bet · GI01SfU1 · 1994-10-27 00:00:00 — Översynen börsyfta till att ungdomarna kompenseras för den extra studietidhandikappet i sig kan medföra och de merkostnader detta innebär.Översynen bör göras med varsamhet så att inte ungdomar medhandikapp av ekonomiska skäl förhindras i sitt val av utbildningoch att delta i gymnasieutbildning utanför hemorten.Att unga handikappade skall ges alla möjligheter till en godutbildning som ger dem möjlighet att etablera sig påarbetsmarknaden och bli självförsörjande är enligt utskottetsuppfattning odiskutabelt. Om utbildningen på grund avhandikappet tar och/eller förorsakar kostnader sominte drabbar friska ungdomar bör detta rimligen kompenseras. Imotionen pekas emellertid på vissa problem i samband med detta.Det kan med visst fog ifrågasättas om det är rimligt att enhandikappad ung flicka eller pojke skall haen ekonomisk standard som i vissa fall inte bara överstigerderas jämnåriga friska kamraters utan även vuxnaförtidspensionerades. Unga handikappade kan redan beviljas sjukbidrag och handikappersättning. Fram tilldenna ålder kan vårdbidrag utges till föräldrar som vårdar barnsom behöver särskild tillsyn och vård på grund av sjukdom ellerhandikapp. Även merkostnader på grund av sjukdomen ellerhandikappet kan beaktas. Åldersgränsen är knuten till detsvenska folkpensionssystemet och är utgångspunkt för en radförmåner. Vidare gäller att en försäkrad skall vara inskriven iallmän försäkringskassa fr.o.m. den månad varunder han fyller 16år.Utskottet anser det vara av vikt att den nu behandlade frågandiskuteras utifrån olika utgångspunkter. I proposition1993/94:156 om Vissa förändringar i studiestödssystemetförutskickades att en utredning med parlamentariskrepresentation skulle tillkallas, ochsocialförsäkringsutskottet såg positivt på en sådan utredning.I direktiven för Sjuk- och arbetsskadeberedningen ingår bl.a.att ta upp frågor rörande förtidspensioneringen. Utskottet utgårfrån att de unga handikappades ekonomiska situation vidgymnasiestudier kommer att övervägas i pågående och kommandeutredningsarbete. Med hänsyn till det anförda anser utskottetatt något tillkännagivande till regeringen med anledning avmotion Sf505 inte är påkallat.Det socialförsäkringsrättsliga regelsystemetI två motioner tas upp frågor som rör detsocialförsäkringsrättsliga regelsystemets komplexitet samtavsaknaden av överbryggande bestämmelser.Siw () anför i motion 1993/94:Sf241 att olika lagarinom socialförsäkringssystemet slår ut varandra i brist påöverbryggande bestämmelser. Motionären begär mot bakgrund häravett tillkännagivande om en genomgång av gällande lagstiftninginom socialförsäkringssystemet som skall syfta till attkonstatera i vilken omfattning olika lagar slår ut varandra ibrist på överbryggande bestämmelser. Därefter måste enligtmotionären bestämmelser införas som rättar till dessafelaktigheter.I motion 1993/94:Sf266 av och () begärs ett tillkännagivande om enförfattningsteknisk översyn av lagstiftningen inomsocialförsäkringsområdet. Motionärerna framhåller att nämndalagstiftning på olika sätt berör alla som bor i . Detsakliga innehållet i dessa lagar kan inte ifrågasättas, men deständiga förändringarna i lagstiftningen har lett till att dessablivit så komplicerade att få har möjlighet att fullt uttillägna sig innehållet i dessa. Från demokratisk synpunkt ärdet särskilt viktigt att lagstiftningen utformas så attmedborgarna har möjlighet att förstå den.De frågor som tas upp i motionerna behandlas i en nyligenavgiven rapport, Kontroll av socialförsäkringen 1994/95.1, variRiksdagens Revisorer granskat socialförsäkringen. I