bet · GH01SfU14 · 1994-04-14 00:00:00 — Detinnebär att civilbefolkningen får utstå stora lidanden.Kompletterar man detta med de trakasserier och det etniskaförtryck som utövas i Kosovo, blir situationen självfalletbesvärlig för kosovoalbanerna.Nästa fråga är hur man skall bedöma allt detta med hänsyn tillsvensk utlänningslagstiftning och annat. Det är en annan sak.Det är den balansgång man får göra som politiker. Det får intefinnas någon som helst tvekan om att den ochsvenska politiker fördömer situationen och det serbiskaagerandet i Kosovo. Men å andra sidan hamnar vi i en situationdär vi ändå försvarar tillbakasändande. Detta är en balansgångsom vi måste klara av.Jag vill mycket kort göra ett par övriga kommentarer.Per Stadig tog upp frågan om flyktingskäl och humanitära skäl.Jag instämmer i bedömningen att den svenskautlänningslagstiftningen, som den är beslutad av ,innebär att vi kanske gör en något restriktivare tolkning avflyktingskäl än vad man gör i t.ex. Holland.Jag är själv något förvånad när jag ser hur få av bosniernasom verkligen har ansetts ha konventionsskäl för att stanna iSverige. Men detta bygger såvitt jag förstår på en helt rimligtolkning av utlänningslagstiftningen.Jag vill understryka att denna fråga nu ligger hosInvandrar- och flyktingkommittén, IFK, som skall titta pågränsdragningen mellan flyktingskäl och de facto-skäl. Varskall egentligen gränsen gå mot de humanitära skälen? Det är enfråga som man mycket riktigt kan ställa.När det gäller hjälp till Kosovo har vi från regeringens sida,och inte minst från utvecklingsavdelningen iUtrikesdepartementet, diskuterat detta med flerahjälporganisationer. Vi har också fört flera resonemang medföreträdare för Röda korset.Problemet hitintills när det gäller Röda korset har varit attdet inte har gått att få hjälp öronmärkt till Kosovo, utan dethandlar i så fall om hela , och det har vi inte varit såintresserade av. Dessa diskussioner pågår, och det finns vissaöppningar.Det frågades här om praxis har skärpts. Jag vill erinra om attdet finns en utredning som lämnar sitt slutbetänkande den 6april. Det är och som har haft uppgiften att seöver just detta. Detta var de kommentarer jag ville göra.Johan : Det var inte enbart svarta börsen dethandlade om, . Moder Teresa-rörelsen finns påplats, och Röda korset finns på plats. Sjukvårdsmateriel kan fåsfram, men den är dyr, som vi har hört. Men det är inte enbartsvarta börsen som gäller.Per Stadig talade om tidigare flyktingskäl, som sedan hadeblivit humanitära skäl, och som med en strängare tillämpningav humanitära skäl helt hade fallit bort, om jag fattade dethela rätt. Det kan jag inte kommentera. Jag kan bara konstateraatt vi tillämpar de bestämmelser som utlänningslagen innehållerpå det sätt som förarbeten och praxis föreskriver.Jag hänvisar, som också gjorde, till denutredning som har arbetat för attkonstatera huruvida tillämpningen av bestämmelserna omhumanitära skäl har skärpts eller inte. Professor skall ge sitt svar i början av april.Det är tråkigt, och jag håller på denna punkt med DavidAxelsson-Fisk, att de rapporter som vi själva upprättar efterresor och de rapporter som vi får från andra håll är belagda medsekretess. Det gäller svenska myndigheters rapporter. De fallerunder utrikessekretessen, och det är prövat ända upp i högstainstans.Jag beklagar i högsta grad detta faktum. Vi skulle hemsktgärna vilja ha tillstånd och möjlighet att lämna ut vårarapporter. Jag tror att det skulle kunna bidra till attkunskapen på bägge håll ökades.Om jag förstår det hela rätt omfattas däremot inte kyrkligaorganisationer, Röda korset och liknande organisationer av sammasekretess. Vi är väldigt tacksamma om man vill delge oss sinasynpunkter, både skriftligen och muntligen, så att åtminstone vikan jämföra dem med de uppgifter vi har från den rapporteringsom vi tyvärr inte kan lämna ut.Jag vill bemöta några saker som sades från Röda korset. IJacovica fanns det inte några serbiska läkare. Det är en riktiguppgift. Det finns