bet · GH01JoU14 · 1994-02-24 00:00:00 — Alternativ till burhållning av värphöns I detta betänkande behandlas skrivelse 1993/94:106 därregeringen lämnar en redogörelse för utvecklandet av nya systemför hållande av värphöns. Utskottet anordnade enoffentlig utfrågning i ämnet. Efter ingående övervägandenansluter sig utskottet till regeringens bedömning att förbudetatt hålla värphöns i bur skall träda i kraft den 1 januari 1999i enlighet med ursprungliga beslut omomställning av det nuvarande burhönssystemet (1987/88:JoU22).Med instämmande i två motioner (s, fp) föreslår utskottet etttillkännagivande av innebörd att regeringen bör redovisautvecklingen av omställningsarbetet för , med börjanhösten 1994. I övrigt avstyrker utskottet motionerna, dock medvissa uttalanden om fortsatt inhemsk äggproduktion och ominriktningen på den fortsatta forsknings- ochutvecklingsverksamheten m.m.Till betänkandet har fogats två särskilda yttranden (s ochnyd).SkrivelsenI skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för utvecklandetav nya system för hållande av värphöns och för regeringensbedömning och ställningstaganden i fråga om förbudet att hållavärphöns i bur . Regeringens ställningstagandeinnebär att ikraftträdandet av förbudet ligger fast.Regeringen anser vidare att ett system liknande EG:s förfrivillig märkning av ägg efter produktionssätt bör införas. Motioner väckta med anledning av skrivelsen1993/94:Jo13 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att beslutar att avvecklingen av nuvarandebursystem skall ske på ett sätt som innebär att behållersin självförsörjning av ägg,2. att hos regeringen begär att fåri uppdrag att kontinuerligt följa utvecklingen av alternativaproduktionssystem och att regeringen varje höst under 1990-taletmed början 1994 lämnar en rapport om läget.1993/94:Jo14 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om framtida svensk äggproduktion,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om forskning och utveckling av olikaalternativ till konventionella bursystem.1993/94:Jo15 av och (nyd) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om omprövning av frågan om inhysning avvärphöns i bur,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en ordentlig avstämning 1997,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behov av en definition av bur.Motioner väckta under allmänna motionstiden 19941993/94:Jo219 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om burhöns.1993/94:Jo510 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om årliga redogörelser till ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om arbetsmiljön,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om läkemedelsindustrins behov av ägg.1993/94:Jo516 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om svensk burhållning av värphöns,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om möjligheter att fram till år 2004genomföra en omställning som medför att äggproduktionen stannari landet.Offentlig utfrågning m.m.Utskottet har hållit en offentligutfrågning med representanter för , , , Statensveterinärmedicinska anstalt, , , ,Konsumentberedningen, konsumentråd, , motPlågsamma Djurförsök, Föreningen , , Kronägg ek. En utskriftav utfrågningen bifogas.Utskottets presidium har företagit enstudieresa till för att inhämta information omalternativa inhysningssystem i äggproduktionen.Ett flertal skrivelser har inkommit från allmänheten ochintresseorganisationer m.fl. InledningDjurskyddslagen (1988:534), som trädde i kraft den 1 juli1988, föreskriver bl.a. att djur skall hållas och skötas i engod djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsaoch ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Enligtdjurskyddsförordningen (1988:539) får höns för äggproduktioninte inhysas i burar. Enligt en övergångsbestämmelse tillförordningen får vid ikraftträdandet befintliga anläggningar förburhöns användas intill utgången av år 1998.I samband med beslut