bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Det måste man ändåkonstatera, och jag levde naturligtvis med känslan att någontingsådant här i varje fall inte var alldeles uteslutet.Kurt : När fick du första gången reda på attregeringen tänkte utse som chef förBankstödsnämnden?Anders Sahlén: Jag kan inte erinra mig det exakta datumet,men det var och efter det att han hade lämnatGota Bank.Kurt : Av vem fick du den uppgiften?Anders Sahlén: Av : Vad sade du till omatt man tänkte utse på den posten?Anders Sahlén: var på Finansinspektionenför att få en föredragning om Inspektionens nya organisation,som vi hade genomfört med hjälp av konsultföretaget . Efter föredragningen bad att få stanna kvarmed mig. Han sade då: Regeringen funderar på att utse ChristerBergqvist till chef för -- vad skulleFinansinspektionen säga om det?Det var ju då som hade dukatunder. Jag svarade därför att vi absolut inte kunde utesluta attförhållandena i banken var sådana att det kunde bli tillbekymmer för både , regeringen och ChristerBergqvist.Kurt : Det har ju gjorts gällande att duskulle ha godkänt . Men i själva verket förhöll det sigalltså så, att du hissade varningsflagg.Anders Sahlén: Jag svarade precis som jag sade. UrbanBäckström sade då: "Den risken är vi beredda att ta." Jagsvarade att om det var så, hade ingentingytterligare att anföra.Kurt : Han lyssnade alltså inte på dinavarningar?Anders Sahlén: Uppenbarligen inte!Kurt : Fick du intrycket att regeringenegentligen hade bestämt sig för att utse tillchef för ?Anders Sahlén: Det har jag ingen uppfattning om, men jagfick ändå frågan korrekt ställd, och jag svarade precis på detsätt som jag nu har redogjort för.Kurt : Så kom ju då utnämningen av Bergqvist.Alla minns det TV-program där du konstaterade att det varolämpligt att utse . Du anförde bl.a. jävssynpunkter.Carl Bildt och gick i taket, och blev intechef för innebar detta för dig? Innebar det t.ex. att det blev ettannat förhållande mellan dig och regeringen? Var det rent av såatt man började jaga dig riktigt på allvar?Anders Sahlén: Den invändning som jag sedan gjorde hade enannan karaktär. När jag först fick frågan om gjordejag en mer allmän bedömning av den situation som skulle uppståom han utsågs. I TV fick jag frågan om han möjligen kunde blijävig som verkschef vid hanteringen av just . Detta vardå en formell fråga enligt förvaltningslagen, dvs. om enverkschef som har ett förflutet i ett företag -- i detta fall enbank -- skulle bli mindre trovärdig, varmed myndigheten somsådan också skulle förlora i trovärdighet. Detta är ett s.k.delikatessjäv.Under de dagar då tanken att man skulle utse hadeblivit offentlig och det rasade en debatt blev jag ansatt avåtskilliga jurister -- inte minst mina egna, men också andraförvaltningsjurister -- som sade att detta var ett exempel pådelikatessjäv som skulle kunna användas i undervisningen. Manansåg att detta var mycket anmärkningsvärt.När jag i TV fick frågan huruvida skulle kunna blijävig, gjorde jag bedömningen att jag med bibehållentrovärdighet inte kunde säga att det var otänkbart att hanskulle bli jävig i fallet . Jag svarade därför attdetta skulle kunna hända. Delikatessjäv är ju av den naturen attdet kan bedömas bara i den aktuella situationen.Reaktionen på detta känner ni alla till.Kurt : Diskuterades frågan om jäv mellan digoch när han första gången talade om ?Anders Sahlén: Nej. Frågan ställdes inteförvaltningsrättsligt, utan det gällde en mer allmän bedömning,I TV ställdes denna fråga med utgångspunkt i förvaltningslagen.Det var här en annan vinkling av problemet, och frågan var merformell.Kurt : Jag har här i . När jag läste denna artikel fick jagintrycket att menade att frågan om att utse Bergqvisthade diskuterats mer än en gång mellan representanter förFinansinspektionen och representanter för . Ärdetta riktigt?Anders Sahlén: Jag fick frågan två gånger -- en gångmycket tentativt och hastigt i samband med ett regeringsmöte,där jag skulle föredra ett ärende för regeringen