bet · GH01TU14 · 1994-03-02 00:00:00 — 244).I den proposition som är i fråga upplyser regeringen attden tillsatte en kommitté i enlighet med riksdagensönskemål (dir. 1993:69). Uppdraget skall redovisas senast den 1december 1994.I propositionen framhålls vidare att en anslagshöjning /93 gjorde det möjligt att sänka persontaxornamed . var trafikökningen ,och för beräknas en ytterligare ökning med 12 %.Regeringen föreslår en medelsanvisning på 175 miljonerkronor för nästa budgetår, vilket innebär en ökning med 15miljoner kronor i jämförelse med innevarande budgetår.Utskottet tillstyrker förslaget.I motion T615 (s) framhålls att den av regeringen tillsattautredningen om färjetrafiken på bör gestilläggsdirektiv omfattande även flygtrafiken till och frånön.Direktiven för utredningen har utformats i enlighet medutskottets uttalade önskemål. Utskottet är försin del inte berett att nu ompröva sin uppfattning i frågan menförutsätter att regeringen i samband med beredningen avutredningens förslag även beaktar flygtrafiken på . Iavvaktan härpå avstyrker utskottet motionen.I motion T611 (s) framhålls att en färjelinjeVästervik--för trafik bör inrättas.Utredningen har som nämnts i uppdrag att lämna förslag långsiktig lösning av färjetrafiken på . Därvid skallalternativa trafiklösningar redovisas och värderas avseendedriftkostnader, trafikutbud och övrig servicenivå. Utskottetförutsätter därför att utredningen prövar motionärens förslag.Något uttalande med anledning av motionen bör enligtutskottet inte komma i fråga, varför densamma avstyrks.2.3 Anslaget B 3. Handelsflottans pensionsanstaltHandelsflottans pensionsanstalts (HPA) huvudsakligaarbetsuppgifter är att behandla pensionsansökningar från sjöfolksamt att utföra de beräkningar och den uppföljning som dessaföranleder. Sjömanspensionerna finansieras dels genom ensjömanspensionsfond jämte ränteavkastning, dels genomredaravgifter. En avveckling av verksamheten senast år 1995förbereds för närvarande.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning för Handelsflottans pensionsanstalt på1 för nästa budgetår.2.4 Anslaget B 4. Handelsflottans kultur- och fritidsrådHandelsflottans kultur- och fritidsråd har till uppgift attplanlägga, samordna och genomföra kultur- och fritidsverksamhetför sjöfolk. Verksamheten betalas, som nämnts, genom enavräkning mot de fyravgifter som ingår i Sjöfartsverketsavgifter samt av egna avgiftsintäkter. Avräkningen avfyravgifterna för /93 uppgick till 5,5 %.Avräkningen beräknas minska från 19,5 miljoner kronorinnevarande budgetår till nästa budgetår.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning för Handelsflottans kultur- och fritidsrådpå för nästa budgetår.2.5 Anslaget B 5. Ersättning till viss kanaltrafik m.m.Anslaget avser kostnader för drift av Trollhätte och Säfflekanaler samt ersättning till seglationsstyrelse.Affärsverket Trollhätte kanalverk upplöstes, som nämntsinledningsvis, och placerades organisatorisktsom en enhet i . Ersättning för kanaldriftenkommer därigenom att utgå till . Anslaget tillVänerns seglationsstyrelse, vilken har till uppgift att svaraför utmärkning av farleder, lotsning m.m. på , utbetalasav fr.o.m. den 1 januari 1994.Regeringen föreslår en medelsanvisning på 62,8 miljonerkronor för nästa budgetår. Härav avser 55,2 miljoner kronorersättning till för kanaltrafiken och 7,6miljoner kronor ersättning till seglationsstyrelse.Riksdagen godkände att medel från anslagetför innevarande budgetår skulle få användas för deavvecklingskostnader i fråga om lön och pension m.m. förövertalig personal som följde av Trollhätte kanalverksinordnande i (prop. 1993/94:70, bet. TU5, rskr.73). Kostnaderna för innevarande budgetår beräknades uppgå tillca 3 miljoner kronor.I den proposition som är i fråga anges att ifrågavarandeavvecklingskostnader även för nästa budgetår beräknas till ca 3miljoner kronor. Regeringen föreslår att godkänner endisponering av anslaget som innebär attavvecklingskostnaderna