bet · GI01LU7 · 1994-12-06 00:00:00 — Översyn av varumärkeslagen m.m. I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1994/95:59 Översyn av varumärkeslagen m.m. Madridsystemet. Ipropositionen föreslås att i enlighet med åtagande iEES-avtalet ansluter sig till protokoll tillMadridöverenskommelsen om den internationella registreringen avvarumärken. En anslutning till protokollet kommer att göra detmöjligt för svenska företag att få skydd för sina varumärken iflera olika länder genom ett enda registreringsförfarande hosden internationella byrån vid för denintellektuella äganderätten () i i stället för etterforderligt antal nationella registreringar, vilket krävsenligt nuvarande ordning. Propositionen innehåller förslag tillden lagstiftning som krävs för ett tillträde till protokollet.I propositionen tas även vissa andra frågor upp. Sålundaföreslås bl.a. att möjligheterna att få skydd förvarukännetecken genom inarbetning vidgas samt attinvändningsförfarandet i anslutning till en ansökan omregistrering skall läggas efter registreringen i stället för somnu före.De ändringar som rör tillträdet till Madridprotokolletföreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer och övrigaändringar den 1 januari 1995.Inga motioner har väckts med anledning av propositionen.I en skrivelse har , och närmare utvecklat och preciserat organisationernasgemensamma syn i vissa frågor som tidigare väckts underremissbehandlingen av förslaget. , professor icivilrätt och föreståndare för vidStockholms universitet, har i en egen skrivelse ställt sig bakomde synpunkter som redovisas i nämnda skrivelse. I propositionen föreslår regeringen ()1. att godkänner protokollet tillMadridöverenskommelsen om den internationella registreringen avvarumärken , med förklaringa) att även senare designeringar som grundas på en svensknationell ansökan om registrering eller en svensk nationellregistrering skall inges till ,b) att tidsfristen för att medge verkan av en internationellvarumärkesregistrering i skall vara 18 månader och att,i fall då en vägran att medge verkan grundas på en invändning,sådan underrättelse kan komma att lämnas efter18-månadersfristens utgång,c) att engelska skall användas som arbetsspråk,d) att i fråga om internationellavarumärkesregistreringar som skall gälla här i landet och ifråga om förnyelse av sådana registreringar i stället för enandel av inkomsten från tilläggsavgifter och kompletterandeavgifter önskar erhålla en individuell avgift,2. att antar det i propositionen framlagda förslagettilllag om ändring i varumärkeslagen (1960:644),3. att antar det i propositionen framlagda förslagettilllag om ändring i firmalagen (1974:156).Över lagförslagen har Lagrådets yttrande inhämtats.Lagförslagen har intagits som bilaga till betänkandet. InledningImmaterialrätt är en sammanhållande beteckning för deträttsområde inom civilrätten som behandlar skyddet förintellektuella prestationer och kännetecken. Deimmaterialrättsliga reglerna ställer upp skydd mot kopiering ochefterbildning utan samtycke av rättighetshavaren och mot annatotillbörligt utnyttjande. Immaterialrätten är uppbyggd på fleraolika lagar om ensamrätt till vissa slag av intellektuellaprestationer och till kännetecken. I regel finns en särskildimmaterialrättslig lag om varje typ av rättighet. Detta har sinfrämsta orsak i att de olika rättighetstyperna uppvisar särdragsinsemellan, såväl när det gäller förutsättningarna för skyddsom beträffande skyddets omfattning och varaktighet. På detimmaterialrättsliga området dras en grundläggande skiljelinjemellan upphovsrätt och industriellt rättsskydd.Den egentliga upphovsrätten, rätten till litterära,konstnärliga och musikaliska verk samt rätten till datorprogram,regleras i upphovsrättslagen. är ävenreglerna om rätten till fotografisk bild integrerade iupphovsrättslagen. Det är inte bara rätten för skapandekonstnärer m.fl. som regleras i upphovsrättslagen. Den