bet · GH01UU23 · 1994-05-19 00:00:00 — För att motverkaatt farliga varor och tjänster förorsakar person- och sakskadorkan en näringsidkare med stöd av lagen åläggas att lämnasäkerhetsinformation, förbjudas att tillhandahålla produkten ifråga, åläggas att lämna varningsinformation samt åläggas attåterkalla produkten. Återkallelse av varor kan ske i tre olikaformer, nämligen som rättelse, utbyte eller återgång (8 §). Ifråga om tjänster kan endast rättelse eller ersättning förrättelse komma i fråga (9 §). Ett åläggande om återkallelse kanendast omfatta återkallelse från den som innehar varan elleregendom som tjänsten avsett för att bruka den.I propositionen gör regeringen bedömningen attproduktsäkerhetslagen i förening med viss annan lagstiftning ihuvudsak uppfyller de krav som produktsäkerhetsdirektivetställer upp. På en punkt anser regeringen dock att lagen behöverändras för att bättre överensstämma med direktivet, nämligen närdet gäller möjligheterna till återkallelse. I propositionenframläggs därför förslag om ändringar i 8 och 9 §§produktsäkerhetslagen.Till skillnad från produktsäkerhetslagen innehållerEG-direktivet inte någon begränsning i fråga om från vem ellervilka återkallelse kan ske. Direktivet anger endast att detskall vara fråga om varor "på marknaden" (artikel 6). Enligtregeringens mening kan direktivet inte läsas på annat sätt änatt en farlig vara skall kunna återkallas så snart den lämnattillverkaren eller importören, dvs. även om den befinner sig iett senare säljled och inte hunnit ut till konsumenten. När detgäller återkallelse av en vara som inte är säker är således desvenska reglerna mer restriktiva än direktivets. Direktivet gersåledes, enligt regeringens bedömning, i detta avseende på sittsätt ett starkare konsumentskydd.Mot denna bakgrund föreslås i propositionen attproduktsäkerhetslagen (8 §) ändras så att det blir möjligt attåterkalla varor även från andra än brukarna. Förslaget innebäratt det blir möjligt att återkalla varor även från t.ex.detaljister. Eftersom en likartad reglering om återkallelsefinns beträffande tjänster som avser egendom och för att undvikagränsdragningsproblem bör, enligt regeringens mening, enmotsvarande ändring göras också för tjänster (9 §), trots attdetta inte påkallas av direktivet. Förslaget innebär således attdet blir möjligt att återkalla tjänster som avser egendom ävenom den egendom som tjänsten avser inte nått brukaren.Lagändringen skall träda i kraft den dag regeringen bestämmer.Utskottet förordar att det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i produktsäkerhetslagen tillstyrks.Miljömärkning (avsnitt 14.3)finns det i ett system för frivilligoch enhetlig positiv miljömärkning. Systemet har tillkommit inordisk samverkan och bygger på enhetliga nordiska kriterier,vilka fastställs av ett särskilt samordningsorgan under (prop. 1989/90:25, bet. LU13, rskr. Medel förverksamheten tillhandahålls i viss del över statsbudgeten.Utöver detta miljömärkningssystem -- svanmärkningen -- finnsnumera också andra frivilliga system för miljömärkning, t.ex.Bra Miljöval, som drivs av isamarbete med representanter för handeln.Inom EG gäller ett gemensamtmiljömärkningssystem. Systemet har införts genom rådetsförordning (EEG) nr 880/92 av om ettgemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. Förordningen ären av de nytillkomna rättsakterna som enligt beslut skall omfattas av . EG:smiljömärkningsförordning syftar till att skapa ett enhetligt ocheffektivt miljömärkningssystem som skall främja tillverkning avoch efterfrågan på de produktalternativ som är minstmiljöbelastande. Syftet skall uppnås genom att produkter som ijämförelse med andra liknande produkter är mindre skadliga förmiljön kan tilldelas ett miljömärke i form av en stiliseradblomma. Miljömärket kan efter ansökan tilldelas produkter somuppfyller vissa fastställda miljökriterier. Även om målet förEG-förordningen är att skapa ett enhetligt system förmiljömärkning