rapportenanför revisorerna bl.a. att granskningen av socialförsäkringenhar avgränsats till att avse vissa konsekvenser av ettomfattande och väl differentierat -- men samtidigtsvåröverskådligt -- socialförsäkringssystem. Att reglerna ärsvårtolkade visas bl.a. av att de anställda vidförsäkringskassorna behöver lägga ned omkring en femtedel av sinarbetstid på att förklara gällande bestämmelser för deförsäkrade. Revisorerna framhåller att svåröverskådliga reglerleder till att enskilda medborgare får begränsade möjligheteratt ta del av eller delta i den allmänna debatten. Derasmöjligheter att kontrollera beslut av kassorna blir mindre,som behovet av speciell information ökar. Det blirockså svårare för statsmakterna att förutse effekterna av skildabeslut, och behovet av successiva justeringar ökar.Socialförsäkringen blir svåröverskådlig också till följd avfrekventa regeländringar. I rapporten pekas på olika möjligheterför att förenkla systemet. Rapporten är föremålför remissbehandling.Utskottet anser det självklart att bestämmelser som rörmedborgarnas grundläggande rättigheter i form av olika förmåneri största möjliga utsträckning måste utformas så att de kanförstås av dessa. Det socialförsäkringsrättsliga regelsystemethar varit föremål förgenomgripande förändringar som medfört att enhetligheten gåttförlorad och att försäkringen blivit komplicerad ochsvårtillgänglig. Utskottet ser det som en angelägen uppgift förSjuk- och arbetsskadeberedningen att konstruera ett nyttregelsystem som bättre svarar mot kraven på tillgänglighet förmedborgarna. Någon åtgärd från sida anser utskottetinte påkallad med anledning av motionerna Sf241 och Sf266.SocialförsäkringsnämnderEnligt bestämmelser i 18 kap. AFL skall i allmänförsäkringskassa finnas styrelse och en eller flerasocialförsäkringsnämnder. Antalet nämnder beslutas avregeringen. I 18 kap. 20 § AFL stadgas att ensocialförsäkringsnämnd skall bestå av sju ledamöter. Nämndensordförande utses av regeringen. Av övriga ledamöter utses tre avRiksförsäkringsverket. De återstående tre ledamöterna väljs avlandstinget eller, om försäkringskassas arbetsområde utgörs aven kommun, av kommunfullmäktige. Suppleanter utses för samtligaledamöter utom ordförande. En socialförsäkringsnämnd avgör bl.a.frågor om rätt till förtidspension, handikappersättning ochvårdbidrag. Vidare skall omprövningsbeslut i sjukpennings- ochrehabiliteringsärenden fattas av nämnden.Socialförsäkringsnämnderna inrättades (prop. 1985/86:73, SfU 1985/86:12) och ersatte de dåvarandepensionsdelegationerna och försäkringsnämnderna. Ipensionsdelegationerna, som bl.a. fattade beslut omförtidspension, handikappersättning och vårdbidrag, ingick tvåav utsedda läkare.Som angetts ovan består en socialförsäkringsnämnd av sjuledamöter. I propositionen anfördes bl.a. att ledamöterna bör haen god förankring i olika medborgargrupper och ha kunskaper omlokala och regionala förhållanden. Enligt departementschefenfick de av valda ledamöterna anses företräda deflesta grupperna i samhället och kunna tillföra nämndernavärdefull kunskap från det landstingskommunala området, främsthälso- och sjukvården. Ledamöterna som utses avRiksförsäkringsverket nomineras av partsorganisationer påarbetsmarknaden, två från arbetstagarsidan och en från denicke-offentliga arbetsgivar- och egenföretagarsidan. Därmedtillgodoses enligt departementschefen behovet av kunskap omarbetsmarknadsmässiga förhållanden.Ett ärende i nämnden avgörs efter föredragning av entjänsteman hos . Tjänstemannen svarar för attärendet i alla avseenden är berett med omsorg och noggrannhetoch att