tar uppäven vissa upphovsrätten närstående rättigheter, såsomrättsskyddet för bl.a. utövande konstnärer.Det industriella rättsskyddet behandlas i flera olika lagar.Patenträtten, dvs. rätten till uppfinningar, regleras ipatentlagen medan rätten till nya växtsorter behandlas iväxtförädlarrättslagen. För mönsterrätten, dvs. rätten till envaras utseende och ornament, finns regler i mönsterskyddslagen.I varumärkeslagen regleras skyddet för varumärken och andravarukännetecken. Bestämmelser om rätten till firma och andranäringskännetecken finns i firmalagen. När det gäller regler omannan känneteckensrätt såsom rätten till egenartade namn ochtitlar på litterära och konstnärliga verk återfinns dessa inamnlagen resp. upphovsrättslagen.Genom lagen om skydd för kretsmönster i halvledarprodukter harskapats en särskild immateriell rätt vid sidan av de nuvarandeindustriella rättigheterna och upphovsrätten.Som en övergripande beteckning för varumärkesrätt, firmarättoch andra typer av rättsskydd för individualiseringsmedelanvänds begreppet känneteckensrätt. Från skilda utgångspunkterkan olika skiljelinjer dras mellan skyddet för intellektuellaprestationer (upphovsrätt, patenträtt, växtförädlarrätt ochmönsterrätt) och skyddet för kännetecken. Skyddet förkretsmönster får i det sammanhanget hänföras till den förrakategorin.Varumärkeslagen trädde i kraft , och den hari sina huvuddrag inte ändrats . Dock har under den tidlagen varit i kraft en betydande utveckling ägt rum.Varumärkenas funktion i det moderna samhället har delvis ändratsjämfört med förhållandena vid lagens tillkomst. Ett varumärkebetraktades tidigare endast som ett tillbehör till en rörelseoch ägnat att särskilja innehavarens varor från andras. Mångavarumärken används emellertid numera inte för att på detta sättutmärka ett kommersiellt ursprung. Ofta anses det likgiltigt vemsom har producerat de varor som försetts med ett visstvarumärke. I stället har många märken erhållit en självständigsymbolisk karaktär och en karaktäristisk profil som är oberoendeav de varor och tjänster för vilka de avses att bli använda.Dessa varumärken har därigenom kommit att representera ettsjälvständigt kommersiellt värde, ofta till följd av betydandeinvesteringar, vilket kan vara skyddsvärt gentemot annansutnyttjande även om detta faller utanför bestämda varu- ellertjänstekategorier.Genom ändringar i varumärkeslagen med anledning av deåtaganden som gjort i avtalet om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (), vilka ändringar trädde i kraftden , utökades möjligheterna att få även grafiskatecken godkända som varumärken samt skärptes användningstvångetför varumärken.EES-avtalet ställer också krav på att senast den 1januari 1995 ansluter sig till det s.k. Madridprotokollet ominternationell registrering av varumärken. Ett sådant tillträdekräver ändringar i varumärkeslagen.Utskottet kommer nedan -- efter en redovisning avpropositionens huvudsakliga innehåll -- att behandlaMadridsystemet, dvs. Madridöverenskommelsen om deninternationella registreringen av varumärken(Madridöverenskommelsen) och protokollet tillMadridöverenskommelsen (Madridprotokollet) jämte vissa övrigafrågor som särskilt tilldragit sig utskottets intresse.Propositionens huvudsakliga innehållFörslag läggs fram om anslutning tillMadridprotokollet och den lagstiftning som behövs för etttillträde till protokollet. Vidare föreslås attregistreringsförfarandet ändras så att registrering sker innaninvändningsförfarandet inleds och efter det attofficialgranskningen avseende såväl absoluta som relativaregistreringshinder har skett. När det gäller skydd förvarukännetecken utan registrering skall det enligt förslagetinte längre fordras att kännetecknet är allmänt känt sombeteckning för innehavarens varor. Ett kännetecken skall ansesinarbetat när det är känt som ett varumärke för de varor detavser inom en betydande del av den krets till vilken det riktarsig. En