pådaghemmen har ökat som personalen har minskat. Denallvarligaste och mest genomgående förändringen är dock attmöjligheterna att ta hand om barn med behov av särskilt stödminskar. Motionärerna anser att det förslag till barnomsorgslagsom den borgerliga majoriteten röstade igenom i riksdageninnebär att kommunerna tvingas ge bidrag till nya barnstugoräven om kommunerna redan har full behovstäckning. Regeringenförsäkrar sig genom detta mot att kommunernas knappa resurserskall lägga hinder i vägen för privatiseringar. För regeringenär systemskiftet det viktigaste. Av ideologiska skäl tvingar mankommunerna att ge ekonomiskt stöd till privata förskolor.Motionärerna anser det självklart att kommunen måste hamöjlighet att planera och därmed ta ansvar för barnomsorgen inomden egna kommunen. Det är oacceptabelt att kommunernas pengarskall gå till verksamhet som det inte finns behov av.UtredningsarbeteI tillsattes en parlamentariskt sammansatt kommittéSocialtjänstkommittén (dir. 1991:50 och 1993:72) för attgöra en allmän översyn av socialtjänstlagen (SoL). Av motivenframgår följande. Översynen skall bl.a. innefatta en utvärderingav SoL:s tillämpning och syfta till att tydligare avgränsa ochklargöra uppgifter och ansvarsområden.Utgångspunkten för kommitténs arbete bör vara, att det synsättsom kommer till uttryck i SoL:s målformuleringar skall liggafast. Översynen bör bl.a., utifrån en utvärdering av hur SoLtillämpats, inriktas på ställningstaganden till vilket uppdragsocialtjänsten skall ha och hur detta uppdrag skall genomföras.Utredningen bör bl.a. utvärdera hur ansvarsfördelningen fungeratmellan statsmakterna och kommunerna. Det ökade trycket påsocialtjänsten ställer allt högre krav på effektiv användning avtillgängliga resurser och på organisation och samverkan mellanolika huvudmän. Kommitténs arbete bör i första hand inriktas motvissa huvudfrågor, bl.a. framtida inriktning ochorganisation samt tillsyn, uppföljning och utvärdering. Det stårkommittén fritt att ta upp även andra frågeställningar somaktualiseras under utredningsarbetet.Kommittén kommer enligt uppgift att avlämna sitthuvudbetänkande sommaren 1994.Socialstyrelsen fick i uppdrag att följautvecklingen av barns villkor i samhället med anledning av detförnyelse- och omställningsarbete som pågår i kommuner ochlandsting. I uppdraget ingick bl.a. att följa utvecklingen ikommunerna i samband med de omstruktureringar och andraförändringar som sker inom barnomsorgen. bordesärskilt uppmärksamma konsekvenserna av personalminskningar ochökade gruppstorlekar för barn med behov av särskilt stöd ellerpå annat sätt utsatta barn.Socialstyrelsen har redovisat uppdraget i Barnsvillkor i förändringstider slutrapport (1994:4).Av rapporten framgår bl.a. följande (s. 6 f.)Stora förändringarFör närvarande pågår omfattande organisationsförändringar ikommunerna, inte minst i verksamheter som berör barn och unga.Förändringstakten är hög. Nya nämndstrukturer, organisations-och driftsformer införs. Förändringar sker i riktning mot ökadsamordning och integration, decentralisering av beslutsfattande,ökad marknadsanpassning och konkurrens mellan olikadriftsformer. Förhoppningarna är att förändringarna ska ledatill bättre resursutnyttjande och ett mer samlat grepp ikommunen över barn- och ungdomsfrågor. Inte minst samordningenmellan skola och skolbarnsomsorg har skett i en sådan anda.Erfarenheterna av integration och samordning av olikaverksamheter är goda. har dock omställningsproblemenvarit stora. Många förändringar skapar osäkerhet iorganisationerna och har medfört ett krympandeplaneringsperspektiv. Metoder för långsiktigt planeringsarbeteoch för kontinuerlig uppföljning och utvärdering