ett beslutsunderlag tillställs ledamöterna föresammanträdet. Föredraganden ansvarar också för att förslagettill beslut stämmer överens med gällande rätt. Endast deuppgifter som finns dokumenterade i beslutsunderlaget får liggatill grund för nämndens beslut.Läkarmedverkan i socialförsäkringsnämndernaKarin Falkmer (m) framhåller i motion 1993/94:Sf203 att deflesta av nämndernas beslut har sin grund i rent medicinskabedömningar. Det bör därför vara av värde att återinföra enbestämmelse som innebär att läkare skall ingå som ledamot inämnden. Motionären begär ett tillkännagivande i enlighethärmed.Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånRiksförsäkringsverket och anför att frågan om läkarmedverkan isocialförsäkringsnämnderna var föremål för en ingåendediskussion inför beslut om att införasocialförsäkringsnämnder i stället för de tidigarepensionsdelegationerna resp. försäkringsnämnderna. Avförarbetena framgår att avsikten med inrättandet avsocialförsäkringsnämnder var att ökaförtroendemannainflytandet vid beslutsfattandet. Avsikten medförslaget var inte att läkarnas roll vid bedömningen av ärendenmed medicinska frågor skulle minska. I propositionen uppgavs attde ärenden som är beroende av medicinsk utredning skall vara sånoggrant och fullständigt belysta när de redovisas för deförtroendevalda att det då i regel inte skall behövas tillgångtill ytterligare medicinsk sakkunskap. Om ledamöterna i nämndenanser att ärendet ur medicinsk synpunkt ytterligare behöverbelysas kan nämnden bordlägga ärendet för komplettering ellerför att höra den förtroendeläkare som antas kunna lämnaupplysningar i ärendet. Mot bakgrund av det anförda anser verketatt motionen bör avstyrkas.Försäkringskasseförbundet instämmer i vadRiksförsäkringsverket anfört och avstyrker således bifall tillmotionen.I proposition 1985/86:73 betonades läkarens roll vidberedningen av försäkringsärendena. Denna roll borde dockskiljas ut från själva beslutsfunktionen. För den enskilde varsärende behandlas i nämnden var det enligt propositionen av viktatt få ta del av allt relevant medicinskt material som utgörunderlag för nämndens beslut. De medicinska synpunkterna bordedärför tillföras ärendet under beredningsstadiet så att denenskilde fick möjlighet att bemöta uppgifterna eller iförekommande fall komplettera handlingarna i ärendet. Enligtpropositionen kunde, om det vid nämndens sammanträde uppkomfråga av medicinsk art i det enskilda fallet som ledamöternaville ha ytterligare belyst, nämnden antingen bordlägga ärendetför ytterligare komplettering eller utnyttja möjligheten atthöra förtroendeläkaren. tillstyrkte ibetänkande SfU 1985/86:12 förslaget om att särskilda ledamötersom var läkare inte skulle utses i socialförsäkringsnämnderna.Utskottet anser att de principer som ligger till grund för dennuvarande ordningen fortfarande bör gälla. Utskottet vill isammanhanget erinra om de ökade resurser som försäkringskassornanu får för att förstärka förtroendeläkarnas insatser och somytterligare kan förbättra beslutsunderlaget. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motion handläggning av ärendenI motion 1993/94:Sf250 yrkande 1 begär m.fl.