bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — Den tekniska anpassningen innebärframför allt att ett antal svenska begrepp, institutioner m.m.införts vid sidan av motsvarande element från de tidigaremedlemsstaterna.Efter en inledande avdelning med institutionellaövergångsarrangemang (artikel 31) återfinns i den fjärde delende undantag eller övergångsbestämmelser som blivit resultatet avförhandlingarna i konferensen mellan gemenskapen och de statersom sökt medlemskap.Den femte delen innehåller regler om genomförande, bl.a. omupprättande av institutioner och organ, som föranleds avanslutningen. I avdelning II finns bestämmelser om tillämpningav institutionernas rättsakter. I artikel 172 återfinnsbestämmelserna om övergång från Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) till EG. I artikeln föreskrivs bl.a. attärenden hos EFTA:s övervakningsmyndighet som inte har avslutatsvid tidpunkten för anslutningen skall överlämnas tillkommissionen för fortsatt handläggning. Beslut avövervakningsmyndigheten som fattats enligt skallfortsätta att gälla som om de vore fattade av kommissionenenligt EG-rätten. Vidare anges att anmälningar och informationsom lämnats till EFTA-organen skall överlämnas till kommissioneni den mån handlingarna har relevans även vid ett medlemskap.Övergångsbestämmelserna finns i den fjärde delen i femavdelningar samt en särskild avdelning för jordbruk. Tillavdelningarna är fogade ett antal bilagor och protokoll.Övergångsreglerna för återfinns i artiklarna 112--136och avser nedan redovisade områden. MiljönormerI artikel 112 anges att för av frånanslutningen inte behöver tillämpa de EG-regler på områdetmiljönormer som anges i bilaga XII. kan Sverigebehålla sina strängare skyddsnormer vad gäller bl.a.klassificering och märkning av farliga ämnen och preparat samtförbud och begränsningar för vissa farliga ämnen. Vidare anges iartikeln att EG-reglerna skall ses över ienlighet med EG:s förfaranden och att EG-rätten skall gälla förde nya medlemsstaterna vid utgången av tiden. Enligtpropositionen finns det möjlighet att vid behov åberopaRomfördragets artikel 100a.4, som ger en medlemsstat rätt attunder vissa förutsättningar behålla en högre nationellmiljöskyddsnivå. I en särskild gemensam förklaring ges ,och rätt att behålla sina förbud mot återvinningav de miljöfarliga kemikalierna PCB och PCT. Personer, tjänster och kapitalI artikel 114 ges rätt att bibehålla sin nuvarandelagstiftning rörande fritidsbostäder av frånanslutningen. I en gemensam förklaring framhålls, som påpekatsovan, att inget hindrar enskilda medlemsstater från att vidtanationella, regionala eller lokala åtgärder beträffandefritidsfastigheter, om de tillämpas utan diskriminering avmedborgare i medlemsstater. FiskeI artikel 116 beskrivs tidsperspektivet för svenskt tillträdetill fiskevatten och resurser. Där inte annat föreskrivs kommerreglerna att gälla fram till dess att ett nytt gemenskapssysteminförs för fiske och vattenbruk, dock längst . Iartiklarna 117--120 definieras svenska fartyg och de områdeninom vilka tillåts fiska. Artikel 121 fastställer detsvenska införlivandet i gemenskapens fasta fördelning avkvoterade fiskarter. HandelEnligt artikel 127 sägs att efter anslutningen skalltillämpa EG:s kvotsystem och de bilaterala avtal och arrangemangom textilimport som EG slutit med tredje land. EG har under år1994 undertecknat bilaterala frihandelsavtal med ,och . Avtalen avses träda i kraft den 1 januari1995. Skulle avtalen inte ha trätt i kraft vid tiden förSveriges anslutning till EG skall gemenskapen enligt artikel 131vidta de åtgärder som behövs för att dessa stater skall kunnaexportera till i oförändrad omfattning. Finansiering och budgetArtikel 134 stadgar att gemenskapen till som en utgiftpå den gemensamma budgeten skall betala totalt 1 027 miljonerecu, dvs. ca --1998. Dettaavser "infasningen" av det svenska bidraget tillgemenskapsbudgeten. JordbrukFör svensk del är artikel 142 av särskild betydelse