bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — Vidare kritiserarmotionärerna att EG vill tillåta s.k. azofärger, som ärallergiframkallande, i vissa livsmedel. Sådana färgämnen har,anförs det i motionen, varit förbjudna i i åtskilligaår. I motionen yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad som sålunda anförts (yrkande 13 delvis).Lagutskottet anför följande med anledning av de bådamotionerna:Enligt utskottets mening borde livsmedelsfrågorna ha fått enutförligare och mera omsorgsfull behandling i propositionen,särskilt mot bakgrund av de starka konsumentintressen som görsig gällande på området och den allmänna debatt som förts underlängre tid. En närmare analys av vad avskaffandet avgränskontrollerna generellt innebär på livsmedelsområdet saknashelt.Utskottet vill understryka att ett svenskt medlemskap i bör föranleda att minskar sina ambitioner pålivsmedelsområdet. Enligt utskottets mening är det angeläget attvi med utnyttjande av de resurser som står till buds försökerpåverka utvecklingen inom EG i riktning mot en högre skyddsnivåsom tillgodoser konsumenternas intressen. Särskilt viktigt ärdärvid, såsom också anförs i motionerna, att förbättralivsmedelskontrollen samt att höja kvalitets- och hälsokraven.Inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet kan därvid varaen ändamålsenlig åtgärd. Vidare är det angeläget att man frånsvensk sida arbetar för att åstadkomma en tillfredsställandeursprungsmärkning och andra förbättringar av märkningsreglernabl.a. i syfte att tillgodose allergikernas intressen. Äveninsatser syftande till ett förbud mot bestrålning av livsmedelbör ha hög prioritet.Det anförda innebär att utskottet anser att motion U15 (v)yrkande 13 i denna del och motion U16 (s) yrkande 10 börtillstyrkas.Utrikesutskottet delar lagutskottets uppfattning attSverige som medlem i EU skall hålla en fortsatt högambitionsnivå på livsmedelsområdet. Denna uppfattning stårenligt utrikesutskottets mening inte i motsats till debedömningar som anförts i jordbruksutskottets yttrande.De med anledning av motionerna U15 (v) yrkande 13 i berörd delsamt U16 (s) yrkande 10 av lagutskottet anförda synpunkternabeträffande livsmedelspolitikens utformning i ljuset av ettsvenskt medlemskap i unionen bör således riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Spannmål, oljeväxter och stärkelse m.m.Enligt motion U8 (mp) yrkande 1 kan antalet klasser förarealstöd med fördel reduceras. Liknande synpunkter anförs imotionerna U15 (v) yrkande 14 (i berörd del) samt i U16 (s)yrkande 11. Enligt motionärerna bör regeringen få fatta beslut ifrågan. Det finns vidare starka skäl att som ett led ifördjupningen av CAP-reformen verka för att arealbidragen riktasmot mindre jordbruk och för att deras värde begränsas för destora och intensiva producenterna. I motion U14 (kds) yrkande 4föreslås att i EU skall verka för en förenkling av CAPpå så sätt att en generell och lika arealersättning inkluderandevall och gröngödsling prövas.I motion U16 (s) yrkas avslag på förslaget i propositionen omatt kompensera stärkelsen med . De skäl som framförs fören sådan kompensation är inte starka nog för att utge en sådankompensation i dagens statsfinansiella läge, anser motionärerna(yrkande 13). De yrkar även avslag på förslaget att restitueraavgifterna avseende förmalning och fettvaror. Allt talar enligtderas mening för att trögheter i anpassningsprocessen innebäratt restitutionen blir en engångssubvention tillförädlingsindustri och partihandel (yrkande 12).I motionerna U2 (s) och U13 (c) påtalas behovet av fortsattstöd till odlingen av bruna bönor på . I den förstnämndamotionen föreslås att bruna bönor klassificeras som proteingrödai detta syfte.I motionerna U4 (s) och U17 (c) yrkande 3 yrkas på etttillkännagivande att skall tilldelas av densockerkvot som enligt avtal med EU får utnyttja vid ettmedlemskap.Jordbruksutskottet anför följande med anledning av dessamotioner:För spannmål och utbytbara grödor redovisas i propositionenbedömningen att hela landet bör utgöra en basregion om ca 1,8miljoner ha. Arealbidragen beräknas i relation tillspannmålsavkastningen, och landet bör enligt propositionen delasupp i 11 områden, arealbidragsklasser, med en skillnad på ca200 kronor mellan varje klass.Utskottet konstaterar att medlemsländerna enligt de regler somgäller efter CAP-reformen lämnas frihet att själva bestämma hurarealbidraget skall fördelas på olika regioner. Utskottet anserför egen del att de skäl som anförs i flera motioner för enmindre långtgående uppdelning av i olika arealklasser,med en mindre spännvidd mellan den högsta och lägsta klassen, ärövertygande. Utskottet bedömer att propositionens förslagriskerar att leda till en snabb och kraftig kapitalisering avbidragen i bästa jordbruksområden vilket i sin turriskerar att leda till en fortsatt allt intensivare odling. Inteminst av miljöskäl finns det enligt utskottets mening anledningatt undvika en sådan utveckling. Med ett mindre antalarealklasser åstadkoms en utjämning av arealbidragen mellanolika delar av landet. Därigenom gynnas framför allt jordbruketi skogs- och mellanbygderna i liksom i stödområde4 i norra . En minskning av det delvis nationelltfinansierade strukturstödet kan då göras vilket frånstatsfinansiell synpunkt är eftersträvansvärt. Ett minskat antalarealklasser innebär vidare betydligt mindre administrativtarbete.Det anförda leder utskottet till slutsatsen att landetlämpligen bör delas upp i tre regioner för fördelning avarealbidragen, med ett intervall på ca mellan deolika regionerna.Utrikesutskottet bör föreslå att med avslag påmotion U8 yrkande 1 samt med anledning av motionerna U15 yrkande14 i denna del och U16 yrkande 11 som sin mening ge regeringentill känna vad utskottet anfört om arealbidrag för spannmål ocholjeväxter m.m.Utskottet har noterat att regeringen i proposition 1994/95:75lagt fram konkreta förslag om återbetalning avomställningsbidrag till jordbrukare som ansluter sig till EG:strädesprogram. Denna problemställning kommer att behandlas isamband med behandlingen av den propositionen. Någotställningstagande i frågan bör därför inte tas i förevarandesammanhang.Utskottet avstyrker motion U14 (kds) yrkande 4. Frågan om denfortsatta CAP-reformens inriktning i olika detaljer bör anståtill ett senare tillfälle.Utrikesutskottet har ingen annan mening än den som anförtsav jordbruksutskottet i dessa frågor. Utskottet anser därmed attriksdagen med anledning av motionerna U15 (v) yrkande 14 iberörd del samt U16 (s) yrkande 11 som sin mening skall geregeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört omarealbidrag för spannmål och oljeväxter m.m. Utrikesutskottetavstyrker -- i likhet med jordbruksutskottet -- motionerna U8(mp) yrkande 1 och U14 (kds) yrkande 4.Jordbruksutskottet anför vidare följande angåendekompensation till industrin m.m.:Utskottet delar den syn på kompensation tillstärkelseindustrin som redovisas i motion U16 yrkande 13. Deskäl som framförs i propositionen är enligt utskottetsuppfattning inte starka nog för att motivera enövergångskompensation i dagens statsfinansiella läge.Utrikesutskottet bör föreslå att med anledning avmotionen i denna del som sin mening ge regeringen till känna vadjordbruksutskottet anfört i frågan.Även i denna fråga delar utrikesutskottet de bedömningarsom gjorts av jordbruksutskottet. Utskottet anser därmed attriksdagen som sin mening bör ge regeringen till känna vadjordbruksutskottet anfört med anledning av motion U16 (s)yrkande 13.Jordbruksutskottet biträder även förslaget i motion U16(s) yrkande 12 att någon restitution av förmalningsavgifter ochfettvaruavgifter som betalats in för befintligt lager per den 1januari 1995 icke bör medges.Utrikesutskottet föreslår mot denna bakgrund att riksdagenmed anledning av motion U16 (s) yrkande 12 som sin mening gerregeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört i frågan.Vad beträffar sockerproduktionen på samt bönodlingenpå anför jordbruksutskottet följande:Utskottet har ingen annan mening än den som framförs imotionerna U4 (s) och U17 (c) yrkande 3 att den sockerkvotSverige tilldelats i förhandlingarna i möjligaste mån bör delasupp så att det även fortsättningsvis blir möjligt att producerasocker på . Sockerproduktionen är av vital betydelse föröns näringsliv. Utskottet bedömer att det finns godaförutsättningar för att det även skall kunna bedrivasen ekonomiskt hållbar sockerproduktion på . Regeringenbör fortsätta sina ansträngningar att nå en överenskommelse medEG-kommissionen i detta syfte. bör föreslåriksdagen att med anledning av motionerna som sin mening geregeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört.För jordbruket på har odlingen av bruna bönor fått storbetydelse sedan öns sockerbruk lades ner. Odlingen har under desenaste åren intensifierats med hjälp av statliga arealbidrag,och dessutom har de svenska bruna bönorna tullskyddats. Sverigehar i EG-förhandlingarna begärt fortsatt stöd åt odlingen avbruna bönor, men inte fått gehör för sitt yrkande. Utskottetdelar dock den mening som förts fram i motionerna U2 (s) och U13(c), att det är ett svenskt intresse att bönodlingen även ifortsättningen ges ett stöd, i varje fall under enövergångsperiod. Regeringen bör därför fortsätta sinaansträngningar att nå överenskommelse om stöd åt odlingen avbruna bönor i . bör förorda ettriksdagsuttalande i enlighet med jordbruksutskottetsställningstagande.Utrikesutskottet har ingen erinran mot jordbruksutskottetsförslag. anser därmed att som sinmening bör ge regeringen till känna vad jordbruksutskottetanfört med anledning av motionerna U2 (s), U4 (s), U13 (c) samtU17 (c) yrkande 3.MjölkkvoterPropositionens förslag om fördelning av mjölkkvoter är föremålför ändringsyrkanden i flera motioner. Enligt motion U8 (mp)yrkande 2 bör vid fördelning av mjölkkvoter hänsyn tas till demjölkbönder som gjort av myndighet krävda investeringar, t.ex. igödselvårdsanläggning. Enligt motion U14 (kds) yrkande 6 börmjölkkvoterna hanteras av inom ramen för ettsystem med administrativt fastställda priser. Vidare bör densödra mjölkregionen delas i en "skogsbygdsdel" och en"slättbygdsdel" (yrkande 7). I sistnämnda motion yrkas även attden generella neddragningen av mjölkkvoter ökas något för attvidga utrymmet för jordbruksföretag som startat eller byggt utmjölkproduktionen fram till . Den maximalasjälvrisken bör minimeras till avseende den utbyggda delen,anser motionärerna (yrkande 8).Enligt motion U16 (s) råder det bred enighet om attkvotsystemet är ineffektivt och bidrar till bristandekonkurrens, högre priser och en låg förändringstakt inomjordbruket. bör aktivt arbeta för att kvotsystemetavskaffas. I förhållande till propositionen anser motionärernaatt den första fördelningen av mjölkkvoterna bör utgå från ettgenomsnitt av produktionen . När fördelningengörs skall särskild hänsyn tas till jordbrukare som lagt om sinproduktion till ekomjölk. Hela kvotadministrationen bör utförasav en statlig myndighet. Systemet bör utformas så att det hållertillbaka kapitalisering av kvoterna. Hänsyn bör även tas tillmjölkproduktionens stora betydelse för jordbruket i norraSverige (yrkande 14). Liknande synpunkter framförs även i motionU15 (v) yrkande 14 i berörd del.Ett system med administrativt fastställda priser vid handelmed mjölkkvoter förordas även i motion U17 (c) yrkande 1.Med anledning av dessa yrkanden anför jordbruksutskottetföljande:Utskottet har ingen annan uppfattning än den som framförs imotion U16 att kvotsystemet är ineffektivt och behäftat med enrad nackdelar. bör därför aktivt arbeta för attkvotsystemet avskaffas. I inledningsskedet bör följande gälla.För att fungera måste kvotsystemet ha viss flexibilitet.Storleken av den kvot som varje producent har att disponera börbaseras på levererad kvantitet under en tidigare tidsperiod.Utskottet finner för sin del att den basperiod för tilldelningensom anvisas i propositionen, nämligen ettdera av åren 1991, 1992eller 1993, inte lämnar tillräcklig mängd fritt kvotutrymme förolika kategorier av producenter. Med hänsyn till defluktuationer i produktionen som ägt rum bedömerutskottet inte heller att den basperiod som förordas i motionU16 är tillfredsställande. Som utgångspunkt anser utskottet istället att den genomsnittliga produktionen under åren 1991,1992 och 1993 bör läggas till bas vid fördelningen till varjeproducent. Enligt tillgänglig statistik från Jordbruksverketinnebär detta att en sammanlagd mängd om ca 3 börkunna fördelas enligt den angivna principen och att en nationellreserv om ca återstår att fördela till bl.a. s.k.utökare och nystartare. Enligt bör därvid fastakriterier tillämpas.Utskottet förordar att producenter av s.k. ekomjölk inteåläggs några begränsningar i kvothänseende. Särskild hänsyn till mjölkproducenter i norra . I övrigt börproducenter som nystartat fram till den 1januari 1995 prioriteras vid fördelningen av den nationellareservkvoten. Först därefter bör kvoter fördelas på jordbrukaresom ökat ut sin produktion eller 1994. För sistnämndakategori av producenter bör det finnas möjlighet att beakta omproduktionsökningen har ett direkt samband med investeringar somtillkommit på grund av miljö- och djurskyddskrav.Det är särskilt viktigt att se till att den småskaliga ochfristående förädlingsindustrin inte missgynnas vid fördelningenav kvoter och vid deras administration.Det torde finnas ett inte obetydligt antalmjölkproducenter vars anläggningar inte motsvarar de miljökravoch djurhållningskrav som fastlagts av statsmakterna. Utskottetförutsätter att regeringen överväger om tilldelandet avmjölkkvot skall villkoras i förhållande till denna typ avinvesteringar och vilka övergångs- och dispensregler som i såfall kan bli nödvändiga. I övrigt går utskottet inte närmare inpå denna fråga.Utrikesutskottet bör föreslå att med anledning avmotion U16 yrkande 14 i denna del som sin mening ge regeringentill känna vad jordbruksutskottet anfört.Med hänvisning till det ovan anförda anserutrikesutskottet att som sin mening bör geregeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört medanledning av motion U16 (s) yrkande 14 (i berörd del).Jordbruksutskottet anför vidare följande:Som anförs i propositionen motsvarar den kvot erhålliti stort sett den nuvarande sammanlagda produktionen. Utskottetfinner anledning betona att skall utnyttja hela denproduktionskvot, , som erhållits iförhandlingarna. Denna bör fördelas på de produktionsplatser somdels har levererat mjölk , dels stadigvarandelevererar . Utskottet finner det även rimligtatt producenter som stadigvarande levererat mjölk menav någon anledning har tillfälligt produktionsstopp bör tilldelas mjölkkvot.Vad utskottet anfört om ekomjölk, miljösatsningar m.m. ärägnat att i betydande grad tillgodose de förslag som lagts frami motionerna U8 yrkande 2, U14 yrkande 8 och U15 yrkande 14 idenna del. Något särskilt riksdagsuttalande synes inte påkallat.Utskottet avstyrker motion U14 yrkande 7.Med hänvisning till vad som ovan anförts av jordbruksutskottetbetraktar utrikesutskottet motionerna U8 (mp) yrkande 2, U14(kds) yrkande 8 samt U15 (v) yrkande 14 (i berörd del) sombesvarade. Utskottet avstyrker -- i likhet medjordbruksutskottet -- motion U14 yrkande 7.Jordbruksutskottet anför avslutningsvis följande:Införandet av mjölkkvoter enligt innebär ett stortingrepp i den svenska mjölkregleringen. Ett tidsödandedetaljarbete förestår för att fördela mjölkkvot på deproduktionsplatser som levererar mjölk. Regeringen bör underinledningsskedet hålla informerad om tillämpningen avkvotsystemet. Praktiska skäl talar enligt utskottets mening föratt tidpunkten för tillämpningen av någotsenareläggs, till . Det torde ankomma påregeringen att besluta i frågan, vilket eventuellt kan krävasamråd med EU-kommissionen.Propositionens bedömning att mjölkkvoter skall kunna överlåtastill ett fritt pris kritiseras allmänt i motionerna. Utskottetdelar den mening som framförs i motionerna U14 (kds) yrkande 6,U16 (s) yrkande 14 i denna del och U17 (c) yrkande 1 att en friprisbildning av mjölkkvoterna kan leda till en snabbkapitalisering som vore olycklig. Kvoterna bör enligt utskottetsmening hanteras inom ramen för ett system med administrativtfastställda priser. bör med anledning av nämndamotioner förorda ett särskilt riksdagsuttalande av dettainnehåll.Utrikesutskottet har ingen annan mening i dessa frågor änden som anförts av fackutskottet. Utskottet anser således attriksdagen som sin mening bör ge regeringen till känna vadjordbruksutskottet anfört beträffande mjölkkvotsystemet medanledning av motionerna U14 (kds) yrkande 6, U16 (s) yrkande 14i berörd del samt U17 (c) yrkande 1.20 Tullunionen och den gemensamma handelspolitikenHörnstenarna i EG:s handelsregim i förhållande till tredjeländer är tullunionen och den gemensamma handelspolitiken. Dessaär centrala inslag i EG-samarbetet.Enligt artikel 9 i skall gemenskapen baseras påen tullunion som omfattar alla varor. Artikel 113.1 iRomfördraget förklarar att den gemensamma handelspolitiken skallgrundas på enhetliga principer, särskilt när det gäller attfastställa tulltariffer, ingå tull- och handelsavtal, uppnåenhetlighet i fråga om liberaliseringsåtgärder och exportpolitiksamt, slutligen, när det gäller att vidta handelspolitiskaskyddsåtgärder.EG är alltså enligt en tullunion med en gemensamhandelspolitik. En gemensam handelspolitik är en förutsättningför en fungerande inre marknad. med att EG:s inremarknad trädde i kraft uppnåddes en gemensam handelspolitik påhuvuddelen av de områden som nämns i artikel 113. Tullunionenoch den gemensamma handelspolitiken innebär bl.a. att beslut ifrågor som rör dessa områden i de allra flesta fall fattas avgemenskapen. Besluten fattas i regel med kvalificerad majoritetoch blir bindande för medlemsstaterna. Staterna har intekompetens att ingå egna avtal eller vidta handelspolitiskaåtgärder på egen hand på de områden där de har överlämnatbehörigheten till gemenskapen. EG har ingått ettomfattande nät av avtal med andra länder och en stor mängdinterna beslut om handelspolitiken. Gemenskapen som sådan harblivit en av de viktigaste aktörerna i den globalahandelspolitiken.EG:s gemensamma handelspolitik omfattas inte av EES-avtalet.Först som EU-medlem går in i EG:s tullunion och dengemensamma tull- och handelspolitiken. Det innebär att Sverigeövertar såväl politikens sakinnehåll som instrumenten för dessgenomförande.Detta innebär inte att verksamheten på de tull- ochhandelsrelaterade områdena för medlemsländernas del upphör.Behovet av underlag och analyser som bakgrund till svenskapositioner kommer att kvarstå och att intensifieras.Skillnaden blir att arbetet bedrivs inom EU:s ram där de svenskaintressena måste redovisas och försvaras.I artikel 110 i har EG anslutit