annan nyhet är att det i en registreringsansökan skallanges de varor eller tjänster för vilka märket söks registreratoch de klasser till vilka varorna eller tjänsterna hör. Enbartett angivande av klasser skall inte längre vara tillräckligt.Slutligen föreslås att firmalagens regler om inarbetning ändrasså att de stämmer överens med varumärkeslagens regler. Påmotsvarande sätt som har gjorts i varumärkeslagen föreslås attdet särskilda kravet i firmalagen på särskiljningsförmåga förbokstäver och siffror tas bort.MadridsystemetSkydd genom registrering för ett varumärke förutsätter somhuvudregel att en nationell ansökan görs hos landetsvarumärkesmyndighet. Myndigheten beslutar sedan om registreringav märket för den tid som är bestämd i landets varumärkeslag.Den som vill ha skydd för ett varumärke i flera länder måstegöra ett antal nationella ansökningar enligt de formkrav och påde språk som gäller i varje land och mot betalning av deföreskrivna nationella avgifterna. För de varumärkeshavare somönskar skydd i flera länder är systemet med nationellaansökningar och registreringar komplicerat, tidsödande ochdyrbart. Av det skälet har vissa internationellaregistreringssystem för varumärken etablerats. I sådana systembehöver märkeshavaren bara göra en ansökan och betala en avgiftför att få en registrering med samma giltighetstid i alla deländer i vilka varumärket önskas skyddat. De viktigaste av dessainternationella system är de som bygger påMadridöverenskommelsen om den internationella registreringen avvarumärken (Madridöverenskommelsen) resp. protokollet tillMadridöverenskommelsen (Madridprotokollet).Madridöverenskommelsen trädde i kraft . Trots attöverenskommelsen har varit i kraft är förnärvarande endast ett drygt 40-tal stater anslutna till den.Flera länder med ett stort antal varumärken, däribland Förentastaterna, och , har inte tillträttöverenskommelsen. Inte heller de nordiska länderna har gjortdet. Mot den bakgrunden har antagits ett protokoll tillMadridöverenskommelsen bestående av 16 artiklar. Genomprotokollet har skapats ett system för internationellvarumärkesregistrering, vilket i sina huvuddrag stämmer överensmed Madridöverenskommelsen. Protokollet har skrivits under av 28stater, bland dem de nordiska länderna med undantag för Islandoch . Protokollet träder i kraft efter det attfyra tillträdesinstrument har deponerats hos , under förutsättning att ett av dessa instrumentkommer från ett land som är medlem av Madridöverenskommelsen ochett instrument från ett annat land som inte är sådan medlemeller från en mellanstatlig organisation. Protokollet harhittills ratificerats endast av och har således ännuinte trätt i kraft.En internationell ansökning om registrering enligtMadridöverenskommelsen måste grundas på en nationellregistrering av ett varumärke hos en avtalsslutande stats ellerorganisations varumärkesmyndighet. Ansökningen skall inte ges intill den internationella byrån, utan till varumärkesmyndigheteni ursprungslandet, vilken skall kontrollera att det märke somanges i ansökan är registrerat hos myndigheten i sökandens namnför samma varor och tjänster som anges i den internationellaansökan. I vart och ett av länderna där skydd har begärts gällerrättsverkan av från den internationellaregistreringen. Detta gäller även om den nationella skyddstidenär annorlunda för varumärken som har registrerats nationellt.Registreringen kan förnyas för ett obegränsat antal20-årsperioder.Det skydd som erhållits enligt den internationellaregistreringen förblir beroende av skyddet i ursprungslandetunder en period av från registreringsdagen. Om märketunder upphör att vara skyddat i detta land, kanskyddet enligt den internationella registreringen inte görasgällande i något av de andra länderna ("central attack"). Detfinns inte heller någon möjlighet att omvandla en sådaninternationell registrering till en nationell.En internationell ansökan enligt Madridprotokollet