om den nya djurskyddslagen(prop. 1987/88:93, bet. 1987/88:JoU22, rskr. 1987/88:327)beslutade att en utvärdering av arbetet med forskningoch försök beträffande olika system för hållande av värphönsskulle göras i form av en s.k. kontrollstation efter enfemårsperiod, dvs. I samband därmed skulle regeringen ilämpligt sammanhang för redovisa resultatet av dettaarbete.I övrigt anförde utskottet bl.a. följande.Vissa undersökningar har emellertid också genomförts i frågaom stallar för golvhöns. Utskottet anser det angeläget attutvecklingsarbetet i första hand inriktas på andrainhysningssystem än burhållningssystemet. Oberoende av vilkeninnebörd som kan läggas i begreppet burhållning bör detunderstrykas att sådana alternativa system som avses inte fårleda till försämringar från djurhälso- ellerarbetsmiljösynpunkt. Det bör t.ex. inte accepteras attmedicineringen ökar eller s.k. näbbtrimning kommer tillanvändning. De upplysningar som varit tillgängliga för utskottetom hittillsvarande erfarenheter inom forskningen m.m. ger intenågot entydigt belägg för att t.ex. nuvarandegolvuppfödningssystem i alla avseenden skulle vara överlägsnaandra alternativ. Tills vidare bör således forskning och försökbeträffande olika system bedrivas parallellt.Utöver den tidigare beslutade kontrollstationen beslötriksdagen om en lägesavstämning förpågående försök med alternativa produktionsmetoder (bet.1990/91:JoU18, rskr. 1990/91:137). I regeringens skrivelse den31 beredde regeringen tillfälleatt ta del av en redogörelse för pågående försök rörandealternativ till burhållning av värphöns (skr. 1991/92:68, bet.1991/92:JoU11, rskr. 1991/92:113).Statens jordbruksverk har på uppdrag avregeringen bl.a. presenterat en utvärdering av den forskning ochde försök kring alternativ till burhållning av värphöns sombedrivits och en redovisning av utvecklingen inomäggproduktionen (1993:14 Alternativainhysningssystem för värphöns). Rapporten har remissbehandlats.Remissyttrandena finns tillgängliga i ,dnr 1413/93.Jordbruksverket har på regeringensuppdrag redovisat hur de medel som anvisats under niondehuvudtitelns anslag Djurhälsovård och djurskyddsfrämjandeåtgärder använts och bedömt vilka resultat som de gjordainsatserna har gett. har redovisat uppdraget irapporten (1993:15) Djurskyddsfrämjande åtgärder: Forsknings-,försöks- och utvecklingsprojekt /91--1993/94.Jordbruksverkets rapport om alternativa inhysningssystem förvärphöns har varit föremål för endiskussion med företrädare för bl.a. berörda myndigheter, föräggproducenter samt djurskydds-, konsument- ocharbetstagarorganisationer.PropositionenAllmänna utgångspunkterÅr 1992 var antalet värphöns i drygt 6 miljoner ochden genomsnittliga besättningsstorleken 528 höns per besättning.Majoriteten av antalet besättningar, drygt 10 500, hade färreän 200 höns. Flertalet höns, , fanns dock i besättningar medfler än 200 höns och av värphönsen fanns i besättningar medfler än 5 000 höns. av värphönsen hålls i bur.År 1992 var den totala produktionen ägg. Ca2/3 av äggproduktionen levereras till partihandeln.Gällande bestämmelserBestämmelser om hållande av höns finns i djurskyddslagen(1988:534), djurskyddsförordningen (1988:539) och i föreskriftermeddelade av Jordbruksverket.I 4 § djurskyddslagen anges bl.a. att djur som föds upp ellerhålls för produktion av bl.a. livsmedel skall hållas och skötasi en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar derashälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt.Enligt 9 § djurskyddsförordningen får höns för äggproduktioninte inhysas i burar. Enligt en övergångsbestämmelse tillförordningen får vid ikraftträdandet befintliga anläggningar förburhöns användas intill utgången av år 1998.I föreskrifter (SJVFS 1993:129) omdjurhållning inom lantbruket m.m. finns bestämmelser om utrymme,inredning, stallklimat, fönster och belysning, buller,utfodring, vattning och renhållning av stallar, m.m.Endast hönsraser som har en medelvikt under