hindrar den inte förekomsten av andra system.Till följd av och EES-lagen (1992:1317) är Sverigeförpliktat att införa EG-förordningar i den nationellarättsordningen genom inkorporering. I propositionen föreslåsdärför att den aktuella EG-förordningen inkorporeras genom ensärskild lag -- lag om ett europeiskt miljömärkningssystem --som avses träda i kraft den dag regeringen bestämmer. I likhetmed vad som gjorts i andra liknande fall föreslås attinkorporeringslagen skall innehålla regler om vilka anpassningarsom skall göras för att EG-reglerna skall kunna tillämpas inomEES. Vidare föreslås att regeringen i lagen bemyndigas attmeddela föreskrifter om de kriterier som skall vara uppfylldaför att en produkt skall få märkas med EG:s miljömärke (5 §)samt utse ett behörigt organ i (4 §).Vad gäller förslaget till 4 § konstaterar utskottet attartikel 9.1 i förordningen möjliggör att fler än ett organutses. För att få till stånd en bättre överensstämmelse mellanartikel 9.1 och 4 § i lagförslaget förordar utskottet attlagrummet får följande lydelse: "Organ som avses i artikel 9.1bestäms för del av regeringen. "I övrigt finns det från lagutskottets utgångspunkter intenågra hinder mot att förslaget till lag om ett europeisktmiljömärkningssystem antas i enlighet med vad som föreslås iproposition 1993/94:203.När det gäller kostnadskonsekvenserna bedömer regeringen attkostnaderna för själva tilldelningen av EG:s miljömärke börkunna täckas med avgifter. Däremot förutsätts att kostnadernaför deltagande i utvecklingen av EG:s system i fråga omnya produktgrupper och kriterier bör täckas av staten inom ramenför anslaget C 5 -- Stöd till miljömärkning av produkter (sebet. 1993/94:LU21). Hur stora resurser som bör avsättas för detstatliga engagemanget kommer regeringen att överväga senare.Utskottet konstaterar att vad som föreslås i propositionen ivart fall inte påverkar det nordiskamiljömärkningssystemet eller andra inhemska system. Nationellamiljömärkningssystem kommer att få finnas parallellt med EG:såtminstone fram , då EG:s system skall utvärderas.En särskild fråga blir emellertidhur de statliga medel som utgår som stöd till miljömärkning avprodukter skall fördelas mellan det nordiska och det europeiskasystemet. Utskottet förutsätter att regeringen noga övervägerdenna fråga liksom att regeringen möjligt utser deteller de organ som enligt artikel 9.1 bl.a. skall ansvara förfullgörande av de uppgifter som anges i förordningen.Märkning av hushållsapparater (avsnitt 14.4)Genom lagen (1992:1232) om märkning av hushållsapparater har ienlighet med bl.a. rådets direktiv /530/EEG av den14 maj om märkning som anger hushållsapparatersenergiförbrukning införlivats i svensk rätt (prop. 1992/93:34,bet. LU13, rskr. Direktivet har emellertid hösten 1992ersatts av ett nytt direktiv i samma ämne, nämligen rådetsdirektiv om märkning och annanproduktinformation som anger hushållsapparaters förbrukning avenergi och andra resurser. har beslutatatt det nya direktivet skall omfattas av EES-avtalet.Det nya direktivet innebär en del ändringar och en radskärpningar i fråga om kraven på information. Medan det gamladirektivet omfattade endast information om hushållsapparatersenergiförbrukning omfattar det nya direktivet också informationom andra resurser, t.ex. vatten och kemikalier. Vidare införsgenom det nya direktivet ett obligatoriskt krav på information ide avseenden och på det sätt som anges i särskildagenomförandedirektiv för olika slag av apparater. Innebörden avdirektivet är närmare redovisat i propositionen (avsnitt14.4.2).I propositionen föreslås att lagen om märkning avhushållsapparater ändras så att regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer kan meddela de föreskrifter som behövs föratt det nya direktivet skall kunna införlivas i svensk rätt.Förslaget innebär ändringar i 1--4 och 6 §§.Vad som sålunda föreslås föranleder inga erinringar frånutskottets sida. Den föreslagna ordningen för den