kommer attkunna grundas på antingen en nationell ansökan om registreringav ett varumärke hos en avtalsslutande stats eller organisationsvarumärkesmyndighet eller en nationell registrering av märkethos en sådan stat eller organisation. En sådan registreringblir giltig från registreringsdagen med möjlighet tillförnyelse för ett obegränsat antal tioårsperioder.Utskottet kan konstatera att genom haråtagit sig att tillträda Madridprotokollet. En anslutning tillett sådant internationellt registreringsförfarande är av stortvärde för svenska företag som utanför landets gränser sökerskydd för sina varumärken. Utskottet tillstyrker därförpropositionens förslag i den delen.En annan fråga är huruvida bör ansluta sig även tillMadridöverenskommelsen. I en skrivelse från Industriförbundetm.fl. framhålls att ett tillträde även till överenskommelsen ärviktig för svenska företag. Som stöd för den ståndpunkten anförsatt den praktiskt sett allvarligaste nackdelen med att ståutanför överenskommelsen är att varumärken som registreratsenligt denna inte får innehas av företag utan hemvist i ett landsom har tillträtt överenskommelsen. Ett svenskt företag (medhemvist endast i ) kan inte förvärva rätten till ettvarumärke som registrerats enligt överenskommelsen.I skrivelsen framhålls vidare att ett svenskt företag somönskar etablera sig på en utländsk marknad genom att förvärvaett där etablerat varumärke inte kan göra detta om märket engång har registrerats genom Madridöverenskommelsen. Detta är,till följd av att åtta av EU:s medlemsländer är anslutna tillöverenskommelsen, ett praktiskt förekommande problem. Om Sverigeinte ansluter sig även till överenskommelsen utestängs svenskaföretag från ett viktigt sätt att etablera sig på den gemensammamarknaden.Utskottet kan konstatera att det i propositionen anförs attdet skulle kunna vara till fördel för delar av svensk industriatt tillträder överenskommelsen, men attjustitieministern anser att frågan om ett tillträde börövervägas ytterligare innan någon ställning tas i frågan. Honframhåller i det sammanhanget bl.a. att det tidigare nämndasystemet med "central attack" utgör ett mindre lyckat inslag isystemet samt att de avgiftsbelopp som gäller enligtöverenskommelsen inte skulle ge den svenskaregistreringsmyndigheten kostnadstäckning för handläggningen avde ärenden som rör överenskommelsen. Under hänvisning till attdet är av värde med nordisk rättslikhet på området framhålls även i övriga nordiska länder gör bedömningen attMadridöverenskommelsen inte bör tillträdas för närvarande.Med hänsyn till att det bland företrädare för svenskarättighetshavare på varumärkesområdet finns starka önskemål omett svenskt tillträde till Madridöverenskommelsen utgårutskottet från att den prövning av frågan som aviseras ipropositionen kommer till stånd inom en snar framtid.Skydd för varukännetecken utan registreringRätten till ett varumärke kan uppkomma antingen genomregistrering eller genom inarbetning. För att en ensamrätt skalluppstå på grund av inarbetning krävs enligt 2 § varumärkeslagenbl.a. att märket, bland dem det riktar sig till, skall vara"allmänt känt" som en beteckning på innehavarens varor.I propositionen anförs att den utveckling som har skett medavseende på varumärkenas roll inom omsättningen och inomsamhället i stort under det senaste årtiondet har medfört bl.a.att även märken som inte är "allmänt kända" i den mening somavses i 2 § varumärkeslagen kan ha ett betydandeförmögenhetsvärde och därför förtjäna skydd enligt lagen.Propositionen innehåller förslag om sådant skydd. Enligt denföreslagna lagtexten skall ett varukännetecken anses inarbetat,om det är känt som sådant inom en betydande del av den kretstill vilken det riktar sig. Därigenom skall ett antalskyddsvärda märken som faller utanför det gällande kravetkunna erhålla varumärkesskydd. Bedömningen av vad som är en"betydande del" kan enligt vad som sägs i propositionen