bet · GH01SoU23 · 1994-03-15 00:00:00 — Lag om Allmänna arvsfonden 1993/94SoU23I betänkandet behandlas regeringens proposition 1993/94:124 Nylag om Allmänna arvsfonden. Ingen motion har väckts medanledning av propositionen. Utskottet har inhämtat lagutskottetsyttrande över propositionen.Utskottet tillstyrker propositionen. I proposition 1993/94:124 har regeringen föreslagit riksdagenatt anta förslagen till1. lag om Allmänna arvsfonden,2. lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt,3. lag om ändring i föräldrabalken.Lagförslagen fogas till betänkandet som bilaga 1. BakgrundAllmänna arvsfonden tillkom enligt ett beslut av i samband med att kusiner och avlägsnare släktingaruteslöts från arvsrätt.Vid tillskapandet av Allmänna arvsfonden angavs som fondensändamål att främja vård och fostran av barn och ungdom. Genom enlagändring utvidgades fondens ändamål till att avseockså omsorg om handikappade.Under senare år har frågor om fondens ändamålsbestämmelse vidflera tillfällen varit föremål för riksdagsbehandling. Riksdagenhar bl.a. avslagit motionsyrkanden om att utvidga fondensändamål till att omfatta också äldre personer samt yrkanden omatt fondmedel borde återföras till arvlåtarens kommun.Med hänvisning till bestämmelsen i lagen, att medel ur fondeninte får lämnas för åtgärder som det åligger stat eller kommunatt bekosta, uttalade socialutskottet (bet. 1989/90:SoU29)att det av regeringens redovisning för utdelning av fondmedelinte gått att helt klarlägga om utdelningen skett iöverensstämmelse med ändamålsbestämmelsen. Utskottet hemställdeatt skulle ge regeringen till känna att en översynborde göras av arvsfondens ändamålsbestämmelse. biföllutskottets hemställan (rskr. 1989/90:318).I januari 1991 tillkallades en särskild utredare för att göraen översyn av Allmänna arvsfondens ändamålsbestämmelse m.m.Utredaren som antog namnet arvsfondsutredning,lämnade betänkandet Allmänna arvsfonden (SOU1992:120).Betänkandet har remissbehandlats.PropositionenI propositionen föreslås att en ny lag om Allmänna arvsfondenersätter den nuvarande lagen . Den nya lageninnehåller, i förhållande till den nuvarande, vissa ändringaroch förtydliganden huvudsakligen i fråga om arvsfondens ändamåloch användningsområde, beslutanderätten, handläggningen avarvsfondsärenden, godmanskap samt avstående från arv.Hittillsvarande praxis beträffande utdelande av stöd ur fondenlagfästs i princip. Stöd skall sålunda kunna ges till verksamhetav ideell karaktär till förmån för barn, ungdomar och personermed funktionshinder. I första hand skall nyskapande ochutvecklande verksamhet stödjas. Sådant stöd får också, om detbedöms som särskilt angeläget lämnas till ideellaorganisationers anläggningar, lokaler och utrustning. Om detfinns särskilda skäl får stöd även lämnas till en offentlighuvudman. Stöd får däremot inte lämnas till enskilda personer.Den övergripande beslutanderätten beträffande stöd ur fondenföreslås ligga kvar hos regeringen, men en ny statlig myndighet,Arvsfondsdelegationen, inrättas. Delegationen, eller i vissafall annan myndighet, skall besluta om stöd ur fonden inom deramar och efter de riktlinjer som regeringen bestämmer.Allmänna arvsfonden skall som förvaltas avKammarkollegiet. Reglerna om kollegiets förvaltning moderniserasoch omarbetas språkligt. Möjligheten att återkräva stöd som intekommit till användning eller som använts för annat ändamål ändet avsedda föreslås bli lagfäst.Arv som utgörs av egendom, vilken är av väsentlig betydelsefrån kulturhistorisk synpunkt eller från natur- ellerkulturvårdssynpunkt får avstås till juridisk person som harsärskilda förutsättningar att ta hand om egendomen. I sambandmed att fonden avstår sådan egendom skall, om det finnssärskilda skäl, även ett penningbelopp av arvet kunna avstås föratt användas för sådana omedelbara åtgärder som är nödvändigaför