betalas därifrån.Utskottet tillstyrker detta förslag liksom den av regeringenföreslagna medelsanvisningen.I motion T219 (s) säger sig motionärerna förutsätta attinlemmandet av Trollhätte kanalverk i kommer attgarantera långsiktigheten i sjöfarten på och iTrollhätte kanal. Vidare framhåller motionärerna att de inrevattenvägarna bör integreras i den beslutade samordnadeinvesteringsplaneringen för sjöfarten. bör -- betonasdet -- fastställa Vänersjöfartens nationella ochstrategiska betydelse och därmed säkra verksamheten.I motion Jo648 (fp) framhålls betydelsen av sjöfarten påVänern och i för näringslivet och sysselsättningen iregionen. Vidare betonar motionärerna att fartygstransporternadär innebär säkerhets- och miljömässiga fördelar, eftersomlandtransporterna avlastas. Betydelsen av Vänersjöfarten och enfortsatt utveckling av närsjöfart i ett europeisktintegrationsperspektiv bör enligt motionärerna närmare beaktasockså från vattenmiljösynpunkt.Riksdagen ställde sig bakom uttalanden i 1993 årsbudgetproposition om vikten av samordnade insatser från stat,länsstyrelser, kommuner och näringsliv för att stärkaVänersjöfarten (prop. 1992/93:100 bil. 7, bet. TU18, rskr. 244).I propositionen betonades också att staten har ett fortsattövergripande ansvar för infrastrukturhållningen i Trollhättekanal, att denna utgör en viktig del av infrastrukturen iregionen samt att transporterna på kanalen och i bör gesmöjligheter att utvecklas vidare. Detta sades vara angelägetockså från miljösynpunkt.Inlemmandet av Trollhätte kanalverk i , somriksdagen beslutade om vid samma tillfälle, skall ses mot denangivna bakgrunden. Sjöfarten på och ,liksom den på och , kan därför ägnassamma uppmärksamhet i investeringsplaneringen som all annanSjöfartsverkets verksamhet.Utskottet har vidare med tillfredsställelse noterat densamverkan mellan hamnarna vid som avses ske genom ett förändamålet skapat aktiebolag.Med hänvisning till det anförda finner utskottet syftet medmotionsyrkandena tillgodosett. De bör därför inte föranledanågon åtgärd och avstyrks följaktligen.2.6 Anslaget B 6. Bidrag till svenska rederier samtsjöfartspolitikens långsiktiga inriktningRiksdagen beslutade om avveckling av det s.k.rederistödet (prop. 1991/92:100 bil. 7, bet. TU24, rskr. 186),som hade införts i syfte att stärka den svenskahandelssjöfartens internationella konkurrenskraft. I den nämndapropositionen anmäldes att regeringen avsåg att under våren 1992förelägga förslag till nya förutsättningar för densvenska sjöfarten. Därmed avsågs främst ett svensktinternationellt fartygsregister.I december 1992 beslöt att ett rederistöd skulleåterinföras i avvaktan på ett slutligt ställningstagande tillfrågan om åtgärder till stöd för svensk sjöfart (prop.1992/93:128, bet. TU12, rskr. Beslutet tillkom som enföljd av att sjöarbetsmarknadens parter inte hade kunnat enas ifrågan om införande av ett svenskt internationelltfartygsregister.Beslutet skall vidare ses mot bakgrund av en överenskommelsemellan parterna, vilken redovisades i den nämnda propositionen,om rationaliseringar och andra åtgärder inom rederinäringen.Detta s.k. rationaliseringsavtal, som hade träffats i oktober1992, skulle enligt parternas beräkning medförakostnadssänkningar på genomsnittligt . Parterna hade vidareberäknat att deras egna åtgärder i förening med statligaåtgärder -- bestående av befrielse från sjömansskatt och enreducering av de sociala avgifterna --skulle innebära en sammanlagd kostnadsreduktion på 40 %.Det återinförda stödet gäller för svenska handelsfartyg somhuvudsakligen går i fjärrfart och består av delsåterbetalning av sjömansskatt, dels ett bidrag tillreduktion av sociala avgifter, vilket sedan den 1 januari 1993uppgår till per kalenderår och helårsanställd sjöman.Under anslaget anvisades för budgetåret1992/93.I samband med sitt beslut att återinföra stödet ställde sigriksdagen bakom överväganden som enligt regeringen talade föratt resultatet av rationaliseringsavtalet