inteanges generellt enligt någon skala utan får bero påomständigheterna i det enskilda fallet. Av betydelse förbedömningen skall vara bl.a. om det är många personer somuppfattar märket som en beskrivande beteckning. I det falletmåste, enligt vad som särskilt framhålls, kravet på antaletpersoner som uppfattar märket som ett kännetecken ställas högre.Det överlämnas i övrigt till rättstillämpningen att i detenskilda fallet avgöra hur bestämmelsen bör tillämpas.I den tidigare nämnda skrivelsen har m.fl. ianslutning till de föreslagna nya förutsättningarna förinarbetningsskydd tagit upp frågan om inarbetning av rentbeskrivande ord. I denna del anförs bl.a. följande:Det råder en bred enighet om att inarbetningsregeln i 2 §behöver ändras och det är tillfredsställande att det alltförstränga kravet för att ett kännetecken skall anses inarbetatöverges. Denna i och för sig önskvärda ändring får emellertidinte ske på ett sätt som åsidosätter det konkurrensbetingade,allmänna intresset av att hålla vissa ord fria för användning imarknadsföringen av varor och tjänster. Detta intresse liggerbakom varumärkeslagens regler om att endast sådana känneteckensom har s.k. särskiljningsförmåga får registreras somvarumärken. Härigenom föreligger hinder mot registrering avbeskrivande beteckningar (ord, uttryck etc.), vilka alla somtillhandahåller den aktuella varan eller tjänsten måste kunnaanvända. De får därför inte monopoliseras av en näringsidkaresom varumärke för dennes produkter. Detta allmänna intressemåste beaktas även vid utformningen av regler och skydd genominarbetning.Inarbetning av en beskrivande beteckning sker genom attbeteckningen, till följd av att den används som kännetecken,förvärvar en sekundärbetydelse inom omsättningskretsen. Denbeskrivande karaktären kan bestå men träder i bakgrunden, ochkänneteckenskaraktären framträder i stället. Genom självaanvändningen förvärvar alltså den beskrivande beteckningensärskiljningsförmåga.Den önskvärda sänkningen av inarbetningskravet innebär enavgörande förändring. Då det är tillräckligt att kännetecknet ärkänt som sådant av en betydande del av omsättningskretsen,ligger det inte som tidigare i själva inarbetningskriteriet ettkrav på att känneteckenskaraktären överväger. Ett mildratinarbetningskriterium såvitt gäller kännetecken utan ursprungligsärskiljningsförmåga måste därför villkoras av att denbeskrivande karaktären genom inarbetningen har trätt ibakgrunden. Det måste alltså krävas att känneteckenskaraktärenöverväger inom omsättningskretsen, eller med andra ord att denandel som uppfattar beteckningen som ett kännetecken är störreän den som uppfattar den endast som beskrivande.För att den i och för sig önskvärda sänkningen avinarbetningskravet skall vara acceptabelt från kokurrenssynpunktfordras följaktligen en spärr mot monopolisering av sådanaelement i språket som måste vara fria att använda imarknadsföring.Mot bakgrund av det anförda framhålls att det är oacceptabeltatt de viktiga förutsättningarna för att erhålla skydd genominarbetning endast berörs av lagstiftaren genom vagamotivuttalanden. m.fl. anser attförutsättningarna för inarbetningsskydd -- till undvikande avrättsosäkerhet och därmed förbundna, onödiga kostnader förenskilda och för samhället -- uttryckligen bör anges i lag.Utskottet, som har förståelse för de farhågor som förs fram,kan konstatera att eventuella negativa konsekvenser av det slagsom beskrivits i första hand torde kunna drabba småföretagareoch andra som startar verksamhet i branscher där större aktörerredan arbetar med kännetecken som är av beskrivande slag.Utskottet förutsätter att regeringen i det nu diskuteradehänseendet noga följer tillämpningen av de nya reglerna förinarbetningsskydd och vid behov återkommer till med deförslag som kan vara påkallade.FirmalagenBåde i varumärkeslagen och i firmalagen finns regler om att enregistrering av ett kännetecken kan hävas, om kännetecknet