eftersomden behandlar det nationella stödet till jordbruket. Av artikelnföljer att kan fortsätta att lämna långsiktigtnationellt stöd för att säkerställa jordbruket i vissa regioner.I artikel 149 finns bestämmelser om bl.a. medfinansiering avstatistik och utgiftskontroll.Särskilda förklaringar har lämnats av de nuvarandemedlemsstaterna på jordbrukets område. Dels finns en förklaringom uppfyllande av sådana åtaganden från unionens sida som intesärskilt redovisas i anslutningsakten, dels en förklaring omstöd till miljövänligt jordbruk och till bergsjordbruk ochjordbruk i mindre gynnade områden. 7 Allmänna övervägandenI proposition 1994/95:19 medlemskap i föreslås (yrkande 1) att godkänner fördragetmellan Europeiska unionens medlemsstater och ,Republiken , Republiken och KonungariketSverige om de sistnämndas anslutning till Europeiska unionensamt att godkänner slutakten till fördraget. Fördragetoch slutakten (i utdrag) bifogas detta betänkande.Som skäl för förslagen i propositionen anförs i avsnitt 4i propositionen bl.a. följande. (Åtskilliga av de synpunkter somredovisas nedan återkommer och utvecklas mera i detalj i senaredelar av såväl propositionen som betänkandet. )är en del av . Vi har under olika skeden lämnatviktiga bidrag till den gemensamma europeiska utvecklingen. impulser vi fått från har varit avgörandeför utvecklingen i vårt eget land.Sverige har , anförs det i propositionen, en historiskmöjlighet att på likvärdiga villkor medverka i det europeiskasamarbetets kärna. Europeiska unionen (EU) med sina cirka 350miljoner invånare är den viktigaste drivkraften i samarbetetmellan staterna på vår kontinent. Samarbetet inom EU sker mellansuveräna stater, som har valt att i samverkan lösa problem avgemensamt intresse.Den viktigaste uppgiften för Europeiska unionen framöver är att gradvis trygga freden, friheten,demokratin och säkerheten i hela . Ekonomin och handelnblir sannolikt de viktigaste instrumenten för att väva sammantidigare separerade nationer i en gemenskap som gör krigotänkbart.Grundläggande för arbetet inom EU är att främja ekonomisk ochsocial tillväxt i vår del av världen. Ansträngningarna måste,enligt propositionen, inriktas på att genom en hållbar ekonomisktillväxt lägga en stabil grund för välfärden och att skapa nyaarbetstillfällen, så att arbetslösheten kan nedbringas.Ekonomisk tillväxt och reducerad arbetslöshet är ocksånödvändiga förutsättningar för att få ned de offentligaunderskotten. En långsiktigt hållbar utveckling förutsätterhänsyn till miljön. Allt detta kräver, enligt propositionen, ettförstärkt samarbete inom EU:s ram.Skälet till att EU fått denna centrala roll i den europeiskautvecklingen är att unionen bygger på respekt för de mänskligafri- och rättigheterna, på demokratin och på marknadsekonomi.Varje lands egenart respekteras, som förutsättningarhar skapats för ett effektivt gemensamt handlande på centralaområden.Sverige har, enligt propositionen, ett medansvar för att slåvakt om och främja dessa grundläggande värden. Det är en frågabåde om solidaritet och om att värna om vår egen framtid. Dettamedansvar tas bäst genom medlemskap i viktiga, svenska samhällsmål blir lättare att uppnå igemenskap med övriga EU-stater än om väljer att ståutanför. Detta gäller framför allt fred i frihet, ekonomi,välfärd och miljö.Det europeiska samarbete vi vill delta i kan inte ha som endamål att utveckla välfärden i vår egen världsdel. kommersom medlem av unionen att tillhöra de stater som kräver öppenhetoch ett globalt ansvarstagande från sida.Folkomröstningen har på förhand sagts varaavgörande för ställningstagande till propositionensförslag om anslutning till Europeiska unionen samtslutakten till fördraget. Alla politiska partier har förklaratsig beredda att respektera utfallet av folkomröstningen.Föreliggande proposition, som utskottet här refererar, utmynnari en klar och entydig rekommendation att bäst främjarsin egen och omvärldens fred, frihet och välfärd genom ettmedlemskap i . Utskottets överväganden och ställningstagandenmot bakgrund av propositionens förslag och mot bakgrund avfolkomröstningsresultatet redovisas, som tidigare framgått,separat.Vid beskrivningen av i konstateras ipropositionen inledningsvis att Europeiska unionen ärdrivkraften i samarbetet mellan länderna på vår kontinent.Förutom fördraget om de fyra nu aktuella staternas anslutningtill unionen har ytterligare sex stater ansökt om medlemskap.