ytterligarenormgivning som behövs överensstämmer med vad utskottetgodtagit i samband med lagens tillkomst och med vad som gällerpå andra konsumentområden (se bl.a. bet. 1992/93:LU12 ommärkning av textiler och bet. 1992/93:LU11 om ändringar ilivsmedelslagen med anledning av ).Med det anförda förordar utskottet att propositionen också inu behandlad del tillstyrks.Mot bakgrund av vad sålunda anförts har utskottet från sinautgångspunkter ingen erinran mot att godkänner attEES-avtalet ändras på sätt som föreslås i propositionen.I socialförsäkringsutskottets yttrande till utrikesutskottet(1993/94:SfU6y) anförs följande:Propositionen berör utskottets område i den del av avsnitt 6:2() Social trygghet för personer som flyttarinom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet som avser socialtrygghet genom socialförsäkringar.Propositionen innehåller i denna del förslag om att tvårättsakter som tillkommit efter skallinförlivas i den svenska rättsordningen genom ändringar i lagen(1992:1776) om samordning av systemen för social trygghet närpersoner flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet(EES). De rättsakter det är fråga om är förordningarna (EEG) nr1247/92 och 1248/92. Genom den förstnämnda förordningen klargörsvilka folkpensionsförmåner som endast behöver betalas ut vidbosättning i och genom den senare förordningen hurpensionsförmåner som utbetalas från flera medlemsstater kansamordnas.Utskottet har ingen erinran mot förslagen.Utskottet vill i detta sammanhang ta upp vissa andrakonsekvenser av EES-anpassningen av den svenskatrygghetslagstiftningen, vilka enligt utskottets uppfattning kankomma att vålla betydande problem om de inteåtgärdas.Genom inkorporeringen av förordningen (EEG) nr 1408/71 ochrättsakter till denna medförde de nya principerna för samordningav pensionsförmåner mellan EES-länderna att medborgare isamtliga EES-länder tillförsäkrades samma rättigheter tillpension som svenska medborgare. ändrade därför sinabestämmelser om folkpension så att folkpensionsförmåner fr.o.m.den 1 januari 1993 beräknas antingen i förhållande tillbosättningstid eller i förhållande till intjänandetid (prop.1992/93:7, bet. SfU4, rskr. För full folkpension krävsnumera bosättning i eller ATP-poäng ellerdärmed jämställda år. Vid mindre antal bosättnings- ellerintjänandeår reduceras pensionen proportionellt. Det nyasystemet är försett med en rad undantagsregler, bl.a. vad gällerpersoner som fått asyl i . Dessa får som bosättningsåräven räkna vissa år i det tidigare hemlandet.Med anledning av motioner, vari framhölls att folkpensionengenom det nya systemet skulle falla bort eller inskränkas förmånga svenska och utländska medborgare, vidtog utskottet vissajusteringar i de föreslagna övergångsbestämmelserna som gynnadeframför allt äldre personer som inte skulle hinna kompletterasitt försäkringsskydd med privata försäkringar. Utskottet ansågemellertid att det även med dessa vidgade möjligheter tilloreducerad pension, fanns anledning för regeringen att göra ennärmare utredning av de problem som finns och som kan uppkomma iframtiden när det gäller försörjningen av invandradeålderspensionärer som inte har rätt till folkpension ellerendast kommer att kunna få en reducerad sådan pension.Utredningen borde också undersöka om det, utan att en sådanförmån kommer att falla under tillämpningsområdet förförordningen nr 1408/71, finns möjlighet att lösa eventuellaproblem med dessa gruppers försörjningsskydd på ålderdomen påannat sätt än genom socialbidrag. Detta gav som sinmening regeringen till känna.Av de personer som erhåller uppehållstillstånd i fårmajoriteten uppehållstillstånd av andra skäl än asylskäl, främsthumanitära skäl eller på grund av anknytning till personer somredan finns i . Så t.ex. har den stora mängduppehållstillstånd som beviljats till följd av förhållandena idet i huvudsak grundats på humanitära skäl.Beträffande anknytningsfallen kan framhållas att endast i defall det rör