nästan inga. Det är också bekräftat frånannat håll. Men anledningen till detta är sannolikt detförhållandet att det i Jacovica till finns enbartalbaner. Det finns inte några serber som vill ta anställningdär.På sjukhuset i är förhållandet mellan antaletanställda från grupperna ungefär fifty-fifty. I varje fall vardet så när det gäller serbisk sjukvårdspersonal ochalbansk sjukvårdspersonal. Båda patientgrupperna representeradespå samma sätt . Jag kan inte svara för om det finnsnågon annan uppgift , men det skulle förvåna mig.Jag har tidigare talat om de humanitära skälen och hur vitillämpar dem. Vi är naturligtvis både tillfredsställda medoch beredda att tillämpa andra humanitära skäl om beslutar om sådana, och man i uttalanden i propositionoch förarbeten ger oss vägledning till detta. Vi försöker efterbästa förmåga att tillämpa de förarbetsuttalanden som är gjorda.Vi får se vad professor kommer fram till.Beträffande krigsvägrare råder en begreppsförvirring idebatten. Krigsvägrare finns uttryckligen definierade ilagstiftningen. Det är personer som lämnat en krigsskådeplatseller riskerar att bli återsända och hamna på enkrigsskådeplats. Bland de värnpliktsvägrare som vi nu har attgöra med i Restjugoslavien kan finnas krigsvägrarfall, och debedöms i så fall också som sådana. Men det övervägande antaletär värnpliktsvägrare, och de är inte krigsvägrare enligt debestämmelser som utlänningslagen innehåller.Självfallet sker bedömningarna efter en individuell prövning idet enskilda fallet. Det kan jag, eftersom fru ordföranden villehöra detta, säga utan att darra på manschetten. Som kanske någotav ett svar på tidigare fråga kan jag ocksåsäga varför det har tagit så här . En av anledningarnatill att det tar är att vi går igenom varje enskiltfall väldigt noggrant. Jag tror att de ledamöter isocialförsäkringsutskottet som finns med i nämnden och somdeltar i nämndens arbete kan vitsorda detta.Jag vill inte uttala mig om human flyktingpolitik. Det är intemitt bord. Politiska frågor vägrar jag ständigt att i allasammanhang uttala mig om, utan vi försöker att tillämpa den lagsom den beslutande församlingen har fattat beslut om.Låt mig avslutningsvis säga följande när det gällerländerinformationen, kunskaper, att göra bedömningar och deninformation som vi har tillgång till och som vi vill ha tillgångtill. Vi vill ha tillgång till all information som står att få.Det försöker vi att skaffa oss.Den information vi får är alltifrån entydig på alla punkter,motsägelsefull på vissa punkter och ibland direkt felaktig. Viförsöker att bedöma informationen, lägga pussel medinformationen och få den bekräftad från olika håll för att kunnalägga en informationsgrund för vår bedömning.Vi försöker i detta arbete att få tillgång till all skriftliginformation som står att få. Vi låter människor, företrädare förasylsökande grupper, komma till oss och berätta om sin bedömningoch ge den information de har att lämna. Så sent som för någonmånad sedan hade jag en albansk polisman hos mig som kom upptill oss efter det att vi hade kallat honom, och han berättadeom vad han hade för erfarenheter när det gäller våldtäkter avalbanska kvinnor.Vi hade också besök av . Viförsöker att få all information och utvärdera den. Detnyhetsblad som LDK skickar ut tar vi också del av. Detta gällerall information varifrån den än kommer. Det är många gångerfråga om både subjektiv och ibland direkt felaktig information.Vi försöker att kontrollera den så gott vi kan.Ordföranden: komplettera detta ochkanske understryka vad som har sagts?Per-Erik : Jag saknar personlig erfarenhet avKosovo och resten av f.d. . Jag avstår därför frånatt säga någonting i den delen.Jag vill komplettera med några förtydliganden när det gällerde humanitära skälen. Vi tar naturligtvis hänsyn till -- vilketkanske indirekt påstods att vi inte gjorde -- akutasjukdomstillstånd som kräver snabba ingrepp för att merabestående skador skall undvikas. Det görs på olika sätt, bl.a.genom att vi inte sällan ger temporära