(v) att skall få i uppdrag att utreda ochföreslå åtgärder för ett bättre utnyttjande avsocialförsäkringsnämnderna. Motionärerna frågar sig varförförsäkringskassans rehabiliteringsarbete inte fungerar ochuppger att antalet förtidspensionärer ökar. Antalet ärenden somen socialförsäkringsnämnd vid ett sammanträde skall besluta ikan enligt motionärerna uppgå till 70. Detta innebär att varjeärende behandlas än en minut. blir på så sätt helt beroende av det underlag och deförslag som den enskilde tjänstemannen lägger fram. Ett sådantarbetssätt innebär enligt motionärerna att all den kunskap ocherfarenhet som finns hos nämndledamöterna inte utnyttjas.Motionärerna framhåller vidare att rehabiliteringsarbete ärsvårt. Många olika aktörer är inblandade, och arbetet kräverkunskaper från ett mångfasetterat arbetsliv.Rehabiliteringsarbete handlar om företagsekonomi,organisationsplanering, tidsbrist, förhandlingsarbete ochsociala kunskaper. Det är enligt motionärerna orimligt att enkassatjänsteman skall kunna behärska alla frågeställningar, varaen skicklig förhandlare och aktivt arbeta medmotivationshöjande argument. Motionärerna framhåller attsocialförsäkringsnämndernas erfarenheter och kunskaper iframtiden måste utnyttjas på ett helt annat sätt. Om kunskapernainte räcker till måste nämnderna kompletteras medarbetsmarknadssakkunniga personer.Riksförsäkringsverket och har yttratsig över motionen.Riksförsäkringsverket tolkar motionen så att nämndensledamöter skulle delta i beredningen av ärenden. Verketsuppfattning är att detta inte är förenligt med de regler sombl.a. uppställs i förvaltningslagen. Förtroendemännens uppgiftär att på grundval av ett skriftligt underlag fatta beslut, ochverket anser att det vore direkt olämpligt att ledamöternamedverkar i utredningen av olika ärenden. De förtroendevaldaskunskaper och erfarenheter från olika områden kompletterartjänstemännens kunskaper om försäkringens regler m.m. Ävenledamöternas kunskaper om specifika lokala eller regionalaförhållanden bör tas till vara vid bedömningen av de enskildaärendena. Beträffande antalet ärenden per sammanträde hänvisarverket till lagförarbetena vari uttalas att nämnderna börbehandla högst 40--45 ärenden per sammanträde. För att undvikasådana situationer som nämns i motionen är det verketsuppfattning att nämnderna vid en anhopning av ärenden lägger inextra sammanträden. Verket framhåller vidare att de ändradereglerna inom arbetsskadeförsäkringen efter en övergångstidkommer att innebära att ärendemängden generellt sett kommer attminska.Försäkringskasseförbundet uppger att ochförsäkringskassorna arbetar intensivt med att minska antaletnybeviljade förtidspensioner. Förbundet är positivt till allaåtgärder som kan vidtas i syfte att förbättrarehabiliteringsarbetet, inklusive en översyn avsocialförsäkringsnämnderna och deras arbetsformer. Förbundetanser dock, i motsats till motionärerna, att en sådan utredningbör utföras av en särskild utredare med lång erfarenhet frånområdet. Mot denna bakgrund anser förbundet att motionen skallavstyrkas.Utskottet delar motionärernas uppfattning om betydelsen av ettväl fungerande rehabiliteringsarbete som ett medel att minskaantalet förtidspensioner. har i enförvaltningsrevision, RRV 1994:18 Att återupprätta, omförsäkringskassans rehabiliteringsverksamhet, granskat vissaeffektivitetsproblem inom denna verksamhet. I rapporten läggsfram en rad förslag för att effektivisera och åtgärda brister irehabiliteringsverksamheten. Bl.a. konstateras attrehabiliteringsutredningarna inte fyller den centrala funktionsom var avsedd samt att det finns brister i det medicinskabeslutsunderlaget. Rapporten behandlar dock inte självabeslutsförfarandet. De lokala kassorna har betydande möjligheteratt själva besluta om arbetsformerna, och utskottet utgår frånatt denna möjlighet utnyttjas i största möjliga utsträckning såatt socialförsäkringsnämndernas arbete optimeras. Utskottet kandock inte dela motionärernas uppfattning att en framkomlig väg idetta avseende skulle vara att låta ledamöterna delta iberedningsarbetet. Som angett kan ettsådant förfarande stå i strid med bestämmelserna iförvaltningslagen. Det är inte heller rimligt att anta attledamöterna skulle kunna lägga ned den betydande tid i ärendenavarom skulle bli fråga vid ett deltagande i beredningsarbetet.Vad slutligen angår frågan om nämndernas sakkunskap på olikaområden garanteras denna enligt utskottets uppfattning på detsätt varigenom de väljs eller nomineras till sitt uppdrag.