skulle utvärderasföre , innan beslut fattades om en merpermanent insats från statens sida till förmån förrederinäringen.I april 1993 anvisade underanslaget för /94 (prop. 1992/93:100 bil. 7, bet.TU18, rskr. 244).I proposition 1993/94:69 om vissa sjöfartspolitiskaåtgärder, som utskottet behandlade (bet. TU7,rskr. 99), redovisade regeringen den i riksdagsbeslutet idecember 1992 nämnda utvärderingen av rationaliseringsavtalet.Regeringen framhöll att avtalet inte hade uppfyllts fullt ut avsamtliga parter, men att avgörande steg ändå hade tagits som gavanledning tro att en process hade inletts med inriktningen attstärka näringens internationella konkurrenskraft genomrationaliseringar. Därför ansåg sig regeringen kunna föreslåfortsatta statliga insatser i form av rederistöd. Ipropositionen underströks emellertid att långsiktigheten i detstatliga stödet inte kan göras oberoende av de åtgärder parternasjälva kan åstadkomma för att pressa bemanningskostnaderna.Regeringen sade sig följaktligen fästa stort avseende vid attrationaliseringsarbetet fortsätter. Om detta avstannade, skulleen viktig förutsättning för svensk sjöfarts överlevnad falla ochfortsatt statligt stöd förlora sin mening. För att möjliggöra enuppföljning av rationaliseringsavtalet från statens sida bordeen årlig redovisning lämnas till regeringen över hurbemanningskostnaderna för fartygen utvecklades. Omkostnadsutvecklingen visade sig gå i en riktning som klart avvekfrån avtalet, borde statens insatser på det sjöfartspolitiskaområdet kunna omprövas.Riksdagen ställde sig bakom dessa uttalanden och anvisadeunder anslaget, i enlighet med regeringens förslag, 310 miljonerkronor för innevarande budgetår (bet. TU7, rskr. 99).I den proposition som är i fråga föreslår regeringen attriksdagen under anslaget anvisar för nästabudgetår. Regeringen framhåller att parterna i november 1993lämnat en redovisning som visar att rationaliseringsarbetetfortsätter i enlighet med överenskommelsen. Regeringen säger sigdock kunna konstatera att ett fortsatt rationaliseringarbete ärnödvändigt för att uppnå de uppsatta målen i parternasöverenskommelse.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning.I motion T224 (s) erinrar motionärerna om att de i fleramotioner krävt att regeringen skall ge klara och entydiga beskedom de långsiktiga spelreglerna för sjöfartsnäringen. Hittillshar regeringen -- betonas det i motionen -- lämnat besked baraför i taget. Motionärerna finner detta olyckligt ochunderstryker att näringen behöver långsiktiga besked för attvåga de omfattande investeringar det är fråga om.I motion T618 (nyd) framhålls att en brett sammansattparlamentarisk sjöfartskommitté -- med förträdare för näringensom experter -- bör tillsättas med uppgift att föreslå enlångsiktigt hållbar sjöfartspolitik. Den nuvarande osäkerhetenom den framtida sjöfartspolitiken i EU understryker -- sägermotionärerna -- behovet av att från svensk sida forma en egenpolitik, men med ett europeiskt perspektiv, i syfte att kunnapåverka den framtida sjöfartspolitiken inom EU och deninternationella utvecklingen. En sådan sjöfartspolitik skallsjävklart gynna en svensk handelsflotta under svensk flagg.Vidare framhålls i motion T618 (nyd) att nuvarande systemmed bidrag till rederiernas sociala avgifter och återbetalningav erlagd sjömansskatt bör upphöra för att ersättas med en fastreduktion av dessa avgifter och ett nettolönesystem.I motion T605 (v) framhålls att den framtida sjöfartspolitikenmåste utgå från ett långsiktigt program, som har sin grund isamhällsekonomiska och sysselsättningspolitiska aspekter och somtar hänsyn till vårt lands försörjningsberedskap.Enligt motionärerna bör regeringen också se till att startaett utbildningsprogram för arbetslösa sjömän i syfte att stärkasjöfartsnäringens internationella konkurrenskraft.Utskottet vill med anledning av samtliga nu aktuellamotionsyrkanden till en början erinra om att det infördarederistödet tillkom på initiativ av utskottet i december år1987 (bet. 1987/88:TU8, rskr. I betänkandet framhöllutskottet att den svenska handelsflottan hade undergått enminskning som var ägnad att inge allvarlig oro med hänsyn tillvår transportförsörjning i krissituationer. Åtgärder behövdedärför vidtas i syfte att kunna bevara en internationelltinriktad sjöfartsnäring av rimlig omfattning. I sammanhangetbetonades näringens betydelse inte bara från beredskapssynpunktutan också för bytebalans samt för sysselsättningenäven inom andra sjöfartsanknutna verksamheter än fartygsdrift.Ett enigt utskott stod bakom dessa uttalanden. Redan år 1987rådde emellertid den oenighet om de sjöfartspolitiska medlen somalltsedan dess kännetecknat debatten härom, i ochannorstädes. Därvid har framhållits att man i bör följavissa andra sjöfartsnationers exempel och införa ett särskiltfartygsregister som skulle göra det möjligt att operera vissasvenskägda fartyg på internationella kostnadsvillkor. Sådanavillkor skulle enligt förespråkarna medföra lägrebemanningskostnader och därmed en stärkt internationellkonkurrenskraft samt minska eller eliminera behovet av statligtekonomiskt stöd. Häremot har invänts att ett svensktinternationellt fartygsregister skulle kunna innebära att man påsvenska fartyg underlåter att tillämpa svenska lagregler påväsentliga områden -- inte minst det arbetsrättsliga -- i enutsträckning som vore oförenlig med svensk rättsuppfattning.Utskottet delar självfallet regeringens uppfattning attsjöarbetsmarknadens parter själva har ett ansvar för sin näringsförmåga att hävda sig i den internationella konkurrensen. Detmellan parterna gällande rationaliseringsavtalet är därförbetydelsefullt. En årlig redovisning från parterna ombemanningskostnadernas utveckling, i enlighet med riksdagensbeslut, synes vidare väl ägnad att möjliggöra erforderligkontroll från statsmakternas sida av avtalets tillämpning.Utskottet delar emellertid den motionsledes uttaladeuppfattningen om behovet av en långsiktig sjöfartspolitik. Ensådan är nödvändig om en handelsflotta under svensk flagg skallkunna utvecklas på sikt.Nuvarande sjöfartspolitik, i den del den omfattar åtgärder isyfte att stärka handelssjöfartens internationellakonkurrenskraft, baseras på ett nu gammaltriksdagsbeslut. Det är därför enligt utskottets mening inte förtidigt att ånyo pröva denna politiks mål och medel. Utskottetanser att alla ansträngningar därvid bör göras i syfte att nå enbred enighet över partigränserna i den för nationen centralafrågan om hur vårt behov av sjöburen utrikeshandel bäst skalltillgodoses i ett långsiktigt perspektiv. En parlamentarisktsammansatt utredning bör därför tillsättas för ändamålet.Arbetet bör bedrivas med största möjliga skyndsamhet.Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna.Utskottets ställningstagande innebär att syftet med motionernaT224 (s) yrkande 15, T605 (v) yrkande 1, i här berörd del, ochT618 (nyd) yrkande 1, i här berörd del, torde få ansestillgodosett.Rederistödets konstruktion, som innebär ett bidrag tillredarnas sociala avgifter och ett bidrag avsett att kompenseraderas kostnader för sjömansskatt, föregicks av noggrannaöverväganden när det infördes och när det återinfördesår . Utskottet är inte för sin del berett att förorda någonändring av denna konstruktion och avstyrker därför yrkandena imotion T618 (nyd) härom.Vad gäller kravet i motion T605 (v) på ettutbildningsprogram för arbetslösa sjömän anser utskottet attsvårigheterna för svensk rederinäring att hävda sig i deninternationella konkurrensen -- och därmed att bereda svenskasjömän sysselsättning -- främst förklaras av de relativt setthöga bemanningskostnaderna, inte av brister iutbildningshänseende. Utskottet avstyrker med hänvisning härtillmotionsyrkandet.I motion T607 (m) behandlas rederistödets omfattning.Motionären framhåller att vissa redare felaktigt erhåller stödoch att andra, som vill trafikera hamnar i bl.a. de baltiskastaterna, och , borde få sådant