Även för övriga länder i Öst- och ärfärdriktningen entydig. Om det tidgare var möjligt att diskuteraEuropafrågan uteslutande i ett västeuropeiskt perspektiv, är detnu nödvändigt att göra det i ett alleuropeiskt perspektiv.Vi har, anförs det i propositionen, allt att vinna på att detdynamiska samarbetet inom EU utvecklas och öppnas för fler ochfler av nationer. Endast så kan gemensamt hanteraden osäkerhet som fått ökat utrymme i det övergångsskede mellangammalt och nytt, mellan "stabil" konfrontation och delvisdestabiliserande dynamik, som vår världsdel för närvarandebefinner sig i.Det skulle vara olyckligt om undandrog sig detmedansvar vi tillsammans med andra folk har för vårvärldsdels framtid. Därför har vi från svensk sida med kraft ochi brett partipolitiskt samförstånd drivit förhandlingarna ommedlemskap, och därför har regeringen undertecknat det fördragom villkoren för inträde som medlem i Europeiskaunionen som dess förhandlingar resulterat i.De senaste årens politiska och ekonomiska utveckling har allttydligare illustrerat de långtgående beroendeförhållandenamellan länderna på vår kontinent. Europeiska unionen erbjuder enform för samarbete som delvis är övernationell men som samtidigtrespekterar de på demokrati grundade medlemsstaternas inflytandeoch självständighet. Detta är huvudskälet till att EU kommit attbli det europeiska samarbetets viktigaste forum.En fördjupad och utvidgad integration är, sägs det ipropositionen, den bästa vägen för att skapa bestående fred iEuropa som helhet. Det är genom att erbjuda deltagande i EU somslutmål som väst kan stimulera reformstaterna i östra uthålligt arbete för att bygga moderna marknadsekonomier påden demokratiska rättsstatens grund. Så vanns , Portugaloch in i demokratiernas krets. Så kan , ,, , , , och derastidigare förtryckta grannar vinnas för den utvecklingsmodell somhar skapat större frihet och större välstånd än vad någon annantidigare civilisation har lyckats med.Små nationer har ett starkt intresse av ett fastinternationellt samarbete. Vi vet av historisk erfarenhet attdet ger oss bäst möjlighet att hävda våra intressen. Fördragetom Europeiska unionen skapar ett forum där alla medlemsstaterkan vara med och dryfta de stora framtidsfrågorna på likavillkor.Från svensk sida fästs mycket stor vikt vid det nordiskasamarbetet. Detta har markerats i förhandlingarna med EU.Nordiskt samarbete är dock inte ett alternativ tillEU-medlemskapet. I stället kan en situation där flera nordiskastater är medlemmar av EU ge samarbetet andra och nyamöjligheter.Under förhandlingarna om EU-medlemskap har de nordiskastaterna framfört krav på ett formellt klargörande om detnordiska samarbetet. Det gäller inte bara avsikten att bevararesultaten av det hittillsvarande samarbetet utan också attsäkerställa att det nordiska samarbetet kan fortsätta attutvecklas. Förhandlingarna resulterade i en gemensam deklarationmed denna innebörd som ingår i slutakten (se bilagedelen tilldetta betänkande). Enligt deklarationen registrerar defördragsslutande parterna att , och , sommedlemmar i unionen, avser att fortsätta det nordiskasamarbetet.Som medlem i EU blir delaktigt i enutvecklingsprocess. Förberedelserna för den regeringskonferenssom skall inkallas inleds . Då kommer viktigaförhandlingar att föras om EU:s fortsatta utveckling. För attSverige skall kunna delta aktivt och framgångsrikt kunnaförsvara sina intressen vid denna konferens är det angeläget attvi också får möjlighet att medverka i det förberedande arbetet.Detta är ett grundläggande skäl