bet · GH01SoU22 · 1994-03-22 00:00:00 — Detgäller här inte minst att intensifiera arbetet med tidigupptäckt och utveckling av enkla behandlingsåtgärder. Dessutombehövs förstärkta insatser när det gäller olika riskgrupper ochrisksituationer. Barn och ungdom bör uppmärksammas särskilt,liksom gravida kvinnor. Frågan hur missbrukares barn ochanhöriga kan få ett förstärkt stöd är vidare av stor betydelse.Alkohol och trafik är exempel på ett annat område där det behövsintensifierade insatser. När den alkoholpolitiska kommissionenöverlämnat sitt slutbetänkande avser regeringen att återkommamed förslag till ett alkoholpolitiskt program för att bättrekunna förebygga alkoholskador. ----- En av Folkhälsoinstitutetsuppgifter inom alkohol- och drogområdet är att ta fram ochtillhandahålla basfakta och informationsmaterial. Institutetskall vidare stimulera, utveckla och stödja lokaladrogförebyggande verksamheter som bedrivs av organisationer ochmyndigheter. ---- Att utveckla nya och effektiva metoder för detförebyggande arbetet är också en central uppgift för institutet.I den alkoholpolitiska kommissionens uppdrag ingår framförallt att lägga fram en strategi för framtiden efter enutvärdering av den hittillsvarande alkoholpolitiken.Kommissionen skall också bl.a. kartlägga och analyseramissbrukets konsekvenser för missbrukarnas familjer och bedömavilka insatser som behöver göras för att möta de anhörigas,särskilt barnens behov av stöd.Åldersgränser för inköp och serveringI två motioner föreslås att åldersgränsen för inköp påSystembolaget skall ändras.I motion So206 av () hemställs om ensänkning av åldersgränsen för inköp av alkoholhaltiga dryckertill . I motion So209 av () föreslåsatt åldersgränsen för inköp av alkohol i butik höjs till 23 år.Motioner om en sänkning av åldersgränsen vid inköp av alkoholhar behandlats av utskottet (bet.1990/91:SoU23, 1991/92:SoU15 och 1992/93:SoU17). Vid samtligadessa tillfällen avstyrktes motionerna i fråga bl.a. medhänvisning till att en sänkning av åldersgränsen för inköpallvarligt skulle motverka strävandena att begränsa ungdomarstillgång till alkohol.I några motioner föreslås att utskänkningsåldern pårestauranger höjs från 18 till . Yrkanden med dettainnehåll framförs i motionerna So44 av m.fl.(c, s, fp, kds, v) yrkande 4, So207 av (),So231 av och () och So238 av GudrunNorberg m.fl. (fp) yrkande 1.Motioner med liknande innehåll behandlades av utskottet ibetänkandet 1990/91:SoU23 med anledning avfolkhälsopropositionen. Utskottet uttalade att det inte varberett att föreslå någon ändring av utskänkningsåldern ochavslog då aktuella motioner.När liknande motioner behandlades av utskottet (bet. 1992/93:SoU17) avstyrktes dessa med motiveringen attAlkoholkommissionen skulle överlämna ett betänkande omserveringsbestämmelser.I Alkoholpolitiska kommissionens delbetänkandeServeringsbestämmelser (SOU 1993:50) behandlas inte frågan omvilken åldersgräns som skall gälla för servering avalkoholdrycker. Kommissionen har för avsikt att återkomma medställningstagande till denna fråga i sitt slutbetänkande. Ibetänkandet kommer också frågan om åldersgränser vid inköp idetaljhandeln att behandlas.Servering av alkoholdryckerServeringstiderI motion So272 av m.fl. (nyd) begärs etttillkännagivande om att det inte får förekomma någrabegränsningar i fråga om serveringstider (yrkande 12).Enligt motionärerna framstår bestämmelser om serveringstider somett inte oväsentligt ingrepp i näringsfriheten och denpersonliga friheten. Serveringstiderna bör i princip vara friaoch stängningsregeln tas bort.Bestämmelser om serveringstider finns i 46 och 47 §§ LHD.I Alkoholpolitiska kommissionens delbetänkande (SOU 1993:50,s. 124 f.) framläggs förslag till ändrade serveringstider.Restaurangernas stängningstid bör dock enligt kommissionenoförändrat vara efter serveringstidens utgång. Somtidigare nämnts är kommissionens förslag föremål för beredninginom Socialdepartementet.Mattvång m.m.I 41 § LHD stadgas att tillstånd till servering fårmeddelas endast om det kan antagas att tillhandahållande avlagad mat kommer att utgöra en betydande del av rörelsen.Tillstånd till servering av öl får dock meddelas om lagad matfinns att tillgå eller i annat fall om särskilda skälföreligger.I 48 § LHD anges att vid servering av spritdrycker, vinoch starköl skall lagad mat finnas att tillgå.I 9 § LHD stadgas att vid detaljhandel med och serveringav alkoholdrycker skall alkoholfria drycker finnas att tillgå itillfredsställande urval och omfattning.Alkoholpolitiska kommissionen har i delbetänkandetServeringsbestämmelser (SOU 1993:50) uttalat att "den svenskamodellen" med ett samband mellan mat och alkoholservering skallfinnas kvar, men vara enklare utformad. För tillstånd bör detenligt kommissionen räcka med ett godkänt restaurangkök och attlagad mat tillhandahålls. Beträffande drinkbarer anserkommissionen att dessa inte får blir alltför dominerande ochföreslår att regeln om att de skall utgöra en mindre del avrestaurangrörelsen behålls. Det är inte tillåtetatt servera vin eller starköl i pausen på teatrar utan attsamtidigt servera lagad mat. Kommissionen föreslår att tillståndför pausservering av vin, starköl och öl utan krav på lagad matskall kunna ges till teatrar och konsertlokaler. Minibarer påhotellrum föreslås på vissa villkor tillåtas på hotell medserveringstillstånd. Det skall enligt kommissionens mening bl.a.krävas ett aktivt val av hotellgästen vid incheckningen för attfå tillgång till minibar med alkoholdrycker på hotellrummet.Hotellet måste också kontrollera att minibar inte ställs tillförfogande till personer som kan antas vara underåriga. Vidareanser kommissionen att sambandet mellan ölförsäljning (klass II)och försäljning av matvaror resp. servering av mat bör behållas.Kommissionen föreslår dock att den särskilda tillståndspliktenslopas med undantag för partihandel med öl.Beträffande alkoholfria dryckesalternativ är det kommissionensuppfattning att lagregeln om alkoholfria dryckesalternativ börbehållas.I två motioner (v och nyd) riktas kritik mot de förslagsom Alkoholpolitiska kommissionen fört fram i delbetänkandet.I motion So247 av m.fl (v) begärs etttillkännagivande om vad som anförts dels om bibehållandet avnuvarande regler för försäljning av öl klass II (yrkande 7),dels om behovet av att införa regler om minibarer (yrkande8). Motionärerna är kritiska till förslag om minibarer i hotellrum. Ett nytt snårigtregelsystem med råd och anvisningar kommer därmed att belastahotellägarna. Motionärerna anser att den hotellgäst som vill haalkohol på rummet kan bekväma sig med att inhandla dryckerna ireceptionen. Detta skulle också vara hänsynsfullt mot personersom är alkoholberoende.I motion So272 av m.fl. (nyd) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att godkänt restaurangkök inte skall vara enförutsättning för tillstånd till alkoholservering (yrkande7), om etablering av rena drinkbarer (yrkande 8), om attdet inte skall finnas någon begränsning i fråga omalkoholservering på teatrar (yrkande 9), om fri etableringav minibarer på hotell (yrkande 10), om friare servering avöl klass II (yrkande 13) och om att slopa lagkravet påalkoholfria dryckesalternativ (yrkande 21). Enligtmotionärerna måste den fria konkurrensen få spela en merframträdande roll även inom det alkoholpolitiska området. Kravetpå mathållning för att få tillstånd att servera alkoholdryckerbör utmönstras ur lagstiftningen. Vidare anser motionärerna attrenodlade cocktailbarer eller liknande helt dryckesinriktadeserveringsställen bör få etableras. Teatrar och konsertlokalerbör få tillstånd att servera alkoholdrycker i pausen. Minibarerbör få etableras även i hotell som inte har serveringstillstånd,och något krav på att alkoholfria dryckesalternativ skall finnasi minibarer behövs inte. Slutligen anförs att öl klass II börfår säljas fritt i t.ex. videobutiker, kiosker o.d. Regeln omalkoholfria