saknas i storutsträckning.Minskade satsningar på barn och ungaFörändringsarbetet i kommunerna har skett som kravetpå besparingar varit stora. SCB har på uppdrag avSocialstyrelsen genomfört en studie av hur verksamheter för barnoch unga prioriteras när kommunerna sparar.Studien visar att kommunernas besparingar under 1993 och 1994väntas bli något större i verksamheter som riktas till barn ochunga än i den totala kommunala verskamheten (jämförtmed ). Speciellt stora är besparingarna istorstadsregionerna. Där räknar kommunerna medkostnadsminskningar inom barn- och ungdomsverksamheter på igenomsnitt 9 procent.De största besparingarna görs inom barnomsorgen. Storstädernaväntas minska sina kostnader inom barnomsorgen med 15 procentunder de två åren, jämfört i den totalaverksamheten.-- -- --Det vanligaste sättet att spara är att minska antaletanställda. av kommunerna har använt sig avpersonalminskningar för att minska kostnaderna inom barn- ochungdomsverksamheter. Att göra barngrupper större och/eller höjataxor är också vanliga besparingsåtgärder.Barnomsorg för förskolebarnHösten 1993 hade ungefär hälften av alla förskolebarnbarnomsorgsplats -- 320 000 i daghem och 92 000 i familjedaghem.Barnomsorgen är en av de större kommunala verksamheterna ochockså en av dem som berörts mest av kommunernas besparingar.Socialstyrelsens bedömning är att den generella kvaliteteninom barnomsorgen för förskolebarn är god på de flesta håll ilandet. I de kommuner där besparingar och förändringar varitgenomtänkta och förberedda har verksamheten kunnat anpassas tillförändrade ramar utan allvarliga kvalitetsförsämringar.Det finns dock ett växande antal kommuner med brister i fleraviktiga kvalitetskriterier. Speciellt i delar av storstäder ochförortskommuner har besparingar och förändringar varit såomfattande och snabba att det inte gått att upprätthålla enverksamhet som överensstämmer med de mål som finns förbarnomsorgen.Sedan 1991 har gruppstorlekarna i barnomsorgen höjts i helalandet. Det gäller både daghem, familjedaghem ochdeltidsförskolor. hade t.ex. var tredjedaghemsavdelning 18 eller fler barn. gick det ungefär fyrabarn på varje heltidsanställd vid daghemmen. Mellan åren 1991och 1993 steg antalet till fem. Det är dock stora skillnadermellan -- och även inom -- kommunerna. Förändringarna har varitstörst i förortskommunerna.Vissa barn är mer beroende än andra av en hög generellkvalitet i barnomsorgen. Det gäller t ex barn med behov avsärskilt stöd, invandrar- och flyktingbarn och de yngsta barnen.För dessa grupper har situationen generellt försämrats inombarnomsorgen.I flera studier anges att barn med behov av särskilt stöd ökaroch att allt fler inte får det stöd de behöver. Hemspråksstödettill invandrar- och flyktingbarn har minskat stadigt sedan 1991.Hösten 1993 fick av barnen hemspråksstöd,jämfört med . Antalet små barn i storagrupper ökar. av antalet barn under tre årfanns i grupper med fler än 15 barn, en ökning tidigare.Socialstyrelsens studier visar att frågor som rör hälsa ochsäkerhet blivit aktuella inom barnomsorgen. Personalminskningarhar medfört att ensamarbetet har ökat vid barnstugorna och påmånga håll införs förenklade måltider.SkolbarnsomsorgIntegrationen och samordningen av skola och skolbarnsomsorghar ökat och i merparten av kommunerna finns nämnder ochförvaltningar med ett samlat ansvar för skola och fritidshem. ISocialstyrelsens uppföljningar är verksamhetsledning, personaloch föräldrar i allmänhet positiva till den ökande samordningensom man menar gynnat barnen.För en positiv samverkan krävs dock att det finns tid förförberedelser och att de olika personalgruppernas kompetens tastill vara. Negativa konsekvenser