inteanvänts . Enligt firmalagen anses enfirma använd så snart den har tagits i bruk för någon av deverksamheter som den är registrerad för. Detsamma gälldetidigare enligt varumärkeslagen. Anpassningen avvarumärkeslagen till EG:s varumärkesdirektiv (se bet.1992/93:LU17) har inneburit en skärpning avanvändningsreglerna. Registreringen av ett varumärke fårsålunda upprätthållas endast för devaror eller tjänster som varumärket verkligen används för.Registreringen kan hävas för alla övriga varoreller tjänster som omfattas av registreringen.I propositionen föreslås vissa ändringar i firmalagen i syfteatt åstadkomma en närmare överensstämmelse med varumärkeslagensregler. Någon ändring av firmalagens regler om användningstvångföreslås dock inte.I sin skrivelse har m.fl. framhållit att denbeskrivna situationen innebär en sakligt omotiverad skillnadmellan de två lagarna, vilken är särskilt olycklig därför att detvå lagarna ger korsvis skydd. En firmaregistrering ger skyddmot att någon annan använder motsvarande kännetecken somvarumärke och vice versa. En firmaregistrering utgör ocksåhinder mot registrering av ett varumärke och omvänt.I skrivelsen påpekas att det med hjälp av firmalagen ärmöjligt att kringgå det skärpta användningskravet ivarumärkeslagen. Detta sker genom att varumärket ocksåregistreras som firma eller bifirma med en vidsträcktversamhetsangivelse. Denna firmaregistrering kan sedan åberopasför att hindra andra från att använda eller registrera likartadevarumärken och registreringen kan inte -- i motsats till envarumärkesregistrering -- hävas på grund av bristandeanvändning. Detta innebär i praktiken ett kringgående av denprincip som anges i EG-direktivet, nämligen att ett känneteckenendast skall kunna åberopas gentemot andras registrering ochanvändning av likartade kännetecken i den mån det verkligenanvänds för samma varor eller tjänster. Mot denna bakgrund ärdet nödvändigt att bestämmelserna om bristande användning avfirma skärps på motsvarande sätt som gjorts i varumärkeslagen.Utskottet kan för sin del instämma i att det inte är en rimligordning att firmalagen skall kunna användas på det beskrivnasättet för att kringå den reformerade bestämmelsen omanvändningstvång i varumärkeslagen. Justitieministern anför ipropositionen att frågan bör övervägas, lämpligen i samband meden mera övergripande översyn av hela känneteckensrätten.Utskottet utgår från att den aviserade översynen kommer tillstånd inom en snar framtid.Mot de delar av propositionen som inte har berörts särskilthar utskottet ingen erinran. Utskottet tillstyrker såledespropositionen i dess helhet. beträffande Madridprotokolletatt godkänner protokollet tillMadridöverenskommelsen om den internationella registreringen avvarumärken , med förklaringa) att även senare designeringar som grundas på en svensknationell ansökan om registrering eller en svensk nationellregistrering skall inges till ,b) att tidsfristen för att medge verkan av en internationellvarumärkesregistrering i skall vara 18 månader och att,i fall då en vägran att medge verkan grundas på en invändning,sådan underrättelse kan komma att lämnas efter18-månadersfristens utgång,c) att engelska skall användas som arbetsspråk, ochd) att i fråga om internationellavarumärkesregistreringar som skall gälla här i landet och ifråga om förnyelse av sådana registreringar i stället för enandel av inkomsten från tilläggsavgifter och kompletterandeavgifter önskar erhålla en individuell avgift,2. beträffande lagförslagenatt antar regeringens förslag tilldels lag om ändring i varumärkeslagen (1960:644),dels lag om ändring i firmalagen (1974:156).Stockholm den 6 december 1994På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), Per Stenmarck (m), (),(), (), (), EvaArvidsson (s), (), (),(), (), (), () och ().Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i varumärkeslagen (1960:644) 2 Förslag till lag om ändring i firmalagen (1974:156)