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion Sf250 yrkande 1.Forskning inom socialförsäkringsområdetI motion 1993/94:Sf265 begär m.fl. (s) etttillkännagivande om behovet av ökade forsknings- ochutvecklingsinsatser på socialförsäkringsområdet. Motionärernapekar på den oroväckande utvecklingen av långtidssjukskrivningoch förtidspensionering. Detta har skett trots ökade satsningarpå rehabilitering. har man kunnat peka på ett negativtsamband mellan sjukskrivning och arbetslöshet, men enligtmotionärerna är det oklart om detta samband fortfaranderåder. Myndigheterna har stora svårigheter att skaffasysselsättning till dem som har drabbats av arbetslöshet, ochfrån kommer signaler om att andelenarbetslösa bland de sjukskrivna stiger. Genom kombinationenarbetslöshet och sjukskrivning uppstår en ny problematik somsätter vårdapparaten på prov. Enligt motionärerna kan de olikaersättnings- och bidragssystemen komma att fungera somkommunicerande kärl för medborgare utan arbete. Mot bakgrund avdenna problembild konstaterar motionärerna att det behövsforskning och utveckling på socialförsäkringsområdet medspeciell inriktning på rehabilitering. Riksförsäkringsverketfördelar till utvecklingsprojekt vid landetsförsäkringskassor, och motionärerna konstaterar att detta är ettalldeles för lågt belopp. Enbart i Stockholmansökte under föregående budgetår om anslag på 10 miljonerkronor. Motionärerna uppger vidare att den forskning som undersenare år kommit i gång på några universitet absolut inte hartillräcklig omfattning. Det behövs också en annorlunda ansatsinom forskningen, ett närmande mellan teori och praktik.Forskning bör bedrivas utifrån problemställningar som formulerasav personal på försäkringskassorna i samarbete med forskare frånuniversitet och högskolor. Ett sådant förhållningssätt har denfördelen att problemställningarna blir relevanta och resultatenkan få en direkt användning.Utskottet har tidigare uppmärksammat behovet av forskning påsocialförsäkringsområdet. I samband med att behandladeproposition /93:170 om Forskning för kunskap och framstegframhöll socialförsäkringsutskottet i ett yttrande,1992/93:SfU6y, till socialutskottet behovet av ökadeforskningsinsatser på socialförsäkringsområdet. I propositionenuppgavs att behovet av forskningsbaserad kunskap om deekonomiska trygghetssystemens funktion och effekter ärbetydande. Enligt propositionen fanns ett stort behov av merforskningsbaserad kunskap om bl.a. de faktorer och samband somligger bakom de stora förändringarna i sjukfrånvaro ochförtidspensioneringarna , liksom om samspeletmellan socialförsäkringen och arbetsmarknaden. Det framhöllsockså i propositionen att det var angeläget med forskning kringde offentliga pensionssystemen, inte minst i förhållande tillandra försäkringssektorer, och hur dessa påverkar sparande,kapitalbildning och arbetskraftsutbud. I yttrandet tillsocialutskottet anförde socialförsäkringsutskottet bl.a. attintresset och möjligheterna till forskning påsocialförsäkringsområdet vid universitet och högskolor ökatunder senare år. Utskottet ansåg dock att omfattningen avsocialvetenskaplig forskning med