rapporteras i de fall samverkanhar uppfattats som påtvingad och styrd. Problem rapporteras ävenfrån kommuner där barngrupperna är stora, lokalerna inteanpassade till verksamheten och/eller då personalen splittratspå allför många verksamheter.De yngsta barnen blir fler inom skolbarnsomsorgen medanantalet 10--12-åringar minskar. fanns drygt hälftenav alla 7--9-åringar inskrivna i fritidshem och familjedaghem,bland 10--12-åringarna var andelen . Även den öppnaverksamheten för mellanstadiebarnen minskar i omfattning.Grupperna blir större även i skolbarnsomsorgen. Mellan åren1992 och ökade gruppstorleken från i genomsnitt 21 barntill 23 barn. ökade antalet barn per årsarbetare från9 till 10. De lokala variationerna är stora. Störst grupperfinns i förortskommunerna.Socialstyrelsens studier visar att mål och styrdokument förskolbarnsomsorgen i stor utsträckning saknas. Lokalastyrdokument, som främst gäller de yngre skolbarnen, finns i entredjedel av kommunerna.Tidigare riksdagsbehandlingI proposition 1991/92:65 Valfrihet i barnomsorgen, förslogregeringen att skulle godkänna de riktlinjer somangivits för statsbidrag till barnomsorg i form av daghem ochfritidshem som drivs av annan än en kommun. Som skäl förförslaget anförs det i propositionen att en fri etableringsrättinom barnomsorgen är angelägen för att ge en ökad valfrihet försmåbarnsfamiljerna. Den ger föräldrarna ökade möjligheter attvälja mellan olika barnomsorgsformer, och den ökar ocksåpersonalens frihet att välja under vilka former de vill arbeta.En fri etableringsrätt kan enligt propositionen också förväntasbidra positivt till utvecklingen av såväl kvalitet somkostnadseffektivitet inom all barnomsorg. En fri etableringsrättblir därför en viktig del i en strategi för att klara fullbehovstäckning inom barnomsorgen, anförs det i propositionen.Utskottet gjorde följande bedömning i betänkandet1991/92:SoU12 (s. 11).I propositionen föreslås att villkoren för statsbidrag ändrasså att verksamhet i form av daghem och fritidshem som drivs avannan än en kommun underlättas genom att bl.a. tidigarerestriktioner beträffande organisationsformer, intagningsregleroch föräldraavgifter tas bort. Utskottet delar regeringensuppfattning att det är angeläget att införa en frietableringsrätt med statsbidrag inom barnomsorgen så attbarnfamiljernas och även personalens valfrihet ökar ochförutsättningarna förbättras för att nå fullbehovstäckning. Propositionens förslag beträffande statsbidragtill daghem och fritidshem är en första etapp i utvecklingen motökad valfrihet inom barnomsorgen.Utskottet tillstyrkte propositionens förslag. följdeutskottet (rskr. 1991/92:85).I proposition 1993/94:11 utvidgad lagreglering påbarnomsorgsområdet, m.m. redovisas regeringens familjepolitikför valfrihet och jämställdhet. Förnyelsen av familjepolitikensyftar enligt propositionen till att ge barnfamiljerna ökademöjligheter att lösa barnomsorgen på det sätt de själva önskar,genom god barnomsorg utanför hemmet och genom bättre ekonomiskamöjligheter för dem som önskar stanna hemma när barnen är små. Ipropositionen föreslås att bestämmelser införs isocialtjänstlagen (SoL) som preciserar barnomsorgens uppgiftsamt de kvalitetskrav som bör gälla för verksamheten.Kvalitetskraven som anges innebär dock inte detaljreglering avverksamheten.Det är enligt regeringen en strävan att genom bl.a.vidareutbildning successivt öka andelen högskoleutbildadpersonal och att få en mer enhetlig personalstyrka inombarnomsorgen. Vidare framhålls det att samarbetet mellanföräldrarna och barnomsorgspersonalen är en självklar del avverksamheten. Initiativet för att upprätthålla en aktiv dialogmed varje förälder bör vara förskolans, fritidshemmets