dryckesalternativ är onödig eftersom det knappasttorde finnas någon restaurang som skulle kunna överlevakonkurrensen utan att tillhandahålla efterfrågade alkohofriadrycker.Tillstånd till servering m.m.Nuvarande ordningI LHD finns bestämmelser rörande serveringstillstånd ochtillsyn. Enligt LHD kräver i princip all servering avalkoholdrycker tillstånd. I samband med tillståndsgivningenskall särskilt beaktas behovet av serveringen, sökandenslämplighet och serveringsställets ändamålsenlighet. Tillståndprövas av den länsstyrelse där serveringsstället är beläget.Beträffande nya permanenta serveringstillstånd eller utökadesådana rättigheter, skall inhämta yttrande frånkommunfullmäktige och polismyndigheten på den ort därserveringsstället är beläget. Kommunen gör behovsprövningen,vars syfte i första hand är att förhindra överetablering.Kommunen kan helt eller delvis avstyrka en ansökan. Ett sådantbeslut blir bindande för (kommunalt veto). Dettainnebär att inte får meddela serveringstillståndom det avstyrkts av kommunen och inte heller låta det omfattastarkare drycker än kommunen tillstyrkt. utövarden centrala tillsynen över tillämpningen av LHD. Länsstyrelsenhar huvudansvaret för den regionala och lokala tillsynentillsammmans med polismyndigheten och socialnämnden.Länsstyrelsen har också som tillståndsmyndighet huvudansvaretoch befogenheten att besluta om återkallelse av tillstånd ochandra administrativa ingripanden. beslut kanöverklagas hos kammarrätten.Alkoholpolitiska kommissionenAlkoholpolitiska kommissionen föreslår i delbetänkandet attdet kommunala vetot och behovsprövningen ersätts med atttillståndsmyndigheten vid prövningen av ansökningar omserveringstillstånd skall inrikta prövningen i denna del på attundvika att en etablering medför alkoholpolitiska olägenheter.Tillståndsprövningen bör flyttas från länsstyrelserna tillkommunerna. I LHD anges olika typer av serveringstillstånd.Kommissionen föreslår att de tillståndskategorier som används i huvudsak skall gälla även i fortsättningen.Kommissionen föreslår inte någon ändring av reglerna omlämplighetsprövning. Lokalprövningen skall följa strikta regler.Vissa grundförutsättningar måste vara uppfyllda för att lokalenskall anses lämplig för restaurangverksamhet. Variationer ilokalernas utformning bör dock kunna tillåtas.Vidare föreslås att tillståndsmyndighetens möjligheter attanvända prövotider utvidgas. Prövotider är t.ex. användbara förrestauranger med tydlig inriktning på ungdomar och därtillståndsmyndigheten behöver på sig innan slutligställning kan tas till ansökan om alkoholservering.Beträffande tillsynen anser kommissionen att kommunerna skallsköta den direkta tillsynen av restaurangerna och att tillsynennaturligt kan knyta an till uppsökandeverksamhet. Länsstyrelserna bör även i fortsättningen varabeslutsmyndighet för de administrativa ingripanden som står tillbuds om bestämmelserna i lagen inte följs.När det gäller inköp från bryggeri föreslår kommissionen attlagstiftningen i denna del skärps. Enligt kommissionen börendast innehavare av tillstånd för stadigvarande servering fåköpa starköl direkt från bryggeri. Andra hänvisas tillSystembolaget.Ansökningar om tillfälliga serveringstillstånd har ökatkraftigt . Servering till allmänheten vid s.k.festivaler står för en betydande del av denna ökning. Det råderenligt kommissionen delade meningar om hur reglerna skalltillämpas. Kommissionen föreslår att kommunerna bör utformasärskilda riktlinjer om festivaler och andra större evenemangsom vänder sig till allmänheten. För servering till allmänhetenbör samma krav på branschvana och matutbud gälla för tillfälligatillstånd som för tillsvidaretillstånd.MotionerI motion So44 av m.fl. (c, s, fp, kds, v)begärs ett tillkännagivande om att befolkningsunderlaget skallvara vägledande för antalet serveringstillstånd inom en kommun(yrkande 3). På detta sätt skulle man undvika att en kommunär tillåtande i sin tillståndsgivning medan grannkommunen