anknytning till de ekonomiskatrygghetssystemen fortfarande var relativt begränsad med hänsyntagen till socialförsäkringssystemens stora betydelse förindividens välfärd och för samhällsekonomin. Utskottet pekadedärvid bl.a. på att det, mot bakgrund av att de nya satsningarnapå rehabilitering innebär ett förändrat sätt att användaförsäkringens resurser, var särskilt viktigt att detta områdeblev föremål för forskning.Utskottet kan konstatera att har enförbättring skett vad gäller forskning inomsocialförsäkringsområdet. (), som har till uppgift att stödja betydelsefullgrundforskning och tillämpad forskning inom socialvetenskap,socialpolitik och folkhälsoverksamhet samt informera omkunskapsläge och aktuell forskning, har fåttökade resurser, och för /95 disponerar rådet förforskning ett anslag på 86 772 000 kr.Utskottet har erfarit att innevarande höst har vidMitthögskolan i inrättats en enhet försocialförsäkringsforskning med särskild inriktning pårehabilitering. Till enheten har knutits ett nätverk av forskarefrån , ochMitthögskolan. I nätverket ingår också praktiskt verksamma fråni första hand försäkringskassorna i och Jämtlandslän. Genom medverkan av forskare från olika institutioner samtmedverkan av praktiskt verksamma utgör denna enhet en bro mellanteori och praktik.Utskottet ser med tillfredsställelse att det under senare tidföreligger en positiv trend beträffande forskning och utvecklinginom det socialförsäkringsrättsliga området och att den storakunskap som finns hos försäkringskassorna tas till vara i ettsamarbete med universitet och högskolor. Behovet av forskning ärbetydande inte minst med hänsyn till de stora kostnader somsocialförsäkringen omsluter och till kravet på att tillgängligaresurser används på ett effektivt sätt. Det är därför väsentligtatt forskningsbehovet även fortsättningsvis uppmärksammas ochatt ytterligare resurser tillförs området.Med det anförda anser utskottet att motion Sf265 är besvarad. beträffande rehabiliteringsersättningatt avslår motion 1993/94:Sf237,2. beträffande arbetslitteratur till synskadadeatt avslår motion 1993/94:Sf247,3. beträffande handikappersättningatt avslår motion 1993/94:Sf204,4. beträffande alternativ till förtidspensionatt avslår motion 1993/94:Sf220,5. beträffande handikappade gymnasieelevers ekonomiskavillkoratt avslår motion 1993/94:Sf505,6. beträffande det socialförsäkringsrättsligaregelsystemetatt avslår motionerna 1993/94:Sf241 och1993/94:Sf266,7. beträffande läkarmedverkan i socialförsäkringsnämnderatt avslår motion 1993/94:Sf203,8. beträffande socialförsäkringsnämndernas handläggning avärendenatt avslår motion 1993/94:Sf250 yrkande 1,9. beträffande forskningatt avslår motion 1993/94:Sf265.Stockholm den 27 oktober 1994På socialförsäkringsutskottets vägnarMaj-Inger KlingvallI beslutet har deltagit: (), GullanLindblad (m), (), (), MaudBjörnemalm (s), (), (), RuneBacklund (c), (), (), SiggeGodin (fp), (), (), UlfKristersson (m), (), ()och ().Särskilt yttrandeGullan , , och (alla m) anför:Förslaget om inrättande av socialförsäkringsnämnder antogs avriksdagen /. Vid behandlingen avförslaget motsatte sig detta. Vi ansåg bl.a. attförslaget om att läkare inte skulle ingå som ledamöter inämnderna skulle leda till ett ökat tjänstemannainflytande. Vianser alltjämt att det kan finnas skäl för att läkare börmedverka inom ramen för beslutsfattandet i försäkringskassorna.Denna fråga bör dock ses i ett större sammanhang och tas upp ien diskussion om hur administrationen och beslutsfattandet iförsäkringskassorna skall utformas för att bl.a. ökaeffektiviteten i socialförsäkringssystemen.