ochskolans ansvar, så att föräldrarna blir delaktiga och fårmedinflytande i verksamheten.För att barnomsorgen skall präglas av valfrihet och mångfaldskall, enligt propositionen, kommunen tilldela enskildaförskolor och fritidshem och enskild integrerad skolbarnsomsorgmedel för verksamheten.I betänkandet 1993/94:SoU11 behandlade utskottetpropositionen samt motioner som väckts bl.a. med anledning avpropositionen. En motion med yrkanden om personalinflytande,brukardemokrati, barngruppernas storlek och segregation ansågutskottet åtminstone delvis tillgodosedd genom regeringensförslag till ändringar i SoL och avstyrkte motionen. Riksdagenföljde utskottet.Enligt ändringarna kommer följande att gälla fr.o.m. den 1januari 1995.För barn som är bosatta i och som stadigvarande vistasi kommunen skall, enligt 13 § (SoL), bedrivas förskoleverksamhetoch skolbarnsomsorg.Förskoleverksamhetens uppgift enligt 13 b § SoL är att genompedagogisk verksamhet erbjuda barn fostran och omvårdnad.Skolbarnsomsorgens uppgift är att komplettera skolan samterbjuda barn en meningsfull fritid och stöd i utvecklingen. Förbedrivande av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall detfinnas personal med sådan utbildning eller erfarenhet attbarnens behov av omsorg och en god pedagogisk verksamhet kantillgodoses. Barngrupperna skall ha en lämplig sammansättningoch storlek. Lokalerna skall vara ändamålsenliga. Verksamhetenskall utgå från varje barns behov. Barn som av fysiska, psykiskaeller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skallges den omsorg som deras speciella behov kräver.Enligt 35 § SoL får kommunen ta ut skäliga avgifter, enligtgrunder som kommunen bestämmer bl.a. för plats i av kommunenanordnad förskola eller fritidshem. Avgifterna får dock inteöverstiga kommunens självkostnader.Enligt 18 § SoL skall enskilda förskolor, enskilda fritidshemoch enskild integrerad skolbarnsomsorg tilldelas medel förverksamheten av den kommun där verksamheten bedrivs. För varjebarn skall kommunen lämna ett belopp som inte oskäligt avvikerfrån kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet.Kommunen får ställa som villkor för bidraget bl.a. attavgifterna för den enskilda verksamheten inte oskäligtöverstiger den avgift som kommunen tar ut för motsvarandeverksamhet och att den som driver verksamheten i mån av platstar emot barn som hänvisas av kommunen.Utskottets bedömningRiksdagen har efter förslag från regeringen i proposition1993/94:11 beslutat om övergripande mål för barnomsorgen och omskyldighet för kommunerna att tillhandahålla barnomsorg för barni åldrarna med . Barnomsorgens uppgift ochkvalitetskrav har också preciserats. Motionerna So605 yrkandena3, 7 och 9 samt So607 yrkandena 2--4 avstyrks därmed.BarnomsorgsplanerMotionenI motion So605 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande till regeringen om bibehållandet av 17 §socialtjänstlagen med krav på kommunerna att upprättabarnomsorgsplaner (yrkande 2). Motionärerna anför bl.a. attriksdagen har tagit bort reglerna i 17 § andra stycketsocialtjänstlagen där kommunerna ålades att upprätta enbarnomsorgsplan. Barnomsorgsplanen skall vara det instrument somkommunerna skall använda för att styra utvecklingen avbarnomsorgen inom kommunen. Barnomsorgsplaner finns i allakommuner. Där är inriktningen av kommunens förskoleverksamhetinskriven. Där finns de övergripande målen, reglerna omturordning, bestämmelser för barn som behöver särskilt stöd etc.BakgrundEnligt 17 § socialtjänstlagen (1980:620), i dess lydelsefram till , skall kommunen genom en planmässigutbyggnad av förskole- och fritidsverksamheten sörja för att debarn som på grund av föräldrarnas