bet · GH01KU18 · 1994-05-31 00:00:00 — Enligt motionären är det av yttersta vikt fördemokratin att alla partier som passerat fyraprocentsspärren ärrepresenterade i utskott, nämnder, delegationer m.m. somsorterar under , och så bör gälla även för EU-nämnden.Beträffande denna nämnd borde alla partier som uppnått avrösterna i val till få en ordinarie plats och restenav platserna fördelas proportionellt.I följdmotion K67 begär m.fl. (v) att riksdagenbeslutar att alla i representerade partier skall vararepresenterade i och att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om EU-nämndensrätt att inhämta olika riksdagsutskotts yttranden.Motionärerna anför att kommer att få en väsentligfunktion som forum för information och samråd mellan regeringenoch . Alla i representerade partier bör fålika möjligheter att följa den information som ges omEU-arbetet. Nämndens sammansättning bör därför grundas påvalberedningsmodellen. Nämnden bör också ges möjlighet attinhämta yttranden från fackutskotten för att kunna väga inutskottens mera expertbetonade synpunkter i olika ärenden.1.11.3 Utskottets bedömningUtskottet har inget att erinra mot utredningens förslag idenna del, innebärande att en unionen() inrättas i från den tidpunkt då Sverigeinträder som medlem i Europeiska unionen. Utskottet tillstyrkeräven förslaget att skall ha samma storlek ochsammansättning som utskotten. Frågan om rätt attinhämta utskottsyttranden bör enligt utskottets mening utredasvidare. Med hänvisning till detta avstyrker utskottetföljdmotionerna K66 yrkande 2 (delvis) och K67.1.12 Valprövningsnämndens storlek och sammansättning1.12.1 Gällande ordningEnligt 3 kap. 11 § RF får val till överklagas hos enav utsedd valprövningsnämnd. Nämnden skall bestå avordförande och sex andra ledamöter.Val till valprövningsnämnden förrättas enligtriksdagsordningens bestämmelser, vilket innebär att valet skerenligt proportionalitetens principer. förbereds avvalberedningen, som är fri att inom sig komponera den lista denblir enig om. I kammaren kan strikt proportionalitet påkallas,men detta är ytterligt ovanligt och har inte varit aktuellt vidval av valprövningsnämnden. Absolut proportionalitet ger underinnevarande valperiod fyra platser till Socialdemokraterna ochtvå till Moderata samlingspartiet. Socialdemokraterna haremellertid avstått en plats till och ensuppleantplats till , medan Moderatasamlingspartiet avstått en suppleantplats till Centerpartiet.Med denna ordning saknar Kristdemokratiska samhällspartiet ochNy demokrati representanter i nämnden.1.12.2 RiksdagsutredningenI sina överväganden anför utredningen att beroende på denaktuella partiställningen i skulle en ökning avantalet ledamöter i valprövningsnämnden så att alla partier fårminst en suppleantplats i vissa fall medföra att nämnden blirmycket stor. Enligt utredningen är det komplicerat att utarbetalagregler som inom ramen för oförändrat antal ledamöter både gerså många partier som möjligt plats i nämnden och största möjligaproportionalitet. Utredningen utgår från att det nuvarandesystemet att de största partierna avstår platser till de mindreäven kommer att tillämpas och att nämnden därigenomfår en så allsidigt avvägd sammansättning som möjligt.I en reservation av (nyd) anförs att det är avyttersta vikt för demokratin att alla partier som passeratfyraprocentsspärren till är representerade i utskott,nämnder, delegationer m.m. som sorterar under ochdärför även valprövningsnämnden. I denna nämnd bör enligtreservanten samtliga partier som uppnått av rösterna i valha en ordinarie plats och resten fördelas proportionellt efterstorlek.1.12.3 MotionenI följdmotion K66 yrkande 2 (delvis) begär iStockholm (nyd) att antar förslag omvalprövningsnämndens storlek och sammansättning i enlighet medvad som anförts i motionen (se avsnitt 1.11.2).1.12.4 Utskottets bedömningUtredningen föreslår, med hänvisning till tekniska ochpraktiska omständigheter, inga förändringar i fråga omvalprövningsnämndens storlek och sammansättning. Utredningen