in pleno. Närjag satt och väntade fick jag frågan mer i förbigående. Någonmånad senare fick jag frågan mer konkret. Som jag sade tidigarebad att få stanna efter ett möte påFinansinspektionen, och då ställdes frågan mer konkret. Det varvid dessa två tillfällen som saken över huvud taget nämndes.Kurt : Nämndes jävsproblematiken vid något avdessa båda tillfällen?Anders Sahlén: Den diskuterades inte iförvaltningsrättslig mening, och jag hade inte den bakgrundenatt jag var beredd att diskutera frågan med den utgångspunkten.Man frågade inte efter ett juridiskt ställningstagande, utan manfrågade om allmänna lämplighet.Kurt : Alla kände vid den här tidpunkten tillChrister och hans bakgrund. Man kände också till deaffärer på som var föremål för intresse. Det vore välett rimligt krav att de som skulle utnämna vederbörande i densituationen hade ställt sig frågan om en jävssituation skullekunna uppkomma för som chef i !Anders Sahlén: Jag har egentligen ingen mening om det.Kurt : Inte heller som före detta chef iBankinspektionen?Anders Sahlén: Det var ju formellt sett inteBankinspektionens sak att godkänna valet, men att få veta min uppfattning, och det fick han.Kurt : Hur kommenterade dina arbetskamrater iFinansinspektionen regeringens utnämning av som chefför ?Anders Sahlén: Vi fick en förvaltningsrättslig diskussion.När juristerna fick veta detta, uppkom det en sådan diskussion.Kurt : Visade de någon upprördhet över detta?De kände ju liksom andra till att hade ett förflutet iGota Bank.Anders Sahlén: Jo, givetvis!Kurt uttryck tog sig upprördheten?Anders Sahlén: Det var en diskussion om delikatessjävetsnatur. Det är inte så ofta man ställs inför den typen av ärenden-- jag har över huvud taget aldrig varit med om attdelikatessjävsproblematiken har diskuterats.Kurt : Vad jag med denna fråga vill få svarpå var hur juristerna på reagerade.Anders Sahlén: Man kom in och undervisade mig omförvaltningslagens bestämmelser på den här punkten.Ylva : I anmälan påstås att påtryckningar påregeringen skulle ha förekommit.Känner du till om det förekom några sådana påtryckningar?Anders Sahlén: Nej, jag kan inte påstå att man skulle hagjort framställningar eller någonting liknande. Däremot skullejag betrakta det som ganska naturligt om man i vissa situationerbeklagar sig över . Vi skall komma ihåg deförhållanden som rådde, nämligen att finansväsendet mer ellermindre höll på att haverera. Inspektionen gick ju hårt fram imånga situationer. Kontroverser var ordningen för dagen. Detskulle vara rent märkligt om detta inte på något sätt hadeframförts till regeringsföreträdare.Däremot har jag aldrig hört att det skulle förekomma direktapåtryckningar.Ylva : Har du inte heller efteråt fåttupplysningar om att det skulle ha förekommit påtryckningar?Anders Sahlén: Nej, inte vad man i egentlig mening menarmed påtryckningar.Ylva : Blev du själv utsatt för någonting somman i mer formell mening skulle kunna kalla för påtryckningar?Anders Sahlén: Avser påtryckningar för attjag skulle avgå eller någonting liknande?Ylva : Nej! Jag menar påtryckningar för att niskulle upphöra med verksamheten på det sätt som ni bedrev den.Anders Sahlén: haglade förbannelserna över mig ochInspektionen -- både offentligt och privat. Men det betraktadejag som ett led i verksamheten och som någonting som man ficktåla. Jag såg inte detta som särskilt anmärkningsvärt.Ylva : Du sade att du, på grund av de uttalandensom gjordes i förtroendefrågan och på grund av bristandedementier, levde med känslan av att något inte var som detskulle.Anders Sahlén: Det var ju ingen brist på dementier. Detkan sägas att om man plötsligt får höra en dementi avnågot som man inte har uppfattat, blir den normala reaktionenatt man undrar över vad som pågår. När man i en presskommunikékan läsa att regeringen har förtroende för , undrarman naturligtvis vad det är fråga om.Bakgrunden till allt detta var naturligtvis frågan om hurtillsynen skall bedrivas. Detta var ingalunda någonting givet,eftersom vi i