bet · GH01SkU34 · 1994-04-21 00:00:00 — Dessa åtgärdermedför en utgiftsökning på sammanlagt ca 6 miljonerkronor.Med hänsynstagande även till den tillkommande utgiften på 6miljoner kronor bedömer utskottet att en kompensation på 9 öreper kWh levererad värme är statsfinansiellt neutral.En schablonisering av kompensationen till kraftvärme- ochfjärrvärmeverken aktualiserar frågan om kompensationen böromfatta råtallolja. Råtalloljan är en biprodukt inomskogsindustrin och används inom råtalloljeindustrin vidframställning av kemiska produkter. Råtalloljan är också ettskattefritt biobränsle och har därför gynnats av de högaskatterna på fossila bränslen. Detta har lett till höjdakostnader för råtalloljeindustrin och frågan om kompensationtill denna industri har därför varit aktuell i vidett flertal tillfällen. Sänkningen av industrins energiskatterhar numera gjort det mindre lönsamt för skogsindustrin attsjälv använda oljan som bränsle, men det har visat sig attoljan i stället efterfrågas av fjärrvärmeverken för produktionav värme för annat ändamål än leverans till industri.Enligt utskottets mening finns det skäl för att söka undvikaatt stimulera till användning av råtalloljan som ett bränsle.Den schabloniserade kompensationen bör därför inte utgå förden del av värmeleveransen som kan anses hänförlig tillråtallolja. Här finns möjlighet att välja olika lösningar närdet gäller verk med blandade värmeleveranser. För att fåstörsta möjliga genomslag bör enligt utskottets mening i dessafall råtalloljan i första hand anses använd för leverans avvärme till industrin.Utskottet föreslår att de redovisade förändringarna genomförsmed verkan fr.o.m. den 1 juli 1994.Utskottets förslag föranleder ändring i 28 § lagen(1957:262) om allmän energiskatt.Cement- och kalkindustrinI vissa industrier används kol eller olja som en råvara itillverkningsprocessen. Detta är fallet inom den metallurgiskaindustrin och i cement- och kalkindustrin. Till den del koleteller oljan kan anses använt för annat ändamål änenergialstring är det befriat från energiskatter.Omläggningen av industrins energiskatter innebar trots dettastora förändringar för dessa industrier och det fanns --särskilt när det gäller cement- och kalkindustrin -- ett behovav en utredning som gör det möjligt att bättre fastställa närkolet eller oljan skall betraktas som råvara och när det skallbetraktas som bränsle. Särskilda övergångsbestämmelser somsyftar till oförändrade regler för dessa näringar gällerdärför och 1994. Dels finns en särskildbestämmelse om avdrag för koldioxidskatt på bränsle somanvänts i metallurgiska processer, dels ett tak för uttaget avkoldioxidskatt vid av produkternas försäljningsvärde.Energiskatteutredningen (Fi 1992:15) har i uppdrag attsärskilt belysa bl.a. denna fråga och beräknas avge sittslutbetänkande senare i år.Med hänsyn till att ett förslag till nya regler tidigast kankomma att föreläggas , och då detär viktigt att de industrier som berörs får rimlig tid ochmöjlighet att planera, anser utskottet attövergångsregleringen bör förlängas så att den gäller ävenunder år 1995.Då finansieringen av denna åtgärd kräver ytterligareöverväganden bör regeringen återkomma med ett förslag i saken.Vad utskottet anfört bör som sin mening geregeringen till känna.Industrins energiskatterRiksdagens beslut om ändrade regler för industrinsenergiskatter innebar att de särskilda nedsättningsreglersom gällde för viss energiintensiv industri slopades ochersattes med en sänkning av energiskatterna för helatillverknings- och gruvindustrin till en nivå som närmar sigvad som beräknas gälla för industrin inom EU och Nordamerika.Omläggningen genomfördes . För att möjligöraen noggrannare bedömning av de regler som bör gälla föranvändningen av kol och olja som råvara i metallurgiskindustri och i cement- och kalkindustri kvarstår dock vissaövergångsregler och 1994.I motion Sk352 yrkande 40 av m.fl. (v)hemställer motionärerna att industrins energiskatteråterställs . Enligt motionärerna skall denallmänna