avsociala och hälsopolitiska skäl önskar vara restriktiv.Tillstånd efter befolkningsunderlag är en väg att objektivtfördela tillstånd med en alkoholpolitisk inriktning.I motion So234 av () hemställs om etttillkännagivande om vad i motionen anförts om åtgärder motdiskriminering i nöjeslivet. Motionären påpekar att närutskänkningstillstånd beviljas så kontrolleras krogen ur en radolika aspekter, dock inte ur diskrimineringssynpunkt. Ett kravpå att inte diskriminera någon på grund av kön eller etnisktursprung bör ställas för att få utskänkningstillstånd.I motion So238 av m.fl. (fp) yrkastillkännagivande om vad i motionen anförts omutskänkningstillstånd och öltält (yrkande 4). Enligtmotionärerna har kommunerna intagit en alltmer generös hållningbeträffande utskänkningstillstånd. Antalet tillstånd harmångdubblats, vilket motionärerna anser vara oförnuftigt.Regeringen bör påtala detta för . Vidare anförsatt s.k. öltält inte bör få förekomma vid ungdomssamlingar.I två motioner har kritik riktats mot förslag om nya regler för tillståndsgivningen ochtillsynsverksamheten.I motion So247 av m.fl. (v) begärstillkännagivanden om att tillsynen av serveringstillstånden föralkohol och tillståndsgivningen för servering av alkohol skallfinnas kvar på regional nivå (yrkandena 3 och 4), om attsanktionerna för brott mot serveringsbestämmelserna ävenfortsättningsvis skall ligga på en regional nivå (yrkande 5)och om att den kommunala vetorätten vid etablering avserveringsställen för alkohol skall bibebehållas (yrkande6). Motionärerna vänder sig mot Alkoholpolitiska kommissionensförslag om att kommunerna skall handha ärenden omserveringstillstånd och kontrollen av hur LHD efterlevs, men ärpositiva till förslaget om att sanktionerna skall finnas kvar pålänsnivå. Landets kommuner är hårt pressade och dignarunder en stor arbetsbörda. Ytterligare uppgifter bör därför intei dagsläget åläggas kommunerna. Det är enligt motionärerna risk att t.ex. tillsynen av krogarna blir eftersatt omkommunerna åläggs huvudansvaret för tillsynen. Motionärernapekar också på att erforderlig kompetens på detta område endastfinns att tillgå i större kommuner. Motionärerna befarar ocksåatt kommunens hantering av serveringstillstånden och tillsynenkommer att bli rutinmässig. Vidare anser motionärerna att denkommunala vetorätten bör bibehållas tills vi av EU-domstolentvingas att avskaffa denna. Vetorätten kan försvaras medhänvisning till folkhälsan och hävd.I samma motion begärs också ett tillkännagivande om bättrelagefterlevnad när det gäller LHD (yrkande 17). Enligtmotionärerna har det inom restaurangbranschen skett enförskjutning från restaurangverksamhet till dryckes- ochnöjesverksamhet för ungdom. Utvecklingen har enligt motionärernaskett i strid med gällande rätt, och det är därför dags att setill att branschen följer de lagar och förordningar som finns.I motion So272 av m.fl. (nyd) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att lokalprövningsregeln måste begränsas(yrkande 11), om att reglerna för tillfällig servering tillallmänheten inte får stramas upp (yrkande 14), om rätt tillinköp av starköl från bryggeri (yrkande 15), om att regelnom prövotider tas bort (yrkande 16) och om att ettserveringstillstånd i princip skall gälla alla dryckesslag utanbegränsning (yrkande 17). I motionen anförs följande. Densom får tillfälligt serveringstillstånd bör ges automatisk rättatt köpa starköl direkt från . Krav på varieratmatutbud bör lika litet som för permanenta tillstånd ställas förtillfälligt tillstånd. Möjligheten att ge serveringstillståndmed prövotid bör tas bort eftersom det inte längre finns någotegentligt behov. Ett serveringstillstånd skall gälla för såvälspritdycker som vin och starköl. Det skall inte vara möjligt attbegränsa tillståndet till att avse endast en eller två av dessadrycker.I samma motion begärs ett tillkännagivande av vad somanförts om att administrativa ingripanden bör skötas avkommunerna