stöd, eftersom dehar svårt att konkurrera med fartyg under dessa länders flagg.Rederistödet har, vill utskottet erinra, alltsedan detinfördes en sådan utformning att det undantar fartyg i s.k. inrefart, t.ex. insjöfart, och tidtabellsbunden fart, dvs.färjesjöfart, mellan svenska och utländska hamnar eller mellanutländska hamnar hitom en tänkt linje över mellanHanstholm på och Lindesnäs på Norges sydkust.Fartyg i icke tidtabellsbunden fart mellan svenska hamnarutanför öppen kust eller utomskärs vid kusterna eller mellansvensk och utländsk hamn eller mellan utländska hamnar ellerfartyg i tidtabellsbunden fart bortom linjenHanstholm--Lindesnäs faller däremot under begreppet fjärrfartenligt definitionen i lagen (1958:295) om sjömansskatt. De ärdärmed stödberättigade. Utskottet förutsätter att regeringenföljer hur begreppet fjärrfart tillämpas i bidragssammanhang.Motionären synes bl.a. vilja utvidga rederistödet till attomfatta även färjesjöfarten till våra grannländer. En sådanutvidgning av stödet är utskottet för sin del inte berett atttillstyrka, varför motionen avstyrks.I motion T224 (s) framhålls att det fram fanns ennordisk överenskommelse om färjetrafiken som innebar attdenna skulle drivas på ett sådant sätt att statliga subventionerkan undvikas. Det samförståndet är enligt motionärerna nu på vägatt upplösas. Regeringen bör därför ta initiativ till attöverenskommelsen återupptas.I sitt av godkända betänkande 1993/94:TU7 erinradeutskottet om att rederistödet syftar till att stärka den svenskasjöfartsnäringens internationella konkurrenskraft i fjärrfart.Det utgör därmed ett alternativ -- framhöll utskottet -- tillde internationella fartygsregister som i samma syfte införts ibl.a. Utgångspunkten har sålunda varit --underströks i betänkandet -- att några större olikheter ikonkurrensförutsättningar inte skall föreligga för fartyg underresp. Utskottet sade sig vidare förutsätta att regeringenfortlöpande följer den sjöfartspolitiska utvecklingen ochnoterade med tillfredsställelse att kommunikationsministern hadeuppmärksammat konkurrenssituationen inom den internordiskafärjesjöfarten. Därvid syftade utskottet på en skrivelse somkommunikationsministern hade tillställt den danskeindustriministern med anledning av uppgifter om att färjorinförda i det danska internationella fartygsregistrettrafikerade vissa svenska hamnar. Enligt vad utskottet erfarithar kommunikationsministern också i en skrivelse tillden norska utrikeshandelsministern tagit upp frågor som gällerett planerat norskt rederistöd omfattande bl.a. färjor i nordisktrafik.Med hänvisning till det anförda finner utskottet syftet medmotionsyrkandet tillgodosett. Detta bör därför inte föranledanågon åtgärd och avstyrks följaktligen.I motion T621 (nyd) framhålls att regeringen bör verka för attskapa ett internationellt fartygsregister i FN:s regi.Syftet därmed skulle vara att motverka förekomsten av vissanationella register som attraherar mindre nogräknade redare medundermåliga fartyg och dåligt utbildade besättningar. I ettFN-register skulle endast få införas fartyg som uppfyllerinternationellt accepterade kvalitetsnormer i fråga om fartyget,driften, rederiledningen och besättningen. Sjöförsäkringsbolagenskulle kunna ge sådana fartyg särskilda rabatter, ochFN-staterna skulle kunna rabattera hamnavgifterna.I sitt av godkända betänkande 1992/93:TU18behandlade utskottet en motion med samma innebörd som den nuaktuella. Utskottet angav därvid ett flertal rättsligasvårigheter som talade mot ett sådant register. Dessasvårigheter gäller alltjämt. Undermåliga fartyg med oseriösaredare och okvalificerade besättningar är ett problem som enligtutskottets mening bör angripas med t.ex. förbättrad tillsyn frånklassificeringssällskapen, skärpt kontroll frånförsäkringsbolagen, ökade biståndsinsatser från utveckladesjöfartsnationer till mindre utvecklade och en effektivhamnstatskontroll. Ett FN-register sådant det beskrivs avmotionärerna torde inte -- ens med bortseende från de rättsligaproblemen -- ha större attraktionskraft än de utveckladesjöfartsnationernas register. Med det sagda avstyrker utskottetmotionen.2.7 Anslaget B 7. Åtgärder mot vattenförorening från fartygFrån anslaget utbetalas, efter beslut av regeringen, denettoutgifter som kan uppkomma till följd av de föreläggandeneller förbud som får föreskriva med stöd av lagen(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning på för nästa budgetår.3 Kustsjöfart m.m.Kustsjöfartens betydelse behandlas i ett flertal motioner.Sålunda framhålls i motion T224 (s) att det är viktigt avmiljö- och resursskäl att de inrikes sjötransporterna tar överen större andel av de långväga transporterna. För attkustsjöfarten skall kunna konkurrera framgångsrikt främst medlastbilstrafiken krävs -- fortsätter motionärerna -- enförändring av både fartygen och godshanteringen i hamnarna.Kombitrafik och specialkonstruerade fartyg är viktiga led iutvecklingen, liksom ny teknik och bättre samordning mellanföretag, organisationer och myndigheter i hamnarna. Motionärernaanser att regeringen bör ta initiativ till ett projekt i syfteatt utveckla fartyg och hamnar för ett effektivtkustpendelsystem.I motion T618 (nyd) framhålls att den sjöfartspolitiska,parlamentariska utredning som motionärerna förordar bör studeraintegration mellan land- och sjötransporter, forskning omsjöfartens infrastruktur, utbildning och forskning påsjöfartsområdet samt hamn- och stuveriverksamheten.I motion T216 (v) framhålls att man finner planerna på nya"sjöpendlar" utmed våra kuster hoppingivande. Utvecklad sjöfartkrävs -- betonar motionärerna -- om miljömålen skall klaras.I motion T605 (v) framhålls att kust- och insjöfart bör ingåsom en del av en utvecklad sjöfartspolitik.I motion T610 (kds) framhålls att med sina långakuster och stora godsmängder är väl lämpat för en utveckladkustsjöfart såväl inrikes som utrikes. Miljömässigt skulleförsurning, skogsdöd och vägslitage kraftigt minska, om mankunde föra över alla de transporter som är lämpliga tillsjötransporter, betonar motionären.I motion T218 (v) framhålls att samhället, mot bakgrund av detväxande miljömedvetandet, bör vidta åtgärder för att åter byggaupp kust- och närsjöfarten. Det kan gälla ett direkt stöd, sägermotionären, men också att ta fram nya tekniker ochorganisationsformer kring godsflödena.Utskottet delar den i motionerna uttalade uppfattningen omvikten av de kustnära sjötransporterna. För att kustsjöfartenskall kunna konkurrera framgångsrikt främst med lastbilstrafikenkrävs enligt utskottets mening en förändring av både fartygenoch godshanteringen i hamnarna. Kombitrafik ochspecialkonstruerade fartyg är viktiga led i utvecklingen, liksomny teknik och bättre samordning mellan företag, organisationeroch myndigheter i hamnarna. En mycket angelägen uppgift ärvidare att utveckla fartyg och hamnanläggningar för etteffektivt kustpendelsystem.1988 års trafikpolitiska beslut innebar emellertid ettfastslående av principen att staten inte skall ingripa iföretagens val av transportlösningar inom ramen för ensamhällsekonomiskt grundad prissättning av trafiken. Kundernaskrav måste inom den ramen få styras av de fördelar som olikatransportalternativ kan erbjuda. Utskottet är inte berett attförorda en omprövning av nämnda beslut och avstyrker därförsamtliga nu aktuella motionsyrkanden.4 Vissa sjösäkerhets- och miljöfrågor4.1 InledningSjösäkerheten ägnas ett betydandeintresse i de motioner som väckts under den allmännamotionstiden.I sitt fjolårsbetänkande om sjöfarten, 1992/93:TU18,behandlade utskottet ett stort antal motioner med särskildaktualitet mot bakgrund av då inträffade svårafartygsolyckor. Utskottet erinrade därvid om att sjöfartensinternationella karaktär innebär att åtgärder påsjösäkerhetsområdet vanligtvis måste vidtas i internationelltsamarbete för att bli verkningsfulla. En mycket betydande del avsjötransporterna till och från sker med utländskafartyg.