fårhållas i burar, och hönsen får hållas i burar i högst . Vidburhållning av höns skall varje höna ha minst 600 cm2utrymme om det i buren hålls 3 eller flera höns. Antaletburvåningar får vara högst tre. Inredningar i hönsstallar skallvara utformade så att djuren inte utsätts för foder-, vatten-och gödselspill. Fr.o.m. skall hönsburar varaförsedda med täta sidoväggar och klonötare. I stallar somförprövas enligt bestämmelserna i 7 § djurskyddsförordningenskall burarna dessutom vara försedda med sittpinnar.När höns hålls på nätgolv eller annat dränerande golv, skallminst en tredjedel av stallgolvet vara försett med ströbädd. Denhögsta tillåtna beläggningsgraden är exempelvis 6 höns/m2 omstallet inte har gödselbinge. Om en gödselbinge upptar 2/3 avgolvarean och hönsrasens medelvikt understiger fårbeläggningsgraden vara 9 höns/m2. Det skall finnas minst165 mm sittstång för varje höna. Vidare finns det bl.a.bestämmelser om utrymme vid foder- och vattentråg och om etthögsta antal höns per värprede.EG/EUInom EG finns minimibestämmelser i direktiv /166/EEG om hurhöns får hållas i bur. Direktivet trädde i kraft den 1 januari1988 för nyproduktion. För buranläggningar som var i bruk viddenna tidpunkt träder bestämmelserna i kraft den 1 januari 1995.Enligt direktivet skall burarna vara konstruerade så att varjehöna har fri horisontell rörelseyta. Vidarefinns bestämmelser om lägsta burhöjd, maximal golvlutning,utrymme vid fodertråg och vattentillförsel. Burar får endastplaceras i fler än tre våningar om det är möjligt att inspekteravarje våning utan svårighet.Enligt direktivet får medlemsländerna ha strängare nationellabestämmelser än de som anges i direktivet. Det är för närvarandeendast två länder inom EG som har strängare utrymmeskrav. IDanmark gäller att varje höna skall ha minst 600 cm2utrymme. I är motsvarande krav . I övrigaEG-länder gäller således direktivets minimikrav om 450cm2/höna.I EG:s förordning (1274/91/EEG) om vissa handelsnormer för äggfinns bl.a. bestämmelser om frivillig märkning av ägg medavseende på produktionssystem. Reglerna innebär att märkning avägg efter produktionssystem är frivillig men om sådan märkninggörs får endast vissa i förordningen definierade märkningstermeranvändas. Bestämmelserna gäller inte för ekologiskt ellerbiologiskt producerade ägg. I förordningen är följandemärkningstermer och produktionssystem definierade. "Ägg från utehöns" (free range eggs) skall produceras av hönssom bl.a. har möjlighet till utevistelse . Marken måstetill största delen vara täckt med vegetation, och beläggningenfår inte vara högre än 1 000 höns per hektar eller en höna per10 m2. "Ägg från utehöns med begränsad areal" (semi-intensive eggs)skall produceras av höns som har möjlighet till utevistelsedagtid. Marken måste till största delen vara täckt medvegetation, och beläggningen får inte vara högre än 4 000 hönsper hektar eller en höna per . "Ägg från höns på ströbädd" (deep eggs) skallproduceras av höns i anläggningar där beläggningen inte får varahögre än 7 höns per m2 tillgänglig golvyta. Minst entredjedel av golvytan skall vara täckt med strömaterial såsomhalm, träspån, sand eller torv. En tillräckligt stor del av dentillgängliga golvytan skall användas för uppsamling av hönsensspillning. "Ägg från höns i voljärer" (perchery eggs) skall produceras avhöns i anläggningar där beläggningen inte får vara högre än 25höns per m2 tillgänglig golvyta. I anläggningen skall finnassittpinnar med en längd motsvarande per höna.Andra länderEfter en folkomröstning beslöt att införaförbud mot konventionell burhönshållning . I denschweiziska djurskyddslagen anges bl.a. att värphöns skall hatillgång till sittpinnar och reden för äggläggning. I stallarmed gödselbinge och ströbädd får hållas högst 7 höns/m2 omhönsens vikt inte överstiger . Om hönsens vikt överstiger2 kilo får beläggningen vara högst 6 höns/m2. I anläggningardär hönsen hålls på nätgolv eller i bursystem gäller följandeutrymmeskrav. För