och inte av länsstyrelserna (yrkande 22). Frågorom återkallelser av tillstånd och andra ingripanden bör enligtmotionärerna läggas på kommunerna i stället för . Idetta sammanhang bör närhetsprincipen kunna göra sig gällandeliksom det förhållandet att kommunerna numera har de nödvändigaerfarenheterna och kunskaperna för att klara verksamheten.Prisrelationer -- Happy HoursEnligt 50 § LHD får priser på alkoholdrycker vid serveringinte sättas lägre än detaljhandelspriset för varan jämte skäligttillägg för serveringskostnaden. Priserna skall avvägas så attförsäljning av drycker med högre alkoholhalt inte främjas.Denna bestämmelse gäller även när restauranger tillämpar lägrepriser vissa tider , s.k. Happy Hours.Alkoholpolitiska kommissionen har i betänkandetServeringsbestämmelser uttalat att den instämmer ilagbestämmelsens huvudtanke. Beträffande Happy Hours ellerliknande företeelser behöver bestämmelserna skärpas.I motion So272 av m.fl. (nyd) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om prisreglering genom prisrelationer och omfriare Happy Hours (yrkandena 19 och 20). Motionärernaifrågasätter den prisreglering som kommer till uttryck i 50 §LHD, dels därför att lagstiftad prisreglering normalt inte börförekomma i en marknadsekonomi, dels därför att de skäl somåberopats för regleringen är mycket svaga. För Happy Hoursbehövs inga särskilda bestämmelser om prisrelationer menarmotionärerna.InköpsregistreringMotionärerna i motion So247 av m.fl. (v)begär ett tillkännagivande om behovet av registrering vid inköpav alkohol (yrkande 10). I motionen påpekas att en högtotalkonsumtion av alkohol ger fler högkonsumenter och fleralkoholskadade. Den totala konsumtionen måste därför reduceras.Inköpsregistrering kan ha en viss hämmande effekt påkonsumtionen och bör övervägas om årskonsumtionen ökar.Utskottet har behandlat motioner om inköpsrestriktioner ochinköpsregistrering (betänkandena1989/90:SoU2, s. 41, 1990/91:SoU23, s. 47, 1991/92:SoU15 s. 110och 1992/93:SoU17). I betänkandet 1991/92:SoU15 uttaladeutskottet att det inte ville stödja ett förslag som skulleinnebära en påtaglig skärpning av den förda alkoholpolitiken.Utskottet hänvisade också till tidigare uttalanden om attalkoholpolitiken måste ses som en gemensam strävan, grundad påen väl belagd medicinsk erfarenhet, och att den inte fårupplevas som krångel och onödig kontroll. Med det sagda avslogsde då aktuella motionerna. I betänkandet 1992/93:SoU17vidhöll utskottet sin inställning.Langning och hembränningI motion So238 av m.fl. (fp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om langning (yrkande 2). Motionärerna anseratt samma bestämda ställningstagande bör intas såväl när detgäller alkohol som när det gäller tobak. Motionärerna pekar påatt det för bedrevs en kampanj mot langning.Langningen framstod då i negativ dager. När kampanjen var övervar det snart accepterat igen att hjälpa de unga med att skaffaalkoholdrycker. Regeringen bör utarbeta förslag till riksdagenom hur langning skall motverkas.I motion So228 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande av vad som anförts om åtgärder mot hembränning(yrkande 2). Motionären anför att hembränning ochresandeinförsel bör motverkas dels därför att det leder tillökad konsumtion med ökade skador som följd, dels medför ett ickeobetydligt skattebortfall.Motioner om åtgärder mot langning behandlades av utskottet isamband med dess behandling av folkhälsopropositionen. Utskottetansåg i betänkandet 1990/91:SoU23 (s. 53) liksom tidigareatt det var angeläget med en förstärkt opinionsbildning motlangning och ökad medvetenhet om farorna med alkoholkonsumtion iungdomsåren. Attityder och beteenden hos både ungdomar ochföräldrar måste påverkas, ansåg utskottet. Målet föropinionsbildningen måste vara att få langningen av alkohol tillungdomar att upphöra och att verka för konsekvens i föräldrarsattityder till alkohol, uttalade utskottet vidare. Utskottethänvisade till