energiskatten på el återställas till tidigare nivåoch den allmänna energiskatten på bränsle återinföras och utgåmed hälften av den skattesats som gäller i övrigt. Vidareskall taket för den energiintensiva industrins skatter vid1,av försäljningsvärdet återinföras med möjlighet förregeringen att medge ytterligare nedsättning. I motion N425yrkande 5 av m.fl. (v) begär motionärerna etttillkännagivande om att skattesystemet successivt bör göras omså att investeringar som minskar industrins energikonsumtiongynnas.Utskottet anser att omläggningen av industrins energiskattertill en ren koldioxidbeskattning har stora miljöfördelar genomatt företag med hög energikonsumtion får en energibeskattningsom är helt beroende av företagets energiförbrukning.Samtidigt innebär beskattningen en rimlig avvägning mellankravet på en hög beskattning av fossila bränslen och denhänsyn som måste tas till företag som möter konkurrens frånandra länder med en lägre beskattning av sådana bränslen.Utskottet avstyrker de nu aktuella motionsyrkandena.VäxthusnäringenOckså för växthusnäringen gällde särskilda nedsättningsreglernär fattade besslut om ändrade regler förindustrins energiskatter. Enligt dessa reducerades denallmänna energiskatten på el och bränsle och koldioxidskattenpå bränsle om energin använts för uppvärmning avväxthus. beslut innebar att växthusnäringenbefriades från allmän energiskatt på el för uppvärmning ochandra ändamål fr.o.m. och att övergångentill industribeskattning i övrigt skall genomföras den 1januari 1995. Efter detta datum kommer befrielsen från allmänenergiskatt på bränsle att gälla även för bränsle som använtsför annat ändamål än uppvärmning och koldioxidskatten attsättas ner till en fjärdedel av den allmänna nivån. Förväxthusnäringen innebär omläggningen också att nedsättningenav energiskatt inte längre erhålls vid inköpet, utanåterbetalning sker kalenderårsvis och efter ansökan hosbeskattningsmyndigheten. Belopp per kalenderåråterbetalas inte. Överstiger energiskatten perkvartal medges kvartalsvis återbetalning (prop. 1991/92:150bilaga I:5, FiU30).Våren 1993 uttalade jordbruksutskottet vid riksdagensbehandling av propositionen om vissa frågor rörande jordbruketoch trädgårdsnäringen att energibeskattningen, även med hänsyntill effekten av energipolitiska beslut, kommer attutgöra en betydande del av ett trädgårdsföretags kostnader ochatt frågan om ytterligare skattelättnader skyndsamt bordeutredas. Ett i ärendet väckt motionsyrkande om nedsättning avskatten till av produkternas saluvärde borde härvidprövas (prop. 1992/93:183, JoU20).En arbetsgrupp inom har härefter prövatfrågan om ytterligare skattelättnader för växthusnäringen ochredovisat sina förslag i betänkandet Växthusnäringensenergibeskattning (Ds 1993:73). Arbetsgruppen konstateraratt energiskatterna i uppgår till avsaluvärdet och att andelen i våra viktigaste konkurrentländerär betydligt lägre. Gruppen föreslår att beslutet att slopaden allmänna energiskatten på bränsle fr.o.m. den 1 januari1995 får träda i kraft och att skattenåterbetalas retroaktivt. När det gäller den nedsättning avkoldioxidskatten som skall gälla efter den 1 januari1995 redovisar gruppen olika alternativ. Kostnaden för attbibehålla nedsättningen vid beräknas till 12 miljonerkronor, och kostnaden för ett tak vid avproduktionsvärdet till . De sistnämndaalternativet svarar enligt arbetsgruppen mot en nedsättningmed 95 %.Arbetsgruppen har också behandlat övergången från detnuvarande administrativa förfarandet med nedsättning avenergiskatterna vid fakturering till ett system medåterbetalning efter ansökan hos beskattningsmyndigheten.Enligt arbetsgruppen medför omläggningen i denna del riskerför säsongsmässigt relaterade likviditets- ochkreditsvårigheter för näringen och ger dessutom upphov till enmerkostnad första året på . Mot bakgrund avde lägre producentpriser som kan förväntas vid ett svensktinträde i EU anser arbetsgruppen att det är mindre lämpligtatt nu genomföra denna omläggning.I den avlämnade