höns som hålls i grupper om upp till 10 djurskall vara höna ha . I gruppstorlekar om 11--20höns skall varje höna ha . I grupper om 21--40höns skall varje höna ha och om hönsen hålls igrupper om fler än 40 höns skall varje höna ha minst 800cm2. Om värpreden eller andra inredningar som ökar dentillgängliga ytan är arrangerade vertikalt i flera våningsplanfår en proportionell reducering av beläggningen perkvadratmeter golvyta göras.Enligt den norska djurskyddslagen skall värphöns i bur haminst och högst 3 hönor får hållas per bur. IFinland gäller att varje höna skall ha och högst 4hönor får hållas per bur.Forskning och utvecklingsarbeteDe nya system för hållande av värphöns som utvecklas är iprincip en vidareutveckling av de traditionella golvsystemen.Genom att fler våningsplan införs i systemen, t.ex. i form avnäthyllor, ökar den totala tillgängliga ytan i anläggningen ochbeläggningen per kvadratmeter byggnadsyta kan ökas. Somredovisats ovan är den högsta tillåtna beläggningsgraden enligtnu gällande föreskrifter under vissa förutsättningar 9 höns/m2vid golvhållning av höns. I de nya systemen har deförsöksmässiga beläggningsgraderna vanligtvis varit mellan 15och 20 höns/m2 byggnadsyta.I regeringens inledningsvis nämnda skrivelse till ioktober 1991 om forskning och försök rörande alternativ tillburhållning av värphöns redogjordes bl.a. för de resultat somforskningen redovisat och de problem som uppgavs förekomma i denya systemen. och vårdvid uppgav i sin summering av dåframkomna resultat att det varit möjligt att förbättra systemeni flera avseenden. Det gällde t.ex. utformningen av reden ochsittpinnar, sänkning av frekvensen golvägg och förbättring aväggkvaliteten. Förutom att alternativen till burhållningen gerhönsen ett kraftigt utökat beteendemönster visade försöken attskelettstyrkan påverkas positivt. De problem som hade förekommitgällde bl.a. förekomst och behandling av endo- ochektoparasiter, risk för att medicinering ger restsubstanser iäggen och därmed förlorad produktion samt uppkomst av fotbölderoch bröstbensdeformationer. Höga dödlighetstal på grund avfjäderplockning/hackning/kannibalism hade förekommit i vissafall. Arbetsmiljön var ett problem både i fråga om luftkvalitetoch ergonomi.Hösten 1991 beslutade och Skogs- ochjordbrukets forskningsråd om ett samlat program för forskning,utveckling och försök inom området alternativ till burhållningav värphöns. I programmet delades problemställningarna in i trehuvudområden, nämligen biologi, ekonomi och teknik inkl.arbetsmiljö. Programmet löper --1994.Jordbruksverket beräknar den totala kostnaden för programmettill ca . De biologiska frågeställningar somstuderas i programmet är bl.a. fjäderhackning och kannibalism,koccidios och djurmaterial. Inom området teknik och arbetsmiljöstuderas bl.a. hur utformningen av olika inredningsdetaljer,t.ex. sittpinnar, inverkar på hygien samt på fot- ochbröstbenshälsa. Vidare har medel anslagits till utveckling avventilationssystem för utsugning av gödselgaser och till enlitteraturstudie om ljus i värphönsstallar. Medel har ocksåavsatts för uppföljning av nya system i praktisk drift. I ettsärskilt projekt studeras djurhälsan och djurmiljön i etttraditionellt golvsystem med totalt 40 000 höns.Jordbruksverket och Stiftelsen lantbruksforskning beslutade iseptember 1993 om ett samordnat forskningsprogram föralternativa inhysningssystem för värphöns. Programmet skall löpaunder perioden --1996. Forskningsprogrammet har som mål attutveckla inhysningssystem för värphöns som uppfyllerdjurskyddslagens krav och uttalande att alternativasystem inte får leda till försämringar från djurhälso- ellerarbetsmiljösynpunkt. skall systemen ge producenternaen lönsam produktion som klarar en internationell konkurrens.Den huvudsakliga forskningen om alternativ till burhållning avvärphöns bedrivs vid . och vård fokuserasforskningen på djurhälsa, beteende, produktion och äggkvalitet.Vid institutionen för