modern tid har haft en finanskrisav denna omfattning. I förarbetena till den lagstiftning som vihar att rätta oss efter sägs nästan ingenting om hur finansielltillsyn skall bedrivas -- annat än i mycket formell mening.När man hamnar i en situation där det finansiella systemetkollapsar, måste man som myndighet sluta att läsa förarbeten ochbestämma sig för att agera. Det gjorde vi, och vi gick i mångafall väldigt hårt fram.Det rådde delade meningar. Jag har tidigare utfrågats avutskottet om Nordbanken, och . Dessa fallillustrerar mycket väl vilka konflikter som man kan hamna i,nämligen att man blir en aktör på marknaden om det gäller attförhindra en kollaps, något som hotade i de här fallen.Jag gjorde bedömningen att så måste det gå till. Man kan inteen gång för alla i några paragrafer exakt föreskriva hur sådanahär ärenden skall hanteras. Detta skall i stället överlämnastill myndigheten, dess styrelse och dess chef. Det var ocksåprecis vad som skedde. Jag anser att detta fungeradeutomordentligt väl. Jag har haft tillfälle att studera detta iandra länder som sannerligen har haft finanskriser under senareår. Det har då visat sig att myndigheterna i alla dessa länderhar agerat ganska lika. Jag vill här särskilt framhålla , somjag nu haft tillfälle att studera. I är manännu mycket mer hårdför än vad vi har varit i Sverige.Jag anser att vi gjorde en rimlig avvägning mellan å ena sidansamhällsnyttan och hänsynen till det finansiella systemet och åandra sidan av rättsäkerhetsskäl en rimlig återhållsamhet.Ylva : Jag återkommer till frågan om förtroendetför dig som generaldirektör. Du sade nyssatt du levde i känslan av att allt inte var som det skulle.Vidtog du för egen del några åtgärder och funderade du över dinegen situation?Anders Sahlén: Jag funderade inte över min situation. Jagansåg att min verksamhet hade skötts korrekt. Den var ivederbörlig ordning förankrad i styrelsen, och jag anser attFinansinspektionen gjorde ett gott arbete. Detta är enuppfattning som jag vidhåller. I den meningen hade jag ett gottsamvete.Jag gjorde också den bedömningen att dessa frågor måste ha singång. Det var inte onaturligt att vissa saker ifrågasattes ävenav regeringen. Man kan ha många uppfattningar om hur sådana härsaker skall hanteras. En fråga av principiell natur var om detkan bli en konflikt mellan å ena sidan aktörsrollen i sådana härsituationer och å andra sidan kontrollörsrollen, dvs att man inågon mening är inblandad i uppgörelser, som man sedan somtillsynsmyndighet skall granska. Det var flera riksdagspartiersom hade uppfattningar åt det hållet. Jag vet att förrejustitiekanslern själv råkade ut för detta.Detta var alltså en principiell diskussion som i och för naturlig. Jag menade att vi skulle göra en rimlig balansgångoch att det var eller dess styrelses sak attfinna den rätta balansen. Jag tycker också att vi gjorde det.Ylva : När hade sitt samtal med digden uppgav han uppenbarligen för dig en massa skäl tillatt du inte hade regeringens förtroende. Vilka skäl uppgav han?Anders Sahlén: Han räknade upp en del institut:Nordbanken, och möjligen några till. Men det gjordesså kort som jag nu angett det. Jag ställde nämligen ingaföljdfrågor.Ylva : Det var ju så att flera institutfronderade mot bestämmelser. Hur bedömer duförtroendet för och dess möjligheter attverka i fortsättningen, om man inom stora delar av detfinansiella systemet har en helt annan uppfattning änFinansinspektionen?Anders Sahlén: Jag förmodar att frågan avserförsäkringsbolagen och återbäringsräntan.Det är bra att den frågan ställdes, eftersom jag önskarklarlägga vad som hände. Frågan om återbäringsräntan har angettssom ett tecken på att Inspektionen och jag skulle vingla vidbesluten.Jag vill då alldeles klart säga att det påståendet grundar sigpå ett missförstånd av vad som faktiskt skedde och varförInspektionens beslut utformades så som blev fallet.Under denna kris kom försäkringsbolagens tillgångar i aktier,fastigheter och obligationer att falla kraftigt i värde. Detmedförde att de utfästelser som man hade gjort tillförsäkringstagarna inte längre i formell mening kunde uppfyllas-- de hade alltså gjort större utfästelser än vad tillgångarnavar värda. Det hade uppstått vad man tekniskt kallar enunderkonsolidering.