förvärvsarbete eller studiereller av andra skäl behöver omvårdnad får sådan omvårdnad, närinte behovet tillgodoses på annat sätt. Enligt paragrafens andrastycke skall i kommunen finnas en av kommunfullmäktige antagenplan för förskole- och fritidsverksamheten. Planen skall avse entid av minst fem år.Regeringen föreslog i proposition 1993/94:11 att kravet påen av kommunfullmäktige antagen plan för förskole- ochfritidshemsverksamheten skulle slopas. Regeringen anförde attkravet på en plan för förskole- och fritidshemsverksamhetenförlorat sin betydelse i takt med utbyggnaden av barnomsorgen.Regeringen föreslog att kommunens ansvar för atttillhandahålla barnomsorg skulle skärpas genom ändringar isocialtjänstlagen. Enligt regeringen var det därför intenödvändigt att i detalj reglera kommunens planeringsverksamhet.Samtidigt med propositionen behandlade utskottet även motionermed kritik mot förslaget att ta bort kommunens skyldighet attupprätta en barnomsorgsplan (bet. 1993/94:SoU11). Utskottetdelade regeringens bedömning att kommunerna genom de ipropositionen föreslagna ändringarna i socialtjänstlagen blirskyldiga att erbjuda barnomsorg i den omfattning det behövs ochatt det därmed inte blir nödvändigt att i lag reglerakommunernas planeringsverksamhet. Utskottet tillstyrkte att 17 §SoL upphävdes och avstyrkte de aktuella motionerna. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1993/94:117).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkermotion So605 (v) yrkande 2.Utbildning av personalMotionernaI två motioner tas frågor om personalutbildning upp.I motion So605 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande till regeringen om kravet på utbildning avpersonalen vid landets daghem (yrkande 10). Enligtmotionärerna är arbetet i förskolan ett lagarbete där varjesituation i vardagen är ett tillfälle för barnen till utvecklingoch inlärning. Därför är det viktigt att all personal harpedagogisk kompetens och goda kunskaper om barns utveckling. Desom arbetar inom barnomsorgen skall ha en adekvat pedagogiskutbildning för verksamheten.I motion Sf622 av m.fl. (v) hemställs omett tillkännagivande till regeringen om vikten av kunskaper ochutbildning hos personalen inom barnomsorgen för att mötaasylsökande barns behov (yrkande 41). Enligt motionärernaskall omsorgen om barnen vara det centrala iflyktingmottagningen. Det är av största vikt att personalen somarbetar med barnen har kunskaper och utbildning för att mötaflyktingbarnens speciella behov. bör storaresurser satsas för att hjälpa barn och föräldrar att delsbearbeta sina tidigare upplevelser, dels förbereda sig förframtiden. Ett bra samarbete mellan personal och föräldrar ochmellan barnomsorgen och övrig personal inom flyktingmottagningenkan även innebära att många av dagens problem i mötet med detsvenska samhället kan elimineras.BakgrundEnligt 13 b § andra stycket socialtjänstlagen, i desslydelse fr.o.m. , skall det, för bedrivande avförskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, finnas personal medsådan utbildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorgoch god pedagogisk verksamhet kan tillgodoses. Enligt tredjestycket i paragrafen skall verksamheten utgå från varje barnsbehov. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöversärskilt stöd i sin utveckling skall ges den omsorg som derasspeciella behov kräver.I proposition 1993/94:11 som föregick 13 b § SoLframfördes bl.a. följande. Den svenska barnomsorgspersonalen ärav tradition välutbildad. Rekommendationen att hälften av deanställda bör vara förskolelärare och hälften barnskötare iförskolan oavsett barnens ålder har följts i de flesta kommunerunder hela utbyggnadsperioden.