husdjurshygien bedrivs forskning med måletatt skapa grundläggande kunskaper om hönans biologi samtkunskaper om samspelet mellan miljö och värphönans hälsa ochbeteende för att göra det möjligt att skapa inhysningsformer sommedger ett gott hälsotillstånd under rationellaproduktionsformer. Vid institutionen för lantbruketsbyggnadsteknik bedrivs forskning som främst rör olikamiljöfaktorer i inhysningssystemen såsom luftföroreningar,ergonomi och olycksfallsrisker samt betydelsen av naturligtljus. Vid institutionen för husdjursförädling ochsjukdomsgenetik startades ett projekt med målet attutvärdera de i landet tillgängliga värphönshybridernasproduktionskapacitet på golv. bedriverockså i samarbete med försök kring rationellhönshållning inom ekologiskt lantbruk.Vid pågår ett projekt somsyftar till att erhålla kunskap om de parasiter som orsakarsjukdomen koccidios hos värphöns. Målet är att kunna anvisaförebyggande hygieniska åtgärder mot sjukdomen och att utvärderaeffekterna av tillgängliga vacciner. På ärmålet att producera och studera experimentella vacciner baseradepå definierade antigener från i isolerade arter ochstammar av en parasit som orsakar sjukdomen. Vid anstalten pågårvidare kontinuerlig hälsoövervakning och registrering avförsöken med alternativa inhysningssystem vidLantbruksuniversitetets Lövstaanläggning.Svenska lantmännens riksförbund bedriver på sin försöksgårdSmedsmora försök med ett nytt uppfödningssystem för unghöns.Systemet är anpassat till de nya alternativa systemen föräggproduktion med frigående höns. Principen är att hönsen skallvara vana vid olika våningsplan vid insättningen i den slutligaproduktionsanläggningen.FinansieringSärskilda medel för djurskyddsfrämjande åtgärder har avsattsunder nionde huvudtitelns anslag Djurhälsovård ochdjurskyddsfrämjande åtgärder. Under /94 fårJordbruksverket disponera för prövning fråndjurskyddssynpunkt av nya djurhållningsmetoder, inredning m.m. istallar och för andra djurskyddsfrämjande åtgärder.Totalt har /91--1993/94beviljat till olika forskningsprojekt omalternativa system för hållande av värphöns. Här ingår 500 000kr för den provning av nya system som beskrivs iavsnittet Program för provning av teknik. StiftelsenLantbruksforskning har beviljat bidrag med totalt ca3,till sju forskningsprojekt. Till det avJordbruksverket och Stiftelsen beslutadeforskningsprogrammet --1996 planerarverket och stiftelsen att anslå totalt , varav7 anslås av och 6 miljonerkronor av stiftelsen.Den huvudsakliga forskningen på området bedrivs som nämnts vidSveriges . uppskattar attuniversitetet har avsatt 3--i form av löner,hyra av försöksanstalt, m.m. /89--1993/94.Flera djurskyddsorganisationer har lämnat stöd tillforskningen om alternativa inhysningssystem för värphöns.Jordbruksverket uppskattar dessa bidrag till 2 092 300 kr.Arbetsmiljöfonden har bidragit med tillforskningen kring arbetsmiljön i alternativa inhysningssystem.Hushållningssällskapet i , Västsvenska lantmän,Svenska lantägg AB, m.fl. har totaltinvesterat i försök som bedrivs vidGötala försöksgård. Stiftelsen fjäderfäforskninganslog --1992 tillLantbruksuniversitetet för forskning om golvhöns. Tillverkare avinredningar har bl.a. svarat för inredningarna vidförsöksanläggningarna Marielund, Lövsta och fjäderfäskötsel, Kronägg ek. och ABVallberga kontrollhönseri har bidragit med medel till enberäknad summa av för studieresor till ek. har anslagit ca underperioden --1992 för praktiska tillämpningar vid forskning omalternativa inhysningsförsök på höns. Fori (Lantmännen) harsubventionerat foder --1992 motsvarande en summaav 75 000 kr.Hittills gjorda forskningsinsatser avseende alternativainhysningssystem för värphöns uppskattas av Jordbruksverkettill sammanlagt ca 17 miljoner kronor.Vissa frågeställningar vid utvecklandet av nyainhysningssystemDe problem som har uppstått i de nya inhysningssystemen ärenligt framför allt fjäderplockning ochhackning, risk för parasitangrepp, dålig