till den svenska föresatsen attuppnå medlemskap den 1 januari 1995.De medlemskapsförhandlingar som inleddes den 1 februari 1993har resulterat i ett anslutningsfördrag som enligt propositionenger en god grund för deltagande som medlem i EU. Helaarbetet har tagit sin utgångspunkt i riksdagensställningstaganden , då uttalade attett medlemskap låg i vårt lands nationella intresse.Förhandlingarna har bedrivits i nära samråd med partierna iriksdagen, och regeringen har under processens gång bemödat sigom största möjliga öppenhet också gentemot medier och allmänhet.Sverige har, enligt den bedömning som görs i propositionen,träffat ett avtal som i allt väsentligt tillgodoser de krav somsattes upp vid förhandlingsstarten.Aktivt deltagande i det internationella samarbetet är ensvensk tradition som kommer till uttryck både i vårtFN-engagemang, vår omsorg om ESK-processen och vår uppslutningkring det nordiska samarbetet. Därav följer också, sägs det ipropositionen, att det aldrig funnits någon motsättning mellanvåra globala och våra europeiska och nordiska ansträngningar.I motion U15 anför motionärerna att lösningenpå vår tids problem inte gynnas av att ett begränsat antalprivilegierade stater i sluter sig samman i endemokratiskt bristfällig union, som syftar till att i förstahand hävda sina intressen på världsarenan. EU:s strävan attEuropa skall bli en ledande världsmakt hotar att bygga upponödiga motsättningar. I motionen pekas bl.a. på behovet av enpolitisk strategi för det fall folkomröstningen skulle leda tillett nej till EU-medlemskap. I yrkande 1 begär motionärernaavslag på regeringens proposition om svenskt medlemskap i konstaterar, som framgått inledningsvis i dettabetänkande, att vid folkomröstningen röstade52,(2 833 721 personer) ja till ett svenskt medlemskap iEuropeiska unionen. (2 539 132 personer) röstade nej. 0,blanka röster avgavs. Totalt deltog av deröstberättigade i folkomröstningen. En majoritet av de röstandeuttalade sig således för "att bör bli medlem i EU ienlighet med avtalet mellan och EU:s medlemsstater".Alla politiska partier har förklarat sig respektera utfalletav folkomröstningen.Samtliga de utskott som yttrat sig till utrikesutskottet ianledning av yrkande 1 i proposition 1994/95:19 tillstyrker, vadavser deras respektive beredningsområden, att riksdagengodkänner anslutningsfördraget och slutakten.I konsekvens härmed och mot bakgrund av vad som anförs ipropositionen föreslår utskottet att godkännerfördraget om anslutning till Europeiska unionen samtslutakten till fördraget.Därmed tillstyrker utskottet yrkande 1 i proposition1994/95:19. Yrkande 1 i motion U15 (v) avstyrks.I motion U24 (mp) anförs att vid ett EU-medlemskapsaknar varje form av säkrad rätt att lämna unionen. Regeringenbör därför, före en eventuell ratificering avanslutningsavtalet, begära en garanti från samtliga EU-statermed innebörd att skall kunna lämna Europeiska unionenefter en övergångstid av högst . Utträdet skall intemedföra skadestånd eller sämre handelspolitiska villkor än desom rådde före medlemskapet (yrkande 2).Utskottet konstaterar att frågan om utträde ur Europeiskaunionen ej är reglerad i de fördrag som ligger till grund förunionen. Skulle fråga om ett utträde ur EU uppkomma voreemellertid frågans politiska aspekter väl så viktiga som dejuridiska.Utskottet delar ej den uppfattning som kommer till uttryck imotion U24 (mp) yrkande 2, nämligen att före enratificering av anslutningsavtalet bör begära garantier frånsamtliga EU-stater med innebörden att , utan att detskulle medföra skadestånd eller sämre handelspolitiska villkorän de som rådde före medlemskapet, skall kunna utträda urEuropeiska unionen efter en övergångstid av högst ett år.Därmed avstyrks motion U24 (mp) yrkande 2.I motion U3 (s) begärs att ett särskilt Gotlandsprotokollbifogas det svenska anslutningsavtalet med . Ett sådantprotokoll skall, enligt motionärerna, fokusera på frågor som äravgörande för möjligheter att utvecklas positivt inomramen