propositionen 1993/94:157 Stöd tillekologisk odling och trädgårdsnäringen, m.m. tar regeringenupp frågan om ytterligare skattenedsättningar förväxthusnäringen. I propositionen anförs att skatterna inom EUär lägre och att det finns ett behov av att ökaträdgårdsnäringens konkurrenskraft inför ett medlemskap i regeringens uppfattning stärks den långsiktigakonkurrenskraften bäst genom ytterligare åtgärder för enförbättrad energihushållning. En nedsättning avenergiskatterna skulle enligt regeringen få motsatt effekt,och man föreslår därför i stället ett direkt stöd på 4miljoner kronor som omfattar hela trädgårdsnäringen. Ungefären tredjedel av de företag som bedriver yrkesmässigträdgårdsproduktion har produktion i växthus.I en med anledning av proposition 1993/94:157 väckt motionJo27 yrkande 3 av m.fl. (s) yrkas bl.a. attdet nuvarande förfarandet med omedelbar nedsättning avenergiskatterna skall bibehållas. haravstyrkt yrkandet med hänvisning till skatteutskottetspågående behandling av dessa frågor (1993/94:JoU22).I tre motioner som väckts under den allmänna motionstidenframställs yrkanden om skattelättnader för växthusnäringen. Imotion Jo210 yrkande 1 av och (c) begär motionärerna ett tillkännagivande om attregeringen bör lägga fram förslag om lättnader ienergibeskattningen för växthusnäringen i enlighet medarbetsgruppens förslag. I motion Jo217 yrkande 1 av UlfBjörklund (kds) anför motionären att energikostnaden som andelav försäljningsvärdet är högre i än ikonkurrentländerna och begär ett tillkännagivande om att detär viktigt att snabbt få fram beslut om lättnader iväxthusnäringens energibeskattning. I motion Jo227 yrkande 1av m.fl. (s) begär motionärerna ett beslutom att energiskatten för trädgårdsnäringen begränsas till0,av produktionsvärdet.Enligt utskottets mening har 1992 årsträdgårdsnäringsutredning konstaterat att problemet för svenskodling är att anpassningen till EU:s lägre producentpriser vidett inträde kommer att ske snabbare än utjämningen för dedominerande kostnaderna. Tullskyddet upphör somSverige blir medlem i EU och man kan förvänta sig attkonkurrensen blir särskilt stor i början eftersom mångaexportörer antagligen anstränger sig att ta marknadsandelar.Detta är också bakgrunden till beslutet om det s.k.25-miljonersprogrammet med stödåtgärder för näringen somriksdagen fattade våren 1993.För växthusnäringen innebär övergången tillindustribeskattning en skärpning av skatteuttaget med netto2,. medför systemet medåterbetalning av erlagd skatt ett krav på en ökning avlikviditeten med . Detta inverkarnegativt på möjligheterna att genomföra de investeringar somär nödvändiga om näringen skall kunna anpassa sig tillkonkurrensförhållandena inom EU. Kravet på ökad likviditetleder också till att näringen får en högre kostnadsnivå.Utskottet delar den av regeringen framförda uppfattningen atten långsiktigt hållbar förstärkning av växthusnäringenskonkurrenskraft bäst vinns genom ytterligare åtgärder för enförbättrad energihushållning inom näringen och att enytterligare nedsättning av energiskatterna kan få motsatteffekt genom att den minskar incitamentet tillenergihushållning och användning av förnybara energislag.Utskottet ser därför positivt på förslaget om särskilda bidragför att höja aktiviteten vad gäller sådana åtgärder i ställetför skattebefrielser.Detta innebär emellertid inte att utskottet är främmande förtanken på olika justeringar av skattereglerna. Särskilt detadministrativa systemet med återbetalning av energiskatten iefterhand har kritiserats dels därför att det ställer ökadekapitalkrav på näringen, dels därför att de beloppsgränser somuppställts för rätt till återbetalning inte tar rimlig hänsyntill behovet att kunna driva verksamhet i liten skala.Utskottet anser också att det är olyckligt att den skärpning iolika hänseenden som övergången till industribeskattningmedför sammanfaller med den tidpunkt då näringen kan beräknasbli utsatt för en ny konkurrenssituation.Enligt utskottets mening talar övervägande skäl för