uppehållstillstånd föratt möjliggöra genomförandet av en operation eller annanbehandling som bedöms livsavgörande eller nödvändig för attundvika bestående skador. Detta är det ena.Det andra är att de humanitära skälen enligt min erfarenhet iallt väsentligt dyker upp i det skede som inträffar efter detatt ett avvisningsbeslut har fattats. En ny ansökan kommer underen period när människor är gömda eller på annat sätt håller sigundan för att undvika den avvisning som är bestämd och somannars skall ske. I det läget förekommer det enligt minerfarenhet i av fallen läkarintyg och medicinsktrelaterade bedömningar.Jag vågar nog påstå att dessa underkastas en mycketomsorgsfull och ingående analys och att de i ett flertal fallockså resulterar i tillstånd, antingen permanenta ellertemporära, för att återställa dessa människors fysiska, ochoftast deras psykiska, tillstånd. Jag är personligen utifrån minerfarenhet beredd att hävda att vi inte på något sättnonchalerar eller tar mindre allvarligt på humanitära skäl i dagän vad vi har gjort tidigare. Det utgår jag ifrån att ävenprofessor utredning skall visa.Vad gäller värnpliktsvägrare och andra sådana vill jag erinraom -- vilket förmodligen är känt för flertalet här närvarande --att risken för straff åberopades i ett ärende som föreladeskommissionen i . Där hävdadeen serb att han riskerade att få åtminstone fängelse.Han gjorde gällande att en avvisning inför den eventualiteteninnebar ett brott mot artikel 3 i den europeiskamänniskorättskonventionen, den som förbjuder tortyr och inhumaneller förnedrande behandling.Kommissionen konkluderade i det ärendet att risken för ettstraff , vilket han hade gjort gällande, intevar så allvarlig att detta "raised an issue", som det står iutslaget, under artikel 3 i konventionen. Det finns även andraärenden från kommissionen. Inget av dessa har såvitt jag vetkommit under domstolens prövning. De har samtliga förklarats"inadmissable" av kommissionen och alltså inte kommit underdomstolens prövning.Avslutningsvis vill jag naturligtvis upprepa det närmastsjälvklara att liksom ärmycket intresserade av -- för att uttrycka sig mycket milt --att få ta del av organisationernas ländermaterial och övriginformation för att komplettera den kunskap som vi själva harsamlat på oss i olika sammanhang.Märtha : fattade för sedanbeslut om att den lagparagraf där det står att "synnerliga skälav humanitär art" skall kunna utgöra grund föruppehållstillstånd vid ny ansökan skall stå kvar i lagen istället för den stramare formulering som var föreslagen fråndepartementet om att själva verkställigheten av utvisning skullemedföra fara för liv och hälsa.Regeringen har fattat en del praxisledande beslut angående isynnerhet sjuka barn. Det finns bedömare som anser att dessa tvåbeslut skulle medföra att den praxisutveckling Per Stadigbeskrev skulle vända. Det skulle bli mjukare. Jag vill fråga i vilken mån dessa två beslut har gettutslag i er bedömning av asylskäl och grund föruppehållstillstånd.Johan : Den lagstiftningsfråga som förstnämndes berör inte , eftersomdessa ärenden fram till prövas avInvandrarverket.Den andra frågan gällde de vägledande besluten om humanitäraskäl, bl.a. när det gäller att sända sjuka barn till hade fattat besluten . Deflesta besluten är daterade och några in . har i stor nämndsammansättningfattat beslut om humanitära skäl i samma kategorier och i sammafrågor.Jag gör personligen den bedömningen -- andra kan göra andrabedömningar -- att skillnaden mellan regeringens beslut och vårabeslut, om den över huvud taget existerar, är oerhört liten.Per-Erik : Jag vet inte om det finns så mycket atttillägga utöver det jag redan har sagt om de humanitära skälen.Vi tillämpar synnerliga humanitära skäl i enlighet medlagstiftningen. Eftersom det inte blir någon ändring kommer viatt fortsätta att tillämpa bestämmelserna på det sätt som vihittills har gjort.Ordföranden: är långt runnen. Jag föreslår att viajournerar för en halvtimmes lunch, men icke mera. Vi har