arbetsmiljö (damm ochergonomi) samt fotbölder och bröstbensdeformationer hos hönsen.Fjäderplockning och kannibalism. Hackskador ochkannibalism har visat sig vara den vanligaste dödsorsaken isystem med frigående höns. Flockens storlek, unghönsensuppfödningsförhållanden samt fodrets sammansättning och strukturanses ha betydelse i sammanhanget. Försök tyder dock på attrisken för kannibalism varierar betydligt mellan olikadjurmaterial. Orsakerna till fjäderplockning och efterföljandekannibalism är sannolikt många och kan variera från en flocktill en annan.Koccidios. Den kontakt med strö och gödsel som höns har ifrigående system ökar risken för koccidios jämfört med höns somhålls i bursystem. Utbrott av koccidios speciellt i samband medatt hönsen börjar värpa har registrerats i både svenska ochnorska försök. En ökad stresspåverkan pågrund av transport, miljöombyte och hönornas omställning tilläggproduktion kan vara viktiga faktorer i sammanhanget. För attundvika utbrott av koccidios hos höns i golvsystem underproduktionsperioden är det viktigt att det sker en immuniseringunder uppfödningen. Vid Statens veterinärmedicinska anstaltpågår forskning om och utvärdering av vacciner mot koccidios.Kvalster. Problem med hönskvalster har rapporterats bådefrån svenska och utländska försök med frigående höns. Risken föratt få in hönskvalster i anläggningarna är troligen oberoende avinhysningssystem. Erfarenheterna från flera försök tyder dockpå att kvalstren har bättre förutsättningar att föröka sig isystem med frigående höns än i bursystem.Fot- och bröstbensskador. Deformation av bröstbenskammenförekommer ofta hos höns som har tillgång till sittpinnar.Bröstbensskadorna uppträder tillsammans med infekterade såreller bölder i huden över bröstbenskammen. Frekvensen fotbens-och bröstbensskador har kunnat reduceras bl.a. med en förbättradutformning av sittpinnarna. En fotskada som förekommer ikonventionella bursystem men inte i system för frigående höns ärs.k. hyperkeratos i klofalsen. Det har i försök visat sig varastor skillnad mellan olika djurmaterial framför allt i fråga omfrekvensen fotskador.Skelettkvalitet. Benbrott i samband med transporter avvärphöns till slakterier och vid hantering av djuren vidslakteriet är i många länder ett betydande djurskyddsproblem.Registreringar vid slakt och mätningar av skelettets brottstyrkahar visat att höns i frigående system och i burar med sittpinnarhar ett betydligt starkare skelett än höns inhysta ikonventionella burar.Ströbäddens funktion och egenskaper har stor betydelse förluftkvalitet och djurmiljö i fjäderfästallar. Ströbäddenpåverkar bl.a. avgivningen av ammoniak, fukt, koldioxid, damm,djurens hygien och hälsa samt risken för utbredning avkoccidios. Viktiga egenskaper hos ströbädden som påverkar miljönär fukthalt, andelen strömedel, pH-värde, konsistens, volym perenhet och ålder. Det behövs emellertid ytterligare kunskaper omhur ströbäddar skall anläggas och skötas.Gödselhanteringen påverkar både avgivningen av gödselgaseri stallet och fjäderdräktens renhet. För att begränsaförekomsten av gödselgaser bör gödselns uppehållstid i stalletbegränsas. Vilken teknik som används för hanteringen av gödselnpåverkar också möjligheten att med ventilationstekniska metoderbegränsa avgivningen av ammoniak från t.ex. gödselmattor ochgödselbingar. Kunskaperna om hur ströbäddar och gödsellager iform av gödselbingar inne i stallbyggnaden påverkar avgivningenav gödselgaser är ännu ofullständiga.Fellagda ägg. Andelen ägg som inte värps i reden kanminskas om man föder upp unghönsen i ett liknande system som desenare skall producera ägg i. Djuren skall således vara vana vidatt söka sig upp på pinnar och haft tillgång till nätvåningarmed foder och vatten. På mörka ostörda platser är det attraktivtför hönan att placera ägget. Genom att belysa olämpligavärpplatser kan man minska andelen fellagda ägg. Ökad ljusstyrkaökar dock risken för utbrott av kannibalism.Ljus och fönster.