attväxthusnäringens övergång till industribeskattning skjuts uppett år. Utskottet föreslår att med anledning av denu aktuella motionerna skjuter upp ikraftträdandet av de nyareglerna för växthusnäringen från till den1 . De regler som har gällt under 1993 och 1994kommer således att gälla också under år 1995.Det finns enligt utskottets mening anledning att framhålla attanståndet med övergången till industribeskattning kan gemöjlighet att ytterligare överväga behovet av åtgärder för attstärka växthusnäringens konkurrenskraft.Merutgiften för denna åtgärd har utskottet beaktat när nivånför den generella kompensationen för kraftvärme- ochfjärrvärmeverkens leverans till industrin bestämdes till 9 öreper kWh.Utskottets förslag i denna del föranleder ändringar iövergångsbestämmelserna till lagarna (1992:879--881) omändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen(1990:582) om koldioxidskatt och lagen (1974:992) omnedsättning av allmän energiskatt och koldioxidskatt.Stora förbrukareDen som är registerad som skattskyldig till allmän energiskattredovisar skatten på bränsle i den takt som det förbrukaseller försäljs. Bränslelagret belastas således inte med någonskatt. Möjligheten att registera sig som skattskyldig ärförbehållen den som "i större omfattning" återförsäljer,förbrukar eller lagerhåller skattepliktigt bränsle. Gränsengår vid ett lager på respektive en årsomsättningpå flytande bränsle. En lägre omsättningsgränspå gäller för den som exporterar bränsle eller harrätt att återfå skatten därför att bränslet används för annatändamål än energialstring.I motion Sk350 av och () begärmotionärerna ett tillkännagivande om att de stora företagensmöjlighet att lagerhålla olja etc. skattefritt utgör en bristi den eftersträvade konkurrensneutraliteten.Möjligheten att inköpa och lagerhålla bränslen skattefrittutnyttjas i första hand av de företag som producerar,importerar och försäljer bränslen. En beskattning redan vidgränsen skulle göra det kostsamt för dessa företag attlagerhålla bränslen i och bör därför undvikas. Hurgränsen kring denna grupp företag skall dras kan diskuterasmen det är ofrånkomligt att någon form av generell regel måstetillämpas. Utskottet ser inte något skäl att överväga enändring i de principer som gäller här och avstyrkermotionsyrkandet.Nedsatt elskatt i norra för den lägre elskatten i norra drogs 1981,och i underlaget ingick bl.a. mätningar avårsmedeltemperaturen --1960.Elskatten är per kWh i norra och perkWh i övriga delar av landet.I motion Sk610 av m.fl. (s) begär motionärerna etttillkännagivande om att elskatten i kommun bör sättasner till vad som gäller i övriga kommuner i norra är inte berett att tillstyrka en ändradgränsdragning i denna del men förutsätter att regeringenföljer frågan och vid behov lägger fram de förslag tillförändringar som kan anses påkallade. Utskottet avstyrkermotionen.VindkraftDen allmänna energiskatten på el tas inte bara ut när elkraftunder yrkesmässiga förhållanden levereras till förbrukare utanockså när en producent själv förbrukar sin elkraft. Avadministrativa skäl har emellertid egenförbrukning hos mindreproducenter undantagits från skatt. Undantaget gäller omelkraften framställts av en producent som inte ägnar sig åtyrkesmässig distribution och som förfogar över engeneratoreffekt som är mindre än 100 kW, eller vid vindkraftmindre än 500 kW. Beslutet om en högre effektgräns förvindkraftverk fr.o.m. har sin grund i attvindkraftverken har en lägre tillgänglighet änvattenkraftverken.Undantaget för elkraft som framställts i mindre verkförutsätter att producenten själv förbrukar kraften.Skatterättsnämnden har i ett sent förhandsbesked funnit attskattefriheten inte gäller om elkraften transiteras frånkraftverket till dess ägare via ett nät som används föryrkesmässig distribution. Beskedet har överklagats tillRegeringsrätten.I motion Sk617 av och () yrkarmotionärerna att undantaget för mindre kraftverk skall gällaockså för kraft som transiterats till kraftverkets ägare viaett distributionsnät. Regeringen bör enligt motionärernaåterkomma med ett förslag med detta innehåll. I motion Sk630av () framhåller motionären att problemen medgränsdragningen kring undantaget för småskalig produktion bästlöses genom en generell skattefrihet för vindkraftverk under500 kW, och de begär ett tillkännagivande med detta innehåll.I motionerna Sk620 yrkande 1 och 2 av m.fl.