Återbäringsräntorna hade alltså varit för höga. Om ett sådanttillstånd varar , så är det allvarligt, eftersomdet innebär att gamla försäkringstagare gynnas på nyaförsäkringstagares bekostnad. Det måste man då åtgärda på någotsätt. Inspektionen gjorde då bedömningen att man i vissaförsäkringsbolag och framför allt i de stora nu hade nått engräns -- situationen var inte längre hållbar. Finansinspektionenutfärdade då ett allmänt råd att man skulle återta en del avåterbäringen.Ett allmänt råd är någonting som i formell mening inte ärjuridiskt bindande. Försäkringsbolagen förklarade efter en korttid att de inte hade för avsikt att följa detta allmänna råd,eftersom det skulle skada dem i konkurrensen med andrasparformer.Juridiskt var det i detta läge inte möjligt förFinansinspektionen att utfärda ett föreläggande. Man kan alltsåinte, om ett allmänt råd inte följs, utfärda ett föreläggandesom är juridiskt bindande och som medför straffansvar om detinte följs.Därför drog slutsatsen att man skulle låtadet gå , dvs. Hade bolageninte till dess återställt konsolideringen, så skulle de kunnaräkna med ett föreläggande från Inspektionen.Detta var ingen reträtt från Inspektionens sida, utan det varett juridiskt steg som var det enda möjliga att ta i densituation som rådde. Man fick på sig.Veckan efter det att detta besked hade kommit kollapsadeväxelkursen. Kronan föll, och efter hand kom räntorna att fallasnabbt. Försäkringsbolagen var därmed räddade.Inspektionen måste givetvis utgå från att den bas för hela denekonomiska politiken som de fasta växelkurserna utgjorde skulleligga till grund också för Inspektionens överväganden. Men defasta växelkurserna kollapsade alltså veckan efter, varför detaldrig blev aktuellt med något föreläggande.Detta var emellertid, som jag sade, absolut inte något teckenpå vinglighet, utan det var helt enkelt ett juridiskt steg idenna unika situation där ett institut vägrade att efterkommaett allmänt råd från tillsynsmyndigheten. Situationen var unik,och därmed blev också åtgärden unik och den enda möjliga attvidta.Ylva : Men det fick uppenbarligen effekter påallmänhetens förtroende för . Håller du intemed om det?Anders Sahlén: Absolut inte! Jag stötte inte på någonkritik -- jag fick inga brev och inga telefonsamtal; kanskenågot enda. Att förtroendet för Inspektionen skulle påverkas avdetta upplevde jag absolut inte. Däremot blev konflikten medförsäkringsbolagen ganska påfallande. Det rådde där en krigiskstämning. Men det hade vi varit med om så att jaginte betraktade det som särskilt anmärkningsvärt.Ylva : Så du menar att efter den här händelsenså var förtroendet för orubbat i allakretsar, med undantag för försäkringsbolagen.Anders Sahlén: Jag anser att det hos allmänheten ickerubbade förtroendet för Inspektionen. Det fanns inga tecken pådet. Det stod egentligen inte heller någonting om detta itidningarna. Men givetvis upplevde försäkringsbolagen detta somskadligt i konkurrensen med andra sparformer. Att så skulle blifallet insåg vi i Inspektionen naturligtvis redan från början.Men det var också ett led i den kamp som faktiskt fördes.Ylva : Om en generaldirektör inte harallmänhetens förtroende, anser du då att han kan sitta kvar påsin post?Anders Sahlén: Nej, när jag fick veta att jaginte hade regeringens förtroende avgick jag genast och utandiskussion. Jag såg mycket formellt på situationen, och svaretpå frågan är entydigt nej.1Ylva : Och du har inte i något sammanhangupplevt några påtryckningar vare sig på regeringen eller digsjälv?Anders Sahlén: Nej, att det skulle vara några krafter irörelse för att mer organiserat göra sig av med mig har jag inteupplevt.Ola : Du sade att du två gånger med ungefär enmånads mellanrum fått förfrågningar