harutgått från att det nuvarande systemet, enligt vilket de störstapartierna avstår platser till de mindre, kommer att tillämpasäven framgent och att nämnden därigenom får en så allsidigsammansättning som möjligt. Utskottet instämmer i utredningensbedömning och tillstyrker ställningstagandet i denna del.Följdmotion K66 yrkande 2 (delvis) avstyrks.1.13 Återstående frågor samt former för fortsatt arbete1.13.1 Utgiftsområden och utskottsorganisationenDen nya budgetordning som utredningen föreslagit avses atttillämpas . Utredningen föreslåratt slutligt beslut om budgetpropositionens indelning iutgiftsområden och om utskottsorganisation får anståtill eller . Utredningen föreslårvidare, som en konsekvens härav, att val till utskotten sker förett i taget under den valperiod som inleds med 1994/95års . Vidare föreslås att utredningens expertgrupp isamarbete med fortsätter att bereda frågornaom utgiftsområdenas indelning. Expertgruppen bör också enligtutredningen fortsätta att överväga utskottsorganisationen bl.a.avseende sambanden mellan uppbyggnaden av utgiftsområdena ochutskottsindelningen. Även andra kombinationer av utgiftsområdenän de som utredningen diskuterat bör kunna prövas. Meragenomgripande förändringar i utskottsorganisationen bör enligtutredningen inte uteslutas. Expertgruppen bör också överväga hurutskottens kansliresurser kan anpassas till en nyutskottsindelning och till de nya arbetsuppgifterna meduppföljning och utvärdering.1.13.2 föreslås, som framgått i det föregående, få enstorlek och sammansättning som överensstämmer med utskottens.Utredningen har dock inte närmare diskuterat formerna förnämndens arbete eller för dess kontakter med utskotten och inteheller dess behov av kansliresurser m.m. Dessa frågor föreslåsutredas vidare.1.13.3 Utvärdering av genomförandet av utredningens förslagI utredningens principbetänkande föreslogs bl.a. attkansliresurserna för revisorer skulle utvidgasstegvis och att en utvärdering skullegöras . Utredningen föreslår i sittsista delbetänkande att en utvärdering bör göras även avgenomförandet och effekterna av de beslut som fattarmed utgångspunkt i utredningens förslag i dess helhet.Enligt utredningen kan det vara lämpligt att utredningensexpertgrupp fram fortsätter attbereda de frågor som återstår att belysa och att talmannen ochtalmanskonferensen efter valet bör ta ställning till frågornasfortsatta hantering och till behovet av ytterligareutredningsinsatser.1.13.4 Utskottets bedömningUtskottet, som i olika delavsnitt i det föregående markeratbehovet av fortsatt utredning av t.ex. budgetpropositionensindelning i utgiftsområden, utskottsorganisationen ochEU-nämnden, har inga erinringar mot vad utredningen föreslagit ifråga om den fortsatta hanteringen av dessa frågor ochtillstyrker därför förslaget i denna del. Det gäller ocksåförslaget om en utvärdering av genomförandet och effekterna avde beslut som fattar med utgångspunkt frånutredningens förslag i dess helhet, vilket utskottettillstyrker.2. Övriga frågor2.1 öppnande2.1.1 Gällande bestämmelserLagtima öppnas enligt 1 kap. 6 § riksdagsordningenvid ett särskilt sammanträde senast på tredje dag,varvid statschefen på talmannens hemställan förklarar riksmötetöppnat. Talmannen fastställer efter samråd med vice talmännenordningen för detta sammanträde. Den nuvarande ordningeninfördes sedan den nya regeringsformen trätt i kraft.2.1.2 MotionenI motion 1992/93:K320 begär och (nyd) att beslutar om återinrättande av denordning som gällde vid högtidliga öppnande före 1975.Det tidigare högtidliga öppnandet, som flyttades från slottetsrikssal till plenisal i samband med den nyaregeringsformens ikraftträdande , har enligt motionärernablivit mindre högtidligt och saknas av många. Därför föreslås enåtergång till den ordning som gällde före 1975.2.1.3 behandlingMotioner med förslag om att återgå till den gamla ordningen,då öppnandet var förlagt till Rikssalen i harbehandlats och avslagits vid ett antal tillfällen, senast hösten1992 (1992/93:KU9). Då hänvisade utskottet till tidigareställningstaganden och uttalade att riksdagsöppnandet bör ägarum i plenisal. Utskottet erinrade om att det enligtden gällande ordningen är talmannen som fastställer formerna förriksdagens öppnande.I en reservation (nyd) anfördes att starka skäl talade för attåter förlägga öppnandet till Rikssalen, varigenom öppnandetskulle präglas av värdighet och tradition. I ett särskiltyttrande (m) uttalades att det fanns ett värde i att riksdagensöppnande av hävd var förlagt till Rikssalen. De moderataledamöterna anslöt sig dock till uppfattningen att det ärtalmannens uppgift att fatta beslut om hur öppningsceremonin börutformas.2.1.4 Utskottets bedömningMed hänvisning till tidigare ställningstaganden i denna frågauttalar utskottet att öppnande bör äga rum iplenisalen och erinrar om att det är talmannen som fastställerformerna för öppnande. Utskottet avstyrker motion1992/93:K320.2.2 Ledamöternas placering i kammaren m.m.2.2.1 Gällande bestämmelserEnligt 2 kap. 3 § riksdagsordningen skall för varje ledamotfinnas en särskild plats i plenisalen. Enligttilläggsbestämmelse 2.3.1 tar ledamöterna plats i plenisalenvalkretsvis. Särskilda platser skall finnas för talmannen ochvice talmännen samt för statsråden.2.2.2 MotionenCharlotte () begär i motion 1992/93:K310 attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i motionen om riksdagsarbetets utformning vad gällerbl.a. placeringen av ledamöterna i kammaren. Motionären anföratt i de allra flesta parlament liksom i de flesta svenskaparlamentariska församlingar är ledmöterna placerade efterpartitillhörighet, medan det i det svenska parlamentet tillämpasen udda ordning med valkretsvis placering. Detta missgynnarenligt motionären politiskt majoritetstänkande och gynnar"bytänkande". Vid den pågående översynen av riksdagsarbetet ärdet angeläget att de villkor för det parlamentariska arbetet somär vanliga i andra europeiska länder eftersträvas.2.2.3 behandlingUtskottet avstyrkte (1992/93:KU9) ettmotionsförslag med samma innehåll som det nu aktuella. Utskottetsade sig ha förståelse för motionärernas synpunkter men menadeatt effekterna inte blir de avsedda med den nuvarandeutformningen av plenisalen. En omdisponering måste ske om manvill skapa en tätare debattatmosfär.2.2.4 Utskottets bedömningMed hänvisning till tidigare ställningstagande avstyrkerutskottet motion 1992/93:K310.2.3 arbetsformer m.m.2.3.1 Gällande bestämmelserBestämmelser om riksdagsarbetet finns i 4 kap. regeringsformenoch i riksdagsordningen med tilläggsbestämmelser. Regeringen ochvarje riksdagsledamot får enligt huvudregeln väcka förslag omallt som kan komma under prövning, och sådana ärendenskall -- också enligt huvudregeln -- före avgörandet beredas avutskott (4 kap. 3 § regeringsformen).Regeringen avger förslag till genom proposition(3 kap. 1 § riksdagsordningen). Proposition avlämnas genom attden ges in till kammarkansliet och anmäls av talmannen vidsammanträde med kammaren efter det att den har delats ut tillriksdagens ledamöter. Propositioner m.fl. ärenden skall förberedning hänvisas till utskott. Innan ett ärende hänvisas tillutskott skall det normalt bordläggas vid sammanträde medkammaren. Utskott måste i ett betänkande ta ställning tillförslag som framförts i remitterat ärende.Stödet till partigrupperna utgår i form av kanslistöd, somomfattar grundbidrag resp. mandatbidrag, samt kontorshjälp ochresebidrag. Kanslistödet utgör för en partigrupp som företräderett regeringsparti och för övrigapartigrupper . Mandatbidraget uppgårtill och mandat. Kontorshjälp utgår tillledamöterna beräknat efter ett biträde per tre ledamöter.Bidraget utgör för varje kontorsbiträde exkl.arbetsgivaravgifter. Resebidraget utgår med permandat för partigrupper som består av högst 20 ledamöter. Övrigapartigrupper erhåller per mandat för de första 20mandaten och per mandat för de mandat som överstiger20.2.3.2 MotionernaI en följdmotion 1993/94:K32 yrkande 2 tillRiksdagsutredningens förslag begär () attriksdagen beslutar att uppdra till attöverväga riksdagsledamöternas arbetsförhållanden avseendeantalet ledamöter, sekreterarresurser, stödformer etc.I motionen anförs att den enskilde riksdagsledamoten i Sverigeendast förfogar över kostnadsersättningen personligen, medan detekonomiska stödet i övrigt går till partigrupperna. Det medförenligt motionären att utrymmet för individuella val avarbetsformer och eget utredningsarbete är mycket litet. Myckettalar enligt motionären för att tyngdpunkten i detta hänseendebör förskjutas något från partigrupperna till den enskildeledamoten. Som exempel på åtgärder nämns att medlen tillriksdagsledamöternas sekreterarhjälp och utredningsresurser börförstärkas och utbetalas till den enskilde ledamoten, somdärefter kan fördela resurserna efter sina egna behov ochönskningar. En minskning av antalet ledamöter från 349 till 249skulle enligt motionären kunna finansiera den föreslagnaresursförstärkningen.I motion 1992/93:K321 av m.fl. (m, s), som rörriksdagsledamöternas ställning, anför motionärerna i denna delbl.a. Regeringens propositioner bör läggas direkt ikammaren och förslagen diskuteras där först, innan de går tillutskotten för detaljarbete. På det viset kan stora och viktigafrågor debatteras i stort först, innan detaljarbetet vidtar.Alla regeringens propositioner skall presenteras i riksdagenförst och i princip behandlas på samma sätt sombudgetpropositionen. En sådan ordning -- att propositionernadebatteras i kammaren direkt -- skulle innebära en bättrebehandling av frågor som inte naturligt hör hemma under någotutskott. -- För att förbättra utskottens möjlighet att följa uppde beslut som fattar, och för att seriöst granskaregeringens sätt att verkställa beslut, börutskottens kompetens och kraft byggas ut. Detsamma gällerförutsättningarna för att genomföra verkliga utskottsförhör.Riksdagsledamöternas personliga resurser bör förstärkas isamband med att deras antal minskas. Huvuddelen av det direktastödet till partikanslierna bör i stället för som utgådirekt till ledamöterna, och enskilda riksdagsledamöter kansamarbeta om gemensamma resurser.2.3.3 behandlingFrågan om debatter i anslutning till avlämnande avpropositioner i har behandlats avFolkstyrelsekommittén i ett delbetänkande med titeln mednya arbetsformer i (bilaga till proposition1984/85:190).I betänkandet konstateras att det förutom interpellationer ochfrågor också finns andra möjligheter att anordna debatter iaktuella frågor i . Det gäller debatt utan samband medannan handläggning (s.k. fristående debatt) enligt RO 2:10,vidare debatt i anslutning till att regeringen lämnar meddelandetill genom skrivelse eller också muntligen genomstatsråd (3:6) och slutligen möjligheten att debattera en ikammaren avlämnad proposition, då kammaren beslutar omremiss till utskott (remissdebatt).I förslagsdelen anförde kommittén att remissdebatter bordebegäras i större utsträckning än vad som dittills varit fallet.En nackdel med remissdebatter var enligt kommittén att de stördeplaneringen av kammarens reguljära arbete. För att minska dennanackdel vore det en lämplig ordning att partierna kom överens omen maximitid för debatten.Utskottet (KU 1984/85:36) berörde i sitt betänkande denaktuella frågan kortfattat och uttalade sig för att demöjligheter att få till stånd debatter i aktuella frågor somFolkstyrelsekommittén pekat på borde utnyttjas i den planeradeförsöksverksamheten med nya arbetsformer.Frågan om service till ledamöterna behandlades senast avutskottet (1992/93:KU9). Det gällde då främstgenomförandet och konsekvenserna av beslut vid1988/att förstärka kontorshjälpsstödet tillledamöterna. Genom beslutet höjdes stödet till en nivå som frånden motsvarar en assistent per tre ledamöter.Samtidigt beslutades att en viss förstärkning skulle skebeträffande kanslistödet till partigrupper. En förstautvärdering som genomförts av förvaltningskontoret redovisadesvåren 1991. Den har bl.a. visat att antalet handläggare vidpartikanslierna hade ökat under