(c) och N431 av och ()anförs att vindkraften är värd en generell miljöbonus och attdenna bör uppgå till per kWh. Enligt motionärerna börriksdagen fatta ett beslut i frågan.Utskottet vill inledningvis framhålla att det undantag som gäller för små kraftverk är motiverat av administrativaskäl och således inte avsett att utgöra en allmän stimulansför de mindre kraftverken. Den särskilda effektgränsen förvindkraftverk motiveras med den lägre tillgänglighet somgäller för dessa.Ett särskilt investeringsstöd för vindkraften infördes isamband med energiöverenskommelsen. Stödet utgickinledningsvis av investeringskostnaden. Hösten 1992beslutades en höjning till av investeringskostnaden.Utskottet har senast behandlat yrkanden om en stödjandeskattebefrielse för vindkraften i betänkandet Sänkt skatt pådieselolja (1992/93:SkU34). Utskottet anförde då att det ärviktigt att vindkraftproduktion kan komma till stånd därförutsättningar finns och att utskottet inte är främmande förtanken på ett produktionsstöd. Utskottet förutsatte attregeringen uppmärksammar denna fråga.Vindkraftverkens situation påverkas av den omläggning somföreslås i propositionen Handel med el i konkurrens (prop.1993/94:162). Förslaget innebär att överföringen av el vianätet renodlas och hålls separat från produktion, försäljningetc. skall tillhandahålla nätet somen marknad för köp och leverans av elkraft. Konsumenternaskall kunna sluta avtal med valfri leverantör. Dagensbestämmelser om skyldighet för en innehavare av enområdeskoncession att köpa el från mindre anläggningar byggerpå ett elpris som baseras på köparens alternativkostnad förel. I det nya systemet föreslås en liknande skyldighet förinnehavare av leveranskoncession. Reglerna för hur prisetberäknas kommer att baseras på köparens genomsnittligaförsäljningspriser till hushåll med avdrag för skäligakostnader för administration m.m. och skälig vinstmarginal.Systemet med leveranskoncessioner utgör en övergångslösningoch skall utvärderas efter tre år.Enligt utskottets mening finns det goda skäl att lämna enmiljöbonus till vindkraften, och utskottet vill med hänsynbl.a. till de problem som uppkommit vid gränsdragningen kringdet nuvarande undantaget inte heller motsätta sig att stödetfår formen av en bonus som utgår via skattesystemet.Den elkraft som produceras i ett vindkraftverk beskattas intevid leverans till nätet utan först när den levereras avdistributören till en förbrukare. Eftersom det inte är möjligtatt på ett praktiskt rimligt sätt urskilja leveransen av justdenna elkraft till viss förbrukare kan någon generellskattebefrielse för elkraft som producerats i ettvindkraftverk i praktiken inte tillskapas. I dessa fall måstebonusen lämnas i form av ett avdrag som tillfallerdistributören eftersom denne är skattskyldig för elkraften.Genom systemet med en skyldighet för koncessionsinnehavare attköpa elkraft från mindre kraftverk och de regler som gällerför prissättningen i dessa fall kan bonusen slussas tillbakatill producenten. Detta bör vara möjligt både i nuvarandesystem och i det system som föreslås i propositionen om handelmed el i konkurrens. Utskottet förutsätter att så sker och attmiljöbonusen utgår utöver det pris som följer av reglerna iövrigt.Miljöbonus bör också lämnas när distributören själv produceratvindkraften. De regler som utskottet föreslår har utformats ienlighet härmed.Den bonus som lämnas bör knytas till den generella skattesatsför elkraft som gäller för hushåll i allmänhet och kommer påså sätt att följa skattesatsen när denna förändras på grund avden beslutade indexeringen. uppgår dennaskattesats till per kWh.I de specialfall då