om din syn på ChristerBergqvist som chef för . Stämmer det?Anders Sahlén: Ja! Första gången nämndes det bara som eninformation att man funderade på att utse honom. Den andragången fick jag mer direkt frågan vad jag hade för uppfattning.Ola : Du tolkar alltså den andra förfrågan som ettsätt att få reda på din uppfattning om lämplighet?Anders Sahlén: Ja!Ola : Anser du att begreppet jäv ryms inombegreppet "allmän lämplighet"?Anders Sahlén: Det kan man ifrågasätta. I den strängtjuridiska mening som det var fråga om när jag i TV fick fråganom delikatessjäv kan föreligga kan det bara bedömas från falltill fall och i den aktuella situationen. Det går aldrig att iförväg säga att det föreligger delikatessjäv, och jagformulerade mig också mycket noga och sade, att när det gällerGota Bank så kan en jävssituation uppkomma men att det inte gåratt säga det en gång för alla. Detta var vad som gick att säga idet här läget, och det var inte det diskussionen gällde förstagången.Ola : Ett jäv skulle alltså inte påverka ChristerBergqvists allmänna lämplighet?Anders Sahlén: Detta är två olika saker. Frågan gällde åena sidan hans allmänna lämplighet och å andra sidan denformella lämpligheten enligt förvaltningslagen. Detta är tvåolika saker, och frågan gällde första gången hans allmännalämplighet.Ola : Enligt den definitionen skulle alltså ettdelikatessjäv inte påverka hans allmänna lämplighet?Anders Sahlén: Man kan inte bedöma om ett delikatessjävföreligger förrän man befinner sig i den aktuella situationen.Frågan ställdes, och jag talade, såsom frågan ställdes, om hansallmänna lämplighet.Ola : Fanns det då inte skäl att ta upp frågan omdelikatessjäv?Anders Sahlén: Så bedömde jag det inte.Ola : Hur ofta har du haft kontakter medregeringen i din roll som generaldirektör?Anders Sahlén: Jag kan inte räkna dem alla. Det skedderutinmässigt väldigt ofta -- ibland . Oftahade jag kontakter med statsråd och ännu oftare medstatssekreterare eller -- än mer frekvent --med chefstjänstemänav olika slag.Ola : Har du fram till den4 maj fått signaler om att man hade ett bristande förtroende fördig?Anders Sahlén: Nej, inte så att det uttalades. Däremot varförhållandet ibland litet kyligt i diskussionerna. Men detupplevde jag som ganska naturligt. Det vore märkligt om vi levdei en fullständig symbios. Det är ju inte avsikten, utanmyndigheten skall ju tillämpa lagen enligt sin egen bedömning.Om regeringen har en annan bedömning skall det inte påverkamyndigheten.Ola : Hade du under den här periodenfått sådana signaler att du hade skäl att ifrågasättaregeringens förtroende för dig?Anders Sahlén: Nej, inte i den meningen att det varallvar.Ola : Du upplevde det inte som så allvarligt attdet fanns anledning att ta upp saken med någonregeringsföreträdare?Anders Sahlén: Nej!Ola : Hur tog samtalet med BoLundgren?Anders Sahlén: Det tog inte så -- kanske 20minuter. Därefter diskuterade vi förutsättningarna för arbetet iWashington.Ola : Vilken är din uppfattning om vad som hadehänt om du hade tackat nej till det här erbjudandet?Anders Sahlén: Jag ställde mig aldrig den frågan själv ochdefinitivt inte till . Som jag sade såg jag formelltpå frågan. Jag hade fått en misstroendeförklaring, och då avgårman -- man tar inte en debatt med regeringen.Ola : Det fanns alltså inte någon möjlighet attsäga nej till detta?Anders Sahlén: Jag undersökte inte den möjligheten,eftersom man hade förklarat att man icke hade fullt förtroendeför mig. I ett sådant läge avgår jag. Jag ställde inte denfrågan. Det är regeringens sak att göra den bedömningen, och dethade man gjort -- det framgick mycket tydligt.Ola : Har du känt att du på din post i Washingtonhar regeringens stöd?Anders Sahlén: Ja, fullständigt!Simon Liliedahl: Vi har förstått att du var tuff ochhårdför och att det haglade förbannelser över dig ochFinansinspektionen. Berodde bankernas kritik mot dig på att duvar för tuff och hårdför?Anders Sahlén: Låt mig börja med att säga att det nog intevar så mycket kritik från