för EU. På så sätt skapas juridiskt bindande möjligheteratt åstadkomma speciallösningar för ön . Vidare ansermotionärerna att en särskild, gemensam deklaration bör fogastill anslutningsavtalet varigenom speciellaförutsättningar belyses.Utskottet konstaterar att har att ta ställningtill ett färdigt, undertecknat anslutningsavtal. Något utrymmeför att på nuvarande ståndpunkt bifoga ett särskiltGotlandsprotokoll finns inte.Utskottet noterar dock i detta sammanhang att regeringen undermedlemskapsförhandlingarna strävat efter att beaktaregionspecifika intressen. För del har dettaunderlättats av om och Europeiskaintegrationen, som regeringen tagit del av. I uppgörelsen mellanSverige och EU:s medlemsstater förbinder sig EU att noga studeraGotlands situation vid sammanställningen av listan över områdensom kan komma i åtnjutande av s.k. LFA-stöd, dvs. stöd tillmindre gynnade områden. Enligt vad utskottet inhämtat är detregeringens utgångspunkt att skall kunna erhålla sådantstöd.Därmed avstyrks motion U3 (s).7.1 Demokrati och inflytandeI propositionen framhålls att EU vilar på demokratiskgrund. Samarbetet inom EU bygger på ett antal fördrag somslutits mellan medlemsstaterna och som i demokratisk ordninggodkänts av varje enskild medlemsstats parlament, i vissa fallefter folkomröstningar. Också varje framtida fördragsändringkräver enhällighet mellan medlemsstaterna och måste godkännas avmedlemsstaterna i överensstämmelse med deras respektivekonstitutionella regler. Grunden för samarbetet är alltså striktmellanstatligt, och medlemsstaterna har härvidlag inte i någotavseende givit upp sina anspråk på att utgöra i folkrättsligmening suveräna stater. Medlemsstaterna är således fördragensherrar och kommer att så förbli så länge någon enda medlemsstatönskar detta. Om frågan likväl skulle aktualiseras,står det utan vidare klart att en svensk ratifikation av enfördragsändring måste godkännas av riksdagen.Även utan fördragsändring sätter, som nämnts, medlemsstaternasnuvarande författningar en yttersta gärns för samarbetetsräckvidd i sak. För del bestäms denna gräns av den förregeringsformen bakomliggande grundprincipen att riksdagensställning inte kan genom överlåtelse av normgivningskompetensurholkas helt eller i väsentlig grad. EU:s egna beslutsorgan kaninte utvidga EU:s beslutsbefogenheter utöver vad fördragenmedger. Det handlar i föreliggande fall därför om en begränsadsvensk överlåtelse av sådana befogenheter.Av betydelse vid bedömningen av EU:s demokratiska grundval ärockså det förhållandet att det inom unionen upprätthålls ettfri- och rättighetsskydd som tar sin utgångspunkt i en gemensamvästeuropeisk rättstradition.Det är de demokratiskt valda parlamenten i medlemsstaterna somhar den avgörande makten vad gäller EU-samarbetets omfattningoch inriktning. Det är av vikt, framhålls det i propositionen,att tillförsäkras ett brett och reellt inflytande överde frågor som skall behandlas i . Det är härvid attmärka att medlemskapet som sådant och EG-rätten inte ställernågra krav på hur samspelet mellan de svenska statsmakternaskall ordnas. Den frågan är helt och hållet en nationellangelägenhet. Enligt vad som anförs i propositionen börriksdagen ges en viktig roll även i det löpande arbetet inom EU.Det lagförslag som föreläggs i denna proposition gerde garantier som behövs för att skall få ett betydandeinflytande över hur agerar inom EU och dessutom en iprincip heltäckande information om verksamheten inom unionen. (Propositionen i denna del behandlas i allt väsentligt ikonstitutionsutskottets betänkande 1994/95:KU17. )EU har med utgångspunkt i de fördrag som staterna slutitbeslutsrätt på vissa områden. Det finns inget som hindrarmedlemsstaterna att tillsammans modifiera eller återta sinaccept av denna ordning.Europaparlamentet, som är valt direkt av medborgarna imedlemsstaterna, spelar en inte oväsentlig roll i EG:slagstiftande arbete och har i viss utsträckning vetorätt. GenomMaastrichtfördraget har parlamentets funktion