sig om en anhörig till en person som fåttuppehållstillstånd som flykting betraktas även den senareanlände familjemedlemmen som mottagen på samma grund.De ekonomiska problemen för såväl de enskilda invandradepersonerna som för landets kommuner kan mot denna bakgrund inomen inte alltför avlägsen framtid bli betydande. Eftersomomfattningen av problemen f.n. kartläggs och frågan ännu inteblivit föremål för utredning, anser socialförsäkringsutskottetatt det finns anledning för utrikesutskottet att understrykaangelägenheten av att så sker.På ytterligare två områden förutsåg utskottet att det kundebli stora problem med anledning av de ändradefolkpensionsreglerna. Det ena rör rätten till förtidspension förunga personer. Utskottet ansåg att beräkningen avbosättningstiden för svenska ungdomar , som lämnadelandet utlandsstudier, fick konsekvenser som intekunde accepteras när det gällde deras förtidspensionsskydd.Utskottet föreslog ett tillkännagivande om att studerandeungdomar som lämnat för en längre tidsstudier än skulle få ett provisoriskt skydd genom reglersom regeringen bemyndigades utfärda i avvaktan på resultatet aven fortsatt utredning i frågan. Den andra frågan rörde rättentill barnpension som i vissa fall kunde falla bort på grund avde ändrade reglerna. Utskottet föreslog att frågan om vilkaandra möjligheter som kunde finnas att kompensera ett barn förbortfallet av försörjningsstödet borde utredas.Inte heller på dessa områden har någon utredning påbörjatsvarför utskottet anser att utrikesutskottet även i dessa fallbör understryka angelägenheten av att frågorna får enlösning.Socialutskottet, som begränsar sitt yttrande (1993/94:SoU5y)till utrikesutskottet till de delar av punkterna 1, 5 och 6 iförslagen till riksdagsbeslut som berör socialutskottet,tillstyrker propositionen i dessa delar.Trafikutskottet har till utrikesutskottet avgivit ett yttrande(1993/94:TU4y) över propositionen jämte den motion som väcktsmed anledning av propositionen. anför bl.a.följande i sitt yttrande:Regeringens förslag enligt propositionen kan sägas i huvudsakinnebära att bör godkänna det nu aktuellatilläggsavtalet till . Utskottet anser att de skälsom det anförde till stöd för ett svenskt godkännande avEES-avtalet även gäller tilläggsavtalet. I det ursprungligaavtalet saknades den nu redovisade rättsakten om "tillträde tillmarknaden för godstransporter på väg i den europeiskagemenskapen till eller från en medlemsstat eller i transit genomen eller flera medlemsstater". Genom rättsaktens införlivandemed tilläggsavtalet -- och dettas ikraftträdande -- utvidgastillämpningsområdet för de villkor som gäller för dengränsöverskridande lastbilstrafiken inom EU-området till attgälla hela EES-området. Därmed tas ett viktigt steg på vägen iriktning mot en alltmer liberaliserad, europeisktransportmarknad. Utvidgningen synes utskottet tillgodose ettväsentligt önskemål hos den svenska åkerinäringen.Utskottet kan konstera att EU ännu inte till alla delar nåttdet uppställda målet -- en fri inretransportmarknad. Den från principiella och praktiska synpunkterbetydelsefulla cabotagerätten gäller sålunda ännu inte i fullutsträckning för vare sig luftfarten, sjöfarten ellergodstransporterna på väg. Sådan rätt införs emellertid gradvisför alla dessa transportslag och avses komma att gälla utaninskränkningar inom överskådlig tid. Den utveckling avcabotagerätten som skett kommer -- utom såvitt avser sjöfarten,däri inbegripet transporterna på inre vattenvägar -- genomtilläggsavtalet hela EES-området till del.Med det anförda tillstyrker utskottet för sin del attriksdagen godkänner tilläggsavtalet till . Slutligentillstyrker utskottet för sin del att antarregeringens förslag till lag om upphävande av lag omtillämpning av det nämnda luftfartsavtalet mellan , Norgeoch EEG samt till lag om ändring i luftfartslagen.Till trafikutskottets yttrande har fogats en meningsyttringfrån suppleant.Bostadsutskottet har till utrikesutskottet