mångafrågeställningar kvar. Jag vill tacka dem som harställt frågor och svarat.Många av oss har ställt provokativa frågor, eftersom det ärviktigt att få detta med i det protokoll som tecknas ned avstenograferna. Det är oerhört viktigt att vi har alla dessafrågetecken uträtade så långt det är möjligt.Jag kan också förutsäga att vi beträffande de frågor som vi inte hunnit eller kunnat belysa är mycket tacksamma för attfå återkomma och ha interna utskottsutfrågningar. Då kan mankanske också i vissa stycken tala ännu mer fritt. Tack så hemsktmycket. Vi ajournerar oss en halvtimme.Ordföranden: återupptar förhandlingarna.Eftermiddagens program får pågå längst till . Dåbörjar plenum i med bl.a. en votering. Det är viktigtatt vi försöker hålla tiderna.Nu skall vi diskutera den viktiga frågan om verkställighet avbesluten. Vi har kallat hit representanter förRikspolisstyrelsen att inleda, liksom representanter förSocialstyrelsen. Från har vicerikspolischefen kommit, och även --som har besökt utskottet vid flera tillfällen.Ulf : Fru ordförande, ärade utskottsledamöter,mina damer och herrar! Jag tänkte inleda med några övergripande,men som vi från Polisens sida anser viktiga, synpunkter när detgäller verkställighet av avvisningsbeslut. Därefter kommer HansRosenqvist att lämna en del faktiska uppgifter. Han är den hososs som jobbar med dessa frågor.En verkställighet av en avvisning -- med allt vad det innebär-- är helt självklart en svår upplevelse för människor som harhoppats på en bättre framtid för sig och de sina i . Enavvisning är det slutliga i en lång process där den enskildependlat mellan hopp och förtvivlan. För polisen ärverkställighet mot den bakgrunden en viktig, grannlaga och mångagånger svår arbetsuppgift -- inte minst för den enskildepolismannen som har att utföra uppgiften.Polisens agerande i sammanhanget måste ses med utgångspunkt iföljande: Polisen är en myndighet. Polisen är ålagd att fullgöravissa i lag stadgade skyldigheter. Det är vår riksdag, vårtlands politiker, som beslutar om dessa lagar. När Polisentillämpar dessa lagar kräver Polisen också respekt ochförståelse från landets medborgare. Polisen kan givetvis inteacceptera åtgärder som vidtas för att förhindra enverkställighet, oavsett vem som gör det.Vi vill gärna uppmana till att ge stöd och hjälp tillasylsökande under den svåra tid som ärendebehandlingen pågår.Fortsätt gärna med den hjälpen och det stödet även inför enhemresa, en verkställighet. Detta är kanske många gångersvårare. Men här är behovet av stöd ännu större.Några ord om kyrkofrid. Jag tänker inte ge min in i någonrättshistorisk diskussion om kyrkofrid. Det behärskar jag inte.Men jag vill påstå att svensk polis respekterar kyrkorummetshelgd även om det inte finns lagstöd för det. Givetvis kan detuppstå diskussioner om var gränsen till ett kyrkorum skall gå.Vidare har vi frågan om de konkreta ärenden som Polisen haratt handlägga. Varje polismyndighet i landet är självständig ochhandlägger ärendena på eget ansvar. Den centralapolismyndigheten, , har inte någonföreskriftsrätt på området. Men har initieraten diskussion i de mycket viktiga frågorna med länspolismästarnaute i landet. Diskussionen fortsätter.Vi anser att varje ärende är unikt. Det är svårt att ange attnågot enhetligt handlingsmönster skall råda. Det är helt enkeltinte tänkbart. Men jag vill framhålla en viktig sak isammanhanget, nämligen nödvändigheten av tidiga kontakter,samarbete, samverkan, mellan de berörda parter som finns införett avvisningsärende. Alla tjänar i längden på detta -- inteminst den som verkställigheten av avvisningen berör.Hans Rosenqvist: Fru ordförande, utskottsledamöter! Det ärbekant för alla här att det är polismyndigheterna som enligtutlänningslagen har att verkställa både avvisnings- ochutvisningsbeslut.Utgångspunkten måste naturligtvis vara att polismyndigheternalitar på att de beslut som har fattats är riktiga. Det finns ioch för sig möjligheter att lämna ärenden vidare. Men det skernär det är fråga om praktiska svårigheter osv.Uppgiften att verkställa beslut har blivit allt besvärligare.