prioriteringen i Folkhälsoinstitutetsalkoholprogram och ansåg därmed att syftet med då aktuellamotioner fick anses vara tillgodosett. I betänkandet1992/93:SoU17 uttalade utskottet med anledning av motioner iämnet att såväl som kan ta upp frågor om åtgärder mot langning. Någotinitiativ från sida ansåg utskottet inte behövas.Utskottet behandlade i betänkandet 1990/91:SoU23 ävenfrågan om hembränning. Motionerna avstyrktes med hänvisning tillde initiativ som regeringen redovisat i propositionen. Utskottetdelade regeringens uppfattning att straffbestämmelserna var såpass stränga att det inte fanns skäl till ytterligare skärpning.Utskottet fann att regeringen redovisat övertygande skäl mot enlicensbeläggning av försäljning av aktivt kol. följdeutskottet.I betänkandet 1991/92:SoU15 (s. 120 f.) uttalade utskottetatt arbetet med att minska den totala alkoholkonsumtionen ilandet även måste inriktas mot drickandet av hemtillverkadalkohol och alkohol som införts från utlandet. Utskottethänvisade till att såväl Alkoholpolitiska kommissionen somFolkhälsoinstitutet skall uppmärksamma dessa frågor. Med detsagda avstyrkte utskottet en motion om åtgärder mot denoregistrerade alkoholkonsumtionen.Teknisk spritI motion So247 av m.fl. (v) begärs attregeringen skall återkomma med förslag om att avgiftsbeläggateknisk sprit för att tillföra statskassan 72 miljoner kronortill förebyggande och vårdande insatser (yrkande 20). Enligtmotionärerna föreligger ett klart samband mellan regelbundetmissbruk av tekniska alkoholdrycker och social utslagning medarbetslöshet, bostadslöshet, ohälsa och hög vårdkonsumtion somföljd. planerar att ta ut en avgift om 10 öreper liter för att täcka sina kostnader. Motionärerna föreslåratt ytterligare tas ut i avgift för förebyggande verksamhetbland t.ex. ungdomar och för omvårdnad av grava missbrukare.Även importen bör drabbas av samma avgift.Motionsyrkanden om åtgärder mot missbruk av teknisk sprit ochavgiftsbeläggning har behandlats av utskottet vid flera tidigaretillfällen.I betänkandet 1990/91:SoU17 behandlade utskottetproposition /91:139 om avgifter för kontrollen av teknisksprit och alkoholhaltiga preparat samt en motion liknande den nuaktuella. Utskottet framhöll bl.a. att enligt propositionen varavsikten att avgifterna inte skulle tas ut i vidare mån än sombehövdes för att täcka kostnader förtillståndsgivningen och den övriga kontrollen och tillsynen.Utskottet tillstyrkte det i propositionen framlagda lagförslagetoch avstyrkte motionen med hänvisning till vad utskottet anfört.Utskottet vidhöll sin tidigare inställning att enspecialdestinering av inkomster för vissa ändamål bordeundvikas. Utskottet ansåg vidare att frågan om behovet avinsatser för bl.a. grava alkoholmissbrukare borde prövas isamband med andra missbruks- och alkoholpolitiska frågor.I betänkandet 1992/93:SoU17 vidhöll utskottet sinuppfattning och avstyrkte en motion med i huvudsak sammainnehåll som den nu aktuella.Våren 1992 behandlade skatteutskottet ett motionsyrkande (v)som motsvarar det nu aktuella. instämde iuppfattningen att det är viktigt att i möjligaste mån motverkamissbruket av teknisk sprit. Detta är emellertid frågor som börlösas på andra vägar än genom beskattningsåtgärder, anfördeutskottet. Motionsyrkandet avstyrktes (1991/92:SkU25 s. 11).Information och förebyggande insatserI flera motioner betonas vikten av förebyggande verksamhet iform av bl.a. informationsinsatser och skapandet av alkoholfriamiljöer.I motion So238 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande av vad i motionen anförts om stöd tillförebyggande arbete, särskilt i alkoholfriaungdomsorganisationer (yrkande 3). Om möjligheterna att föraen restriktiv alkoholpolitik försvåras genom ett EU-medlemskapmåste detta enligt motionärernas mening kompenseras genomkraftfulla förebyggande åtgärder. upplysningskampanjerfrämst riktade till ungdomar är en viktig åtgärd för att markeraett avståndstagande från alkoholbruk.