avgivit ettyttrande (1993/94:BoU7y) över propositionen. I yttrandet anförBostadsutskottet följande:De delar av propositionen som rör bostadsutskottetsberedningsområde avserSocialdepartementets verksamhetsområde i vad avser socialtrygghet för personer som flyttar inom EES-området såvitt rörlagen (1993:737) om bostadsbidrag (prop. s. 142--143),verksamhetsområde i vad avsereffektivitetskrav för vissa värmepannor (prop. s. 205).Sistnämnda förslag rör ett av unionsrådet den 21 maj 1992antaget direktiv om effektivitetskrav för nya värmepannor someldas med flytande eller gasformigt bränsle (92/42/EEG).Bostadsutskottet delar regeringens mening om att direktivet omvärmepannor bör införlivas i svensk lagstiftning.I propositionen anges att de produkter som omfattas avdirektivet är av sådan beskaffenhet att det bör införlivas ibyggproduktlagen. I en avlämnad proposition (prop.1993/94:178) om ändring i m.m. föreslås attbyggproduktlagen (1992:1535) ersätts med en lag om tekniskaegenskapskrav på byggnadsverk. Denna lag föreslås träda i kraftden då byggproduktlagen föreslås upphöra attgälla. I den proposition som behandlas i detta yttrande (prop.1993/94:203) anförs att regeringen genom den nya lagen gesmöjlighet att genom bemyndigande införliva direktivet omvärmepannor i den föreslagna lagen, givetvis under denunderförstådda förutsättningen att beslutar anta den.Bostadsutskottet behandlar proposition1993/94:178. Avsikten är att skall besluta i ärendetden . I några av de motioner som väckts med anledningav propositionen yrkas avslag på den och därmed alltså också påden föreslagna nya lagen om tekniska egenskapskrav på byggnader.För det fall att dessa motioner vinner gehör börändringar istället göras i byggproduktlagen så att det blirmöjligt att införliva direktivet med svensk lagstiftning.Osäkerhet råder alltså om genom vilken laginförlivandet bör ske. Denna fråga blir en följd av riksdagensbeslut senare i vår med anledning av bostadsutskottetsbetänkande /94:BoU18 Ändring i m.m.I avsikt att uppnå syftet att införliva direktivet med svensklagstiftning föreslår bostadsutskottet att utrikesutskottetgenom ett tillkännagivande gör regeringen uppmärksam på att detkan bli aktuellt för regeringen att föreläggariksdagen förslag till ändring i byggproduktlagen. Så blirfallet om med anledning av det ovan nämnda betänkandetfrån bostadsutskottet beslutar att någon lag om tekniskaegenskapskrav på byggnadsverk m.m. inte skall införas. Omriksdagen å andra sidan beslutar att denna lag skall införassaknas skäl anmoda regeringen att återkomma i ärendet.Vad i övrigt anförts i proposition 1993/94:203 om ändringar iEES-avtalet såvitt rör bostadsutskottets beredningsområde harinte givit utskottet anledning till erinran eller särskiltuttalande.Utrikesutskottet föreslår, med anledning av vad lagutskottetframför i sitt yttrande (1993/94:LU4y) angående förslaget till4 § i förslaget till lag om ett europeisktmiljömärkningssystem, att lagrummet får den lydelse somlagutskottet förordar.Utrikesutskottet noterar de önskemål somsocialförsäkringsutskottet gett uttryck för i sitt yttrande(1993/94:SfU6y) och förutsätter att dessa beaktas av regeringen.Utrikesutskottet noterar vidare vad bostadsutskottet framför isitt yttrande (1993/94:BoU7y) angående införlivandet med svensklagstiftning av direktivet om värmepannor och förutsätter attregeringen i förekommande fall återkommer i ärendet.Utrikesutskottet delar de bedömningar som i övriga avseendengjorts i utskottens yttranden.Vad gäller regeringens förslag till lag om jordbruksprodukteroch livsmedel som är ekologiskt framställda får utskottet anföraföljande:Riksdagen har på förslag av jordbruksutskottethemställt att regeringen utarbetar ett program med målsättningenatt av åkerarealen bör vara ekologiskt odlad (prop.1993/94:157, bet. 1993/94:JoU22, rskr. 1993/94:272). En sådaninriktning ligger enligt jordbruksutskottet väl i linje medriksdagens beslut om miljömålet i jordbrukspolitiken. Allt