den studerade tidsperioden.En andra utvärdering har redovisats . Av dennaframgår bl.a. att det finns stora skillnader mellan partiernavad gäller kontorshjälpens omfattning och utformning. Detframgår också att assistenternas yrkesroll förändras i riktningmot mer kvalificerade arbetsuppgifter eller mot mellanformer avassistent- och handläggaruppgifter. I samtliga partier finnsstora skillnader mellan ledamöterna när det gäller i vilkenutsträckning kontorshjälpen utnyttjas. Enligt undersökningenfinns det inte något missnöje med tilldelningen av kontorshjälpfrån kvantitativ synpunkt.Utskottet underströk i det tidigare nämnda utlåtandet att ettgott personligt ledamotsstöd innefattande såväl utredar- ochhandläggarfunktioner som sedvanlig assistenthjälp är enförutsättning för att ledamöterna skall ha möjlighet att påbästa sätt fullgöra sina uppdrag. Den betydande uppbyggnaden avstödet som skett har av inte minst praktisktadministrativa skäl kanaliserats via partikanslierna. Isammanhanget torde även, framhöll utskottet, frågor omlokaltillgång och lokalutnyttjande ha betydelse. Underhänvisning till det anförda ansåg utskottet att det inte fannsgrund för att förorda att ledamöter erhållerpolitiska sekreterare på hel- eller deltid.2.3.4 Utskottets bedömningSom framgått av vad utskottet anfört ovan finns det ingaformella hinder mot att i kammaren genomföra debatter ianslutning till avlämnande av propositioner. Med hänvisning tilldetta får önskemålen i motion 1992/93:K321 i denna del ansestillgodosedda. Något tillkännagivande till talmanskonferensenbehövs däremot inte, varför motionen avstyrks.I motionerna 1992/93:K321 (delvis) och 1993/94:K32 yrkande 2föreslås en omläggning av den nuvarande ordningen med detekonomiska stödet till partikanslierna. Enligt motionärerna börstödet helt eller delvis gå direkt till ledamöterna medmöjlighet för dessa att själva bestämma över stödets användning.Utskottet vill i detta sammanhang hänvisa till dels dengenomförda förstärkningen av kontorshjälpsstödet tillledamöterna, dels ett tidigare uttalande om att uppbyggnaden avstödet av inte minst praktiskt administrativa skäl harkanaliserats via partikanslierna. Enligt den senasteutvärderingen framstår ledamöterna som relativt nöjdamed tilldelningen av kontorshjälp.Utskottet konstaterar dock att det finns olika uppfattningarbland ledamöterna om hur servicen kan organiseras beroende påatt man arbetar på olika sätt. I den mån det finns ett starktönskemål bland ledamöterna att försöksvis omfördela stödet såatt ledamöterna får fritt disponera en viss del av detta, stårdet partierna fritt att göra detta.Innan resultatet av den nu pågående utvärderingen av detutbyggda stödet föreligger är utskottet inte berett att ta uppfrågan om en omläggning av det ekonomiska stödet till partiernai den riktning som motionärerna vill, varför motionerna1992/93:K321 (delvis) och 1993/94:K32 yrkande 2 avstyrks.2.4 Registrering av ledamöternas ekonomiska intressen2.4.1 MotionernaI motion 1992/93:K309 begär m.fl. (v) attriksdagen uppdrar till talmanskonferensen att utreda frågan omregistrering av riksdagsledamöternas ekonomiska intressen. Medhänvisning till bl.a. KU:s ingående granskning av statsrådensekonomiska förhållandena finns det enligt motionärerna mycketsom talar för att riksdagsledamöternas ekonomiska intressen påsamma sätt bör bli föremål för granskning. Bl.a. styrelseuppdragi privata företag kan enligt motionärerna påverka ledamöternasoberoende. De politiska partiernas självklara intresse att setill att deras representanter sköter sina uppdrag på ettförtroendefullt sätt står inte i motsatsställning till enoffentlig registrering av riksdagsledamöternas ekonomiskaintressen, anser motionärerna.I motion 1993/94:K309 av m.fl. (v, s och fp)upprepas, med i stort sett samma motivering som i den förramotionen, förslaget att beslutar uppdra åttalmanskonferensen att utreda frågan om offentlig registreringav riksdagsledamöternas ekonomiska intressen och uppdrag.2.4.2 behandlingUtskottet