Ärendemängden har ökat. Jag skall med hjälp av någraoverheadbilder visa utvecklingen . Men detär bekant att när besluten skall verkställas är utlänningen oftainte där han skall vara vid det tillfället. sägerutlänningen att han skall medverka, han ordnar biljetter osv.,inte minst med hjälp av Transporttjänsten, och närverkställigheten skall ske finns han inte på plats.Jag tänkte visa utvecklingen. Jag har kopior på materialet förden som är intresserad.Här har vi antalet verkställigheter . Vi skall inteanalysera alla siffror. Ni ser att den vänstra kolumnen gällerinkomna verkställelseärenden. Den andra kolumnen gäller deärenden som har verkställts. Den tredje kolumnen gäller deärenden som inte har verkställts. För att belysa utvecklingenfinns även det antal som har blivit efterlysta med. påstårjag inte att alla som har blivit efterlysta har gått underjorden -- själva eller med hjälp av andra. Vi har ju ingenutresekontroll i . En del kan ha lämnat landet utan attvi vet om det. En del lämnar landet för att åka till . Detfår vi veta, för de kommer tillbaka.V betyder vuxna, och B betyder barn.Det går att redan här se att ärendetillströmningen ökade under1992. Den börjar litet blygsamt med 633 vuxna och 62 barn. Idecember var det 1 541 vuxna och 644 barn. Ni ser att antalethar varierat, men det ökade . Det är en liten nedgångunder december, men det kan bero på julhelgen.Sammantaget kom det in ungefär 20 000 verkställigheterrörande 20 000 personer.I början av 1992 höll vi en ganska bra takt i fråga omverkställigheter. Men ni ser att vi sackar efter ungefär vidmitten av året. Sammanlagt verkställdes ungefär 13 000 beslut.De ej verkställda besluten kan vi naturligtvis inte summera.Men i mångt och mycket är det fråga om samma personer. Men detgår att se att vid årets början rör det sig om ungefär 3 000personer, och ungefär 6 300--6 500. Det är enmarkant uppgång. Antalet efterlysta går inte heller att summera.Det rör sig om samma personer. Men ni kan läggamärke till att det har gått från ungefär 2 000 till ungefär3 200.Under 1993 fortsätter utvecklingen. hamnarvi plötsligt när det gäller antalet inkomna ärenden på över3 000 vuxna och över 2 000 barn. Barnen närmar sig i storutsträckning de vuxna till antalet. Men det har naturligtvismycket med de barnrika Kosovofamiljerna att göra.Under 1993 var det alltså 28 500 vuxna och 17 500 barn iantalet inkomna ärenden. Verkställigheterna har långt ifrånblivit lika många. De hamnar på nästan 19 000 vuxna och drygt10 000 barn. Ni ser att antalet verkställighter ökar i stortsett månad för månad. Vi hinner inte med. Likaså ökar antalet ejverkställda beslut dramatiskt. är antalet uppe i17 000. Antalet efterlysta var vid det läget över 10 000. Manvet alltså inte var dessa 10 000 personer befinner sig.Ni ser att antalet inkomna ärenden har varit litet lägre under1994 än . Men antalet är fortfarande stort.Antalet verkställigheter har också minskat, men antalet är ivårt tycke fortfarande stort. Balansen har faktiskt minskat --även antalet efterlysta.Det är inte så svårt att förstå varför antalet inkomna ärendenhar ökat. Både Invandrarverket och har fåttökade resurser. Även Polisen har för all del fått ökaderesurser. Då ställdes de berömda100 miljonerna till förfogande för att verkställa sådana beslutsom hade vunnit laga kraft . Uppdraget var attbesluten skulle ha verkställts vid nyår. Det kan också varaintressant att notera att i den tidigare debatten har det sagtsatt takten skall minska. Jag tror inte att det kan ha varitregeringens ståndpunkt, eftersom vi fick pengarna just för attöka takten.Jag vill också visa på användningen av tvångsmedel. Det äräven här uppdelat på vuxna och barn. Vi kan se statistiken för1992 när det gäller förvar av vuxna. Antalet har varit i stortsett . Det gäller även för barn. Antalet har varieratmellan 15 och toppnoteringen på 67 personer. Antaletunder uppsikt var inte alls så stort. Vi har