flerinser att ekologisk odling inte bara är en nischproduktion förett fåtal intresserade konsumenter utan att denna odling bör sessom en del i en strategisk satsning för svenskt jordbruk.Utskottet anförde vidare att har goda naturligaförutsättningar för ekologisk produktion och tillade attförhandlingarna om ett svenskt EU-medlemskap, vilka avslutadesden , gett ett resultat som bör ge goda möjligheteratt öka den ekologiskt odlade arealen genom att fårtillgång till EG:s stöd för ekologisk odling och miljövänligaproduktionsmetoder, under förutsättning av svenskmedfinansiering.Under beredningen av föreliggande proposition harutrikesutskottet erfarit att näringen hyser farhågor för attanpassningen till den nya lagstiftningen skall innebärasvårigheter för svensk ekologisk odling i vissa avseenden.Med hänvisning till den vikt som enligt detrefererade beslutet fäster vid utvecklingen av ekologisk odlingbör hemställa att regeringen noga följer dekonsekvenser som den föreslagna lagen kan få, och vidtar deåtgärder som är önskvärda och möjliga. Det är i detta sammanhangbl.a. viktigt med övergångsregler som förhindrar att onödigapraktiska svårigheter uppstår för den ekologiska odlingen.Kontrollsystemet måste utformas så att smidigheten ocheffektiviteten i den tidigare etablerade ordningen -- genom KRAV() och -- kan bibehållas. Vad utskottet anfört omekologisk odling bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslagtill lag om jordbruksprodukter och livsmedel som är ekologisktframställda.Utöver vad utskottet anfört ovan föranleder propositionen intenågra uttalanden från utskottets sida. Utskottet tillstyrkersåledes de i proposition 1993/94:203 framlagda förslagen tilländringar i ett antal lagar med anknytning till EES-avtalet.4. Ordningen för beslut i ärendetEnligt 10 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen fårrättskipning- eller förvaltningsuppgift som inte direkt grundarsig på regeringsformen genom beslut av överlåtas tillbl.a. mellanfolklig organisation eller till internationellinrättning eller samfällighet. Innefattar uppgiftenmyndighetsutövning skall förordnande ske genom beslutvarom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig.Riksdagens beslut kan också fattas i den ordning som gäller förstiftande av grundlag.De uppgifter som enligt och övervakningsavtaletankommer på och på EFTA-domstoleninnefattar sådan myndighetsutövning som avses i 10 kap. 5 §tredje stycket regeringsformen. Då (bet.1992/93:EU1) godkände avtalen och antog EES-lagen tillämpadesdärför den särskilda beslutsordning som föreskrivs i stadgandet.Med hänsyn till vikten av att avtalen kunde träda i kraftsnarast utnyttjade möjligheten att avgöra ärendetgenom ett beslut med kvalificerad majoritet.Den ändring i protokoll 4 i övervakningsavtalet som nuöverenskommits innebär att EFTA:s övervakningsmyndighetbeträffande konkurrensreglerna på luftfartsområdet utvidgas tillatt avse även nationella lufttransporter mellan flygplatser inomEES. omfattade myndighetens övervakningsuppgifterendast internationella lufttransporter. Bestämmelserna i 10 kap.5 § tredje stycket regeringsformen om överlåtelse avmyndighetsutövning är således tillämpliga. Med hänsyn tillvikten av att EFTA-staternas överenskommelse om ändring iprotokoll 4 träder i kraft möjligt anser utskottet attriksdagen även nu bör utnyttja möjligheten att genom beslut medkvalificerad majoritet godkänna överenskommelsen och antaförslaget till ändring i EES-lagen i denna del. beträffande protokoll 4 till övervakningsavtaletatt med bifall till propositionen och med avslag påmotion 1993/94:U11 yrkande 1 i denna del,dels godkänner avtalet mellan EFTA-staterna den 7 mars1994 om ändring i protokoll 4 till avtalet mellan EFTA-staternaom upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol,dels antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES)såvitt avser ändringen i protokoll 4 i bilaga 2 till nämnda lag,men. (v) - delvis2.