vindkraftverkets ägare själv förbrukarkraften föreligger skattefrihet om verket har engeneratoreffekt som är mindre än 500 kW. Denna effektgräns börslopas. Utskottet är medvetet om att skatteuttaget är lägre inorra och om att vissa förbrukare inte erlägger fullelskatt. Fördelen av en skattebefrielse för egenförbrukningkommer därför att variera något.Sammanfattningsvis föreslår utskottet att vindkraftsproduceradel får en miljöbonus som motsvarar skatten på el till hushåll.Miljöbonusen bör träda i kraft den 1 juli 1994.Merutgiften för denna åtgärd har utskottet beaktat när nivånför den generella kompensationen för kraftvärme- ochfjärrvärmeverkens leveranser till industrin bestämdes till 9öre per kWh.Med utskottets förslag tillgodoses i allt väsentligt de nuaktuella motionerna.VägtrafikområdetSkatteuttagetGrunden för den beskattning som gäller på vägtrafikområdet ärriksdagens trafikpolitiska beslut (prop. 1987/88:50,bet. En viktig del i detta beslut är principen omtrafikens kostnadsansvar. De avgifter som tas ut skall täckade totala samhällsekonomiska kostnader som trafiken ger upphovtill. De rörliga avgifterna skall i princip svara motmellanskillnaden mellan marginalkostnaderna och trafikenstotala samhällsekonomiska kostnader. Vidare skall skatter ochavgifter som inte är trafikpolitiskt motiverade utformaslikformigt för olika transportalternativ. Enligt dettrafikpolitiska beslutet skall transportsystemet utformas såatt en god miljö och hushållningen med naturresurser främjas.I proposition 1992/93:179 om åtgärder mot klimatpåverkan m.m.redovisade regeringen en sektorstrategi för transportområdet.Strategin omfattar ökad användning av biobränsle ochekonomiska styrmedel, energieffektivisering, förbättradkollektivtrafik samhällsplanering samt forskning, utvecklingoch demonstration. Enligt regeringens bedömning bordetrafikens totala kostnader få spela en större roll äntidigare, och målet att begränsa utsläppen av koldioxid bordefå en mer självständig betydelse för de rörliga kostnaderna.Regeringen har härefter beslutat tillkalla (K 1993:01) med uppdrag att lämna ett samlatförslag till åtgärder för att reducera utsläppen av koldioxidoch andra klimatpåverkande gaser från alla trafikslag. Hänsynskall härvid tas till gällande miljömål och till Sverigeseventuella medlemskap i . Enligt direktiven bör kommitténanalysera redan lämnade förslag till åtgärder inomvägtrafiken, sjöfarten, luftfarten, järnvägstrafiken och denlokala och regionala kollektivtrafiken samt överväga huruvidaoch i så fall på vilket sätt dessa skulle kunna förverkligas.I uppdraget ingår också att utreda förutsättningarna för attinföra miljözoner i vissa tätorter för fordon med nollutsläpp.Den långsiktiga strategi för hur koldioxidutsläppen fråntrafiken skall reduceras som regeringen redovisat iproposition 1992/93:179 om åtgärder mot klimatpåverkan m.m.bör enligt direktiven utgöra en utgångspunkt för uppdraget(dir. 1993:40). Kommittén beräknas avge sitt betänkande den1 juni 1994.I motion Sk352 av m.fl. (v) anför motionärernaatt trafikskatterna och då främst skatten på bensin bör höjasunder 90-talet (yrkande 41) och att priset på fossila bränslenbör stiga i sådan takt att marknadsutrymmet för annan teknikökar (yrkande 43). I motion N424 yrkande 5 av Skånberg(kds) begär motionären ett tillkännagivande om att fossilabränslen för dieselfordon bör göras dyrare än förnyelsebarabränslen (tkg).Enligt utskottets mening bör utgångspunkten för beskattningenpå vägtrafikområdet alltjämt vara de överväganden som liggertill grund för trafikpolitiska beslut ochden strategi för ett förbättrat kostnadsansvar som regeringenredovisat. Enligt utskottets mening bör Trafik- ochklimatkommitténs arbete nu avvaktas och utskottet avstyrker deaktuella motionerna.Sänkt skatt på nya bilarI motion Sk624 av () anför motionären att ensänkning av skatten på nya bilar alternativt en höjning avbilskrotningspremien skulle ge en ökad nybilsförsäljning ochdärmed en bättre miljö, ökad trafiksäkerhet och tryggarearbeten.