bankerna. Naturligtvis förekom detkritik i enskilda situationer, men jag upplevde det så attFinansinspektionen och tidigare även Bankinspektionen faktisktåtnjöt ett ganska gott förtroende hos de här instituten. Dettagällde däremot inte försäkringsbolagen i samband med frågan omåterbäringen. Där var det en öppen konflikt, den allvarligasteoch egentligen enda under min tid.Simon Liliedahl: Berodde kritiken på att du var för hårdmot dina medarbetare?Anders Sahlén: Man måste ha förståelse för dem somdrabbades av finanskrisen. var på väg att gåunder. Deras egen ställning var underminerad, och de flesta avdem har faktiskt lämnat sina befattningar. Det var juen katastrof som hade inträffat. Att man då skulle vara ödmjukoch inte använda hårda ord är nog litet för mycket begärt.1Simon Liliedahl: Det har framförts mycken kritik. Bl.a.har JO, JK och tittat på hur myndigheten hararbetat. Vad jag kunnat finna har framför allt JK framförtkritik mot att myndigheten har varit för passiv och intetillräckligt aggressiv. Det stämmer inte riktigt med vad som harsagts om att du varit för tuff och för hård.Anders Sahlén: Jag måste få fråga om JK verkligen har sagtatt Inspektionen varit för passiv.Simon Liliedahl: Ja, det står här att JK har framförttungt vägande kritik mot myndighetens passivitet.Anders Sahlén: I vilket sammanhang och i vilket avseendeskall detta ha framförts?Simon Liliedahl: I JK:s undersökning avFinansinspektionens verksamhet.Anders Sahlén: Jag är ställd inför denna fråga.Simon Liliedahl: Du har alltså inte upplevt det på detsättet?Anders Sahlén: Absolut inte!Simon Liliedahl: Bankerna försökte få bort dig därför attde ansåg att du var för tuff.Anders Sahlén: Som jag sade har jag inte fåttnågra påtryckningar. Man har naturligtvis kritiserat mig, menjag kan inte påminna mig att någon offentligt har krävt minavgång, och det är naturligtvis litet för mycket begärt att enbankman skulle gå ut och kräva chefens för Finansinspektionenavgång. Så går det inte till, och jag har inte heller sett någratecken på att det har skett i det tysta.Simon Liliedahl: Du har alltså inte fått någon skriftligkritik från regeringen, utan kritiken har bara framförts enpassant vid dina samtal med och andra.Anders Sahlén: Någon skriftlig kritik har jag över huvudtaget inte fått.Låt mig med anledning av att du nämnde JK få tillägga att JK,JO, , revisorer ochriksdagsutskotten har gjort flera undersökningar avFinansinspektionen, men dessa undersökningar har inte i någotfall mynnat ut i någon kritik av mer allvarligt slag. Det kannågon gång ha varit fråga om påpekanden om formalia.När jag ser tillbaka på allt detta är jag själv förvånad överatt Inspektionen lyckades så väl med att hålla sig inom gränsenför lagar och förordningar i denna turbulenta värld där man oftamåste agera med ett väldigt litet beslutsunderlag och med mycketmycket kort varsel. Jag känner en viss stolthet över detta.Simon Liliedahl: Tycker du att det var orättvist avstatsrådet att friställa dig och erbjuda dig ett annatjobb? Du tyckte att du hade skött jobbet bra, och du var intenöjd med den behandling du fick.Anders Sahlén: Jag ifrågasätter inte statsrådet . Det är regeringens sak att bedöma om man harförtroende för en verkschef eller en myndighet.Däremot vill jag göra alldeles klart att inte ens i efterhand-- efter åtta månaders betänketid -- kan jag komma på ett endabeslut av betydelse i eller Bankinspektionenunder den tid jag var där som jag skulle vilja ha ändrat. Ickeett enda!Kurt : Vi har rätt mycket varit inne påförtroendefrågorna, och de är naturligtvis viktiga förbedömningen av ärendet. Vi har konstaterat att du inte haderegeringens förtroende, men i övrigt förefaller det som om duanser att du åtnjöt ett mycket starkt förtroende för ditt sättatt sköta Finansinspektionen.Det finns ett område som vi inte har varit inne på och som jagnu skulle vilja ta upp. Det gäller din styrelse. I anmälanunderstryks att du skulle ha haft ett stort förtroende iFinansinspektionens styrelse.