sett siffror på deefterlysta tidigare.Låt oss se på siffrorna . Då kom den nya bestämmelsenom förvar av barn. Antalet vuxna är i stort sett lika. Antalethar kanske ökat litet grand . Det hängernaturligtvis ihop med det stora antalet ärenden som kom in tillPolisen för verkställighet. Men förvarssiffrorna har minskatmarkant för barn.Antalet under uppsikt var inte så stort . Här harantalet ökat markant, inte minst när det gäller barn. Jag harinte någon förklaring till att siffran är så låg för december1993. Det är en dramatisk minskning för barnen.Alla siffrorna är manuellt framtagna bland polismyndigheterna.I bland kan det vara svårt att få 117 polismyndigheter att fyllai papper på ett likartat sätt. Det kan finns enskildafelaktigheter. Men det går ändå att se trenderna.Siffrorna för årets två första månader 1994 är i stort settlika.De ny reglerna för förvar av barn trädde i kraft den 1 januari1993. De har enligt vår uppfattning gjort det ännu svårare attverkställa avvisningar av barnfamiljer. En planeradverkställighet i förening med ett uppsiktsbeslut måstemisslyckas innan familjen kan tas i förvar. Det innebär att detmåste ske två "planeringar" i samma ärende. Det är frustrerandeför den som handlägger verkställighetsärendet och det blirkostsamt. Man kan tro att detta inte kostar så mycket. Men jagtror att Transporttjänsten kan stryka under att detta är förenatmed stora besvärligheter och onödigt arbete. måste sådantsom inte blir gjort betalas.Jag vill sticka ut hakan och fråga vem somegentligen tar ansvar för de barn som hålls gömda, dvs. förderas hälsa och välbefinnande. Vem tar ansvar för att andra kangöra en bättre bedömning av utgången av ärendet änInvandrarverket och ?Ordföranden: för den redogörelsen.Sigge Godin: Jag vill ställa en fråga om de extrapengarna. Det skulle vara värdefullt att få en beskrivning av påvilket sätt pengarna används. Vilka aktiviteter utförde ni somni normalt inte gör för de ordinarie medlen?Det är glädjande att ni inte tar så många barn i förvarlängre. Men jag skulle vilja ha en beskrivning av vad detinnebär att ha barn under uppsikt. Det kan vara värdefullt föross i utskottet att få veta det.Jag studsade en aning när uttryckte att detofta är fråga om ett onödigt arbete. Den frågan kanske inteskall ställas till Polisen utan snarare till organisationerna.Anser ni att flyktingarna skulle ha givits mer rådrum, vilketskulle ha inneburit att de själva kunde planera sin avresa ochPolisen därmed sluppit utföra det onödiga arbetet? Annars kanskeHans Rosenqvist kan beskriva vad han menar med onödigt arbete.Maud Björnemalm: Jag vill gärna se tabellen omförvar och uppsikt igen.Både förläggningspersonal och representanter förfrivilligorganisationer säger att Polisen går till väga så attde tar mannen i förvar och låter kvinnan och barnen vara kvar påförläggningen. Är det vad ni kallar att ställa under uppsikt?Berith : Vad säger häkteslagen om grunderna föratt ta en person i fängsligt förvar i häkten och polisarrester?Finns det lagligt stöd att sätta asylsökande i förvar i häktenoch arrestlokaler? Eller skall det iordningställas en annan typav förvarslokaler?Hans Rosenqvist: Först har vi frågan om pengarna. 27miljoner kronor ställdes till förfogande för att verkställabeslut som hade vunnit laga kraft före . Debesluten skulle vara verkställda i så stor utsträckning sommöjligt vid årsskiftet.3 miljoner kronor ställdes till förfogande för de åtgärder somredan hade vidtagits innan beslutet fattades. Det var fråga omden del som var kvar av /93. De sista 70miljonerna skulle användas till verkställigheter under helabudgetåret.Dessa pengar har fördelats på fem länsstyrelser som regionaltskulle samarbeta med polismyndigheterna i regionen. De harhuvudsakligen använts för att anställa administrativ kraft. Detgår inte att anställa poliser. Än så länge finns det ingaarbetslösa poliser. Däremot skall ny administrativ kraft hyrasin. Det är inte bara i vanlig mening, utan även pensioneradepoliser, juriststuderande osv.