att bevara egendomen.Regeringen eller Kammarkollegiet skall besluta omarvsavstående. tillstånd krävs inte i något fall.Den nya lagen föranleder ändringar i och lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt.Lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.Lagutskottets yttrandeLagutskottet har inkommit med yttrande till socialutskottetöver propositionens avsnitt som gäller avstående av arv(1993/94:LU3y). Yttrandet fogas till betänkandet som bilaga2.Lagutskottet ser med tillfredsställelse att regeringen ipropositionen inte föreslår någon ändring när det gäller den år1981 på lagutskottets initiativ införda regeln om avstående avarv för kulturhistoriska ändamål m.m. Av vad som redovisas ipropositionen framgår att utskottet hade rätt i sina antagandenom att antalet sådana arvsavståenden skulle bli få. Sedanbestämmelsen infördes har i genomsnitt sju beslut fattats varjeår.Lagförslaget innehåller en särskild bestämmelse (25 § andrastycket) som innebär möjlighet att avstå också kontanta medel isamband med avstående för kulturella eller naturvårdandeändamål. Den föreslagna bestämmelsen innebär att avstående avkontanta medel bara får ske när det är aktuellt med omedelbaraoch nödvändiga åtgärder för egendomens fortsatta bestånd, t.ex.takläggning, flyttning av egendom, konservering ellerrestaurering av egendomen. Däremot bör det inte komma i frågaatt avstå belopp för normalt underhåll eller drift. Kontantamedel bör därför enligt lagförslaget bara få avstås om det finnssärskilda skäl.Med det anförda förordar lagutskottet att propositionen i nubehandlad del tillstyrks.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker propositionen. Utskottet hemställeratt antar de i propositionen framlagda förslagentilla) lag om Allmänna arvsfonden,b) lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt,c) lag om ändring i föräldrabalken.Stockholm den 15 mars 1994På socialutskottets vägnarBo HolmbergI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (),(), (), (nyd),(), (), () ochChatrine ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. yttrande1993/94:LU3yBilaga 2Ny lag om Allmänna arvsfondenTill socialutskottetSocialutskottet har beslutat beredalagutskottet tillfälle att yttra sig över proposition1993/94:124 om ny lag om Allmänna arvsfonden och eventuellamotioner, såvitt berör lagutskottets beredningsområde.I propositionen föreslås en ny lag om Allmänna arvsfonden. Dennya lagen är avsedd att ersätta den nu gällandelagen om allmänna arvsfonden, som är . Förslagettill ny lag innehåller, i förhållande till den nuvarandeordningen, vissa ändringar och förtydliganden huvudsakligen ifråga om Arvsfondens ändamål och användningsområde,beslutanderätten, handläggningen av arvsfondsärenden, godmanskapsamt avstående från arv.Propositionen grundar sig på betänkandet (SOU 1992:120)Allmänna arvsfonden, framlagt av arvsfondsutredning.Utredningen tillsattes med anledning av etttillkännagivande från (1989/90:SoU29, rskr. 318).Utredningens betänkande har remissbehandlats.Några motioner med anledning av propositionen har inte väckts.Lagutskottet, som har beslutat avge yttrande över det avsnittsom gäller avstående av arv (avsnitt 5.8), får anföra följande.Utskottet vill först erinra om att den särskilda möjlighetenatt avstå egendom av intresse från bl.a. kulturhistorisksynpunkt infördes i den nu gällande lagen efter ettinitiativ av lagutskottet (bet. LU 1980/81:11). Ilagstiftningsärendet konstaterade utskottet att de tidigarebestämmelserna om att egendom som tillfallit Arvsfonden skallförsäljas till högsta möjliga pris leder till att kultur- ochnaturvårdande institutioner och organisationer i vissa fall fårsvårt att förvärva egendom, som det är önskvärt att bevara.Utskottet ansåg att det var angeläget att egendom avifrågavarande slag kan övertas av sådana institutioner ochorganisationer