som kontrollorgangentemot kommissionen och rådet stärkts. Varje unionsmedborgarehar givits rätt att vända sig till parlamentet i frågor somdirekt berör honom.Ett annat nytt och betydelsefullt inslag ikontrollverksamheten är att parlamentet -- efter svensk ochnordisk förebild -- beslutat utse en ombudsman som på egetinitiativ eller efter klagomål från enskilda skall utredabrister eller försummelser från institutionernas sida.Europaparlamentet är direktvalt, men kan till följd av EU:skonstruktion inte få ett inflytande som det som tillkommernationella parlament. Detta förhållande har ibland i debattentagits till intäkt för påståendet att EU lider av ett"demokratiskt underskott". En förstärkning av Europaparlamentetsmaktbefogenheter är emellertid inte okontroversiell. Ytterst kannämligen en förstärkning av , under vissaförutsättningar, innebära en motsvarande försvagning av denationella parlamentens indirekta inflytande genomministerrådet.Ett viktigt inslag i bilden av EU som en på demokratiskagrunder byggd organisation är den s.k. subsidiaritetsprincipen(ibland kallad närhetsprincipen), som i detta sammanhang innebäratt de gemensamma institutionerna -- utom på områden där deensamma har behörighet -- skall agera endast om och i den månsom målen för den planerade åtgärden inte i tillräckligutsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva, utan bättrekan genomföras genom beslut av institutionerna.Subsidiaritetsprincipen har kommit att få ett betydandepolitiskt värde i det att den återger en strävan efter att lämnaett större utrymme för nationella lösningar.Regeringens uppfattning om subsidiaritetsprincipens innebördframgår av ett interpellationssvar (IP 1994/95:17), somstatsrådet lämnade i den 18 november1994. Statsrådet anförde därvid bl.a.Principen innebär att gemenskapen på de områden där den inteensam är behörig skall vidta en åtgärd endast om och i den månsom målen för den planerade åtgärden inte i tillräckligutsträckning kan uppnås på gemenskapsnivå. Principens allmännainnebörd kan -- -- -- sägas vara att beslut skall fattas på enså låg nivå som sakfrågans karaktär tillåter.För att ge vägledning för subsidiaritetsprincipens tillämpningbeslöt i att utfärda vissariktlinjer. Ambitionen är att begränsa det gemensammabeslutsfattandet till frågor som är gränsöverskridande till sinkaraktär eller som inte bör hanteras på nationell nivå.-- -- --EU:s subsidiaritetsprincip reglerar inte medlemsstaternas inreförhållanden. Den är alltså inte tillämplig när det gällerfördelningen av uppgifter mellan staten, landstingen ochkommunerna i Sverige.I många frågor som statsmakterna hanterar är det däremotmotiverat att i subsidiaritetsprincipens anda eftersträva attbesluten fattas så nära medborgarna som möjligt. I själva verketär det så, att den svenska kommunala självstyrelsen med desslångvariga traditioner har främjat decentralisering och lokalabeslut. Därför kan, enligt min uppfattning, den svenska modellentjäna som inspiration för hur subsidiaritetsprincipen kantillämpas i medlemsstaterna. agerande i EU bör syftatill att åstadkomma gemensamma beslut som förbättrarmedborgarnas levnadsvillkor men motverkar gemenskapsbeslut påområden som bättre lämpar sig för nationellt eller lokaltsjälvbestämmande.En sådan strävan kan ses som ett uttryck försubsidiaritetsprincipens allmänna anda, och jag är självfalletberedd att verka för att principen tillämpas när det ärlämpligt. representanter kommer att få sådanainstruktioner eller politiska mandat.Erfarenheten visar, enligt propositionen, att EU inte harmissbrukat sin handlingskraft. EU har visat sig mycket obenägetatt använda det maktmedel som reglerna om majoritetsbeslut iministerrådet innebär.Som medlem i EU kommer att kunna lägga särskild viktvid sådana demokratifrågor som vi speciellt värnar om och där vimenar att EU behöver förbättras. I det sammanhanget bör särskiltnämnas insatser för att förenkla regelverket och göra det meralättillgängligt för medborgarna.