har behandlat frågor om insyn i och registrering avpolitikers ekonomiska intressen undersenare år. Utskottet har därvid avstyrkt motionsyrkanden medhänvisning till att uppgifter om ekonomiska förhållanden, t.ex.inkomstuppgifter, fastighetsinnehav och aktieinnehav över enviss nivå samt ledamotskap i bolagsstyrelse, i stor omfattningändå är offentliga och att några särregler för politiker i dessaavseenden inte varit motiverade.Senast behandlades dessa frågor (1992/93:KU9). Viddetta tillfälle framhöll utskottet att det i första hand börankomma på de politiska partierna att försäkra sig om att deraskandidater på ett förtroendefullt sätt kan sköta de uppdrag denominerats för. Mot beslutet reserverade sig densocialdemokratiska gruppen. I reservationen anfördes attregistrering av parlamentsledamöternas ekonomiska intressenförekommer i bl.a. , , , ochStorbritannien. Syftet med registreringarna angavs i huvudsakvara att klarlägga i vad mån en ledamotsförmögenhetsförhållanden kan skapa risk för lojalitetskonflikteri uppdraget som ledamot. Bl.a. inkomstuppgifter,fastighetsinnehav och innehav av mer än 500 aktier i ettregistrerat bolag samt ledamotskap i bolagsstyrelser bordeenligt reservanterna anmälas till registrering.2.4.3 Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att det finns en bred uppslutningbakom tanken att uppgifter om riksdagsledamöternas ekonomiskaförhållanden liksom ledamotskap i olika slags styrelser börfinnas registrerade och tillgängliga för allmänheten. Exempel påekonomiska förhållanden som bör registreras är uppgifter ominkomst samt innehav av fastigheter och aktier. När det gällerstyrelseuppdrag som kan komma i fråga för registrering rör detsig t.ex. om uppdrag i bolagsstyrelser, ekonomiska föreningar,företags- och branschorganisationer, fackliga organisationer ochorganisationer med anknytning till boendet.Syftet med en sådan registrering bör enligt utskottets meningvara att öppet redovisa de olika bindningar och intressen somkan tänkas påverka det politiska uppdraget.Den praktiska sidan av saken gäller bl.a. hur ett system avhär avsett slag skall administreras. För detta behövs bl.a.regler för vilka uppgifter som skall lämnas för registrering,vem som skall ta hand om dessa uppgifter, hur uppgifterna skalluppdateras och i vilken form de skall presenteras.Mot denna bakgrund bör enligt utskottets mening , medanledning av motionerna 1992/93:K309 och 1993/94:K309, uppdra åtförvaltningskontoret att utreda frågan och till riksdagenredovisa sina överväganden och förslag.2.5 Ökat samarbete mellan de nordiska parlamenten2.5.1 Gällande ordningNågon särskild reglering av samarbetet mellan parlamenten i denordiska länderna finns inte. Samarbetet mellan de nordiskaländerna regleras allmänt genom ett avtal som trädde i kraft den1 , det s.k. . Avtalet har revideratsvid flera tillfällen, senast 1993.I avtalet regleras samarbetet på flera olika sakområden:rättsligt, kulturellt, socialt och ekonomiskt samarbete samtsamarbete på samfärdselns och miljövårdens område. Samarbetetäger rum inom det , på statsministrarnas,utrikesministrarnas och övriga ministrars möten, i särskildasamarbetsorgan och mellan ländernas fackmyndigheter.Härutöver finns centrala samarbetsavtal på en rad områden,däribland en överenskommelse om gemensam nordiskarbetsmarknad, en nordisk arbetsmiljökonvention, enmiljöskyddskonvention mellan , , och Sverigesamt en konvention om social trygghet.2.5.2 MotionenIngela () yrkar i motion 1992/93:K308 attriksdagen tar initiativ till att öka samarbetet mellan denordiska parlamenten. Motionären hänvisar till förslag somtidigare redovisats om att förstärka och strukturera detnordiska regeringssamarbetet. På likartat sätt bör de nordiskaparlamenten söka nya former för att stärka samarbetet. Enligtmotionären borde det vara självklart att alla nordiskaparlamentariker skulle kunna resa fritt i . En tänkbarform för samarbete är enligt motionären s.k. pryoverksamhet inäringslivet eller offentlig verksamhet.