som har särskilda förutsättningar att ta hand omegendomen på ett lämpligt sätt. Enligt utskottet torde det kunnabli fråga om arvsavstående för nu aktuella ändamål endast inågot enstaka fall . Ett avstående torde därför,fortsatte utskottet, inte i någon nämnvärd grad påverka fondensunderstödjande verksamhet.Våren 1992 behandlade utskottet en motion som gällde avståendeav arv som tillfallit Allmänna arvsfonden (bet. 1992/93:LU35).Motionen remissbehandlades. Utskottet uttalade därvid som sinuppfattning att det fortfarande bör finnas möjligheter förjuridiska personer som bedöms lämpliga att få överta egendom somtillfallit Allmänna arvsfonden och som är av intresse frånkulturhistorisk eller från kultur- och naturvårdssynpunkt. Avremissyttrandena framgår emellertid, anförde utskottet, att detuppenbarligen i många fall är på det viset att de institutioneroch sammanslutningar som kan komma i fråga -- ofta museer,bibliotek eller hembygdsföreningar -- saknar resurser förfinansiering av nödvändiga upprustningar, t.ex. konservering ochliknande kvalificerade åtgärder, beträffande egendomen ochdärför inte anser sig kunna ta emot egendomen. Som bådemotionärerna och remissinstanserna påpekar, framhöll utskottet,innebär detta att den särskilda möjligheten till arvsavståendesom infördes inte kan utnyttjas i enlighet medintentionerna vid bestämmelsens tillkomst. Detta förhållande ärinte tillfredsställande. Arvsfondslagen bör därför ändras,framhöll utskottet, så att en möjlighet ges till avstående fråninte bara kulturhistoriskt m.m. intressant egendom utan ävenmedel för egendomens upprustande och bevarande. En lagändringmed denna innebörd hade också tillstyrkts eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. Utskottet var emellertid inteberett att ta ställning till frågan om vilka närmareförutsättningar som borde gälla för att Arvsfondens medel skullefå avstås. Det spörsmålet borde enligt utskottet övervägasytterligare. Enligt utskottets mening torde övervägandenalämpligen kunna ske i samband med det utredningsarbete som dåbedrevs av arvsfondsutredning.Vad utskottet sålunda anfört gav regeringen tillkänna.Mot bakgrund av det anförda ser utskottet medtillfredsställelse att regeringen i föreliggande propositioninte föreslår någon ändring när det gäller den pålagutskottets initiativ införda regeln om avstående av arv förkulturhistoriska ändamål m.m. Av vad som redovisas ipropositionen framgår att utskottet hade rätt i sina antagandenom att antalet sådana arvsavståenden skulle bli få. Sedanbestämmelsen infördes har i genomsnitt sju beslut fattats varjeår.När det sedan gäller den fråga som var föremål för etttillkännagivande från konstaterar utskottetatt problemet nu fått ett förslag till lösning. Lagförslagetinnehåller nämligen en särskild bestämmelse (25 § andrastycket) som innebär möjlighet att avstå också kontanta medel isamband med avstående för kulturella eller naturvårdandeändamål. Den föreslagna bestämmelsen innebär att avstående avkontanta medel bara får ske när det är aktuellt med omedelbaraoch nödvändiga åtgärder för egendomens fortsatta bestånd, t.ex.takläggning, flyttning av egendom, konservering ellerrestaurering av egendomen. Däremot bör det inte komma i frågaatt avstå belopp för normalt underhåll eller drift. Kontantamedel bör därför enligt lagförslaget bara få avstås om det finnssärskilda skäl.Även om det sålunda framlagda förslaget innebär att denlagliga möjligheten att kunna avstå kontanta belopp blirbegränsad ligger förslaget helt i linje med vad utskottetuttalade år 1992.Med det anförda förordar utskottet att propositionen i nubehandlad del tillstyrks.Stockholm den 3 mars 1994På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), Per Stenmarck (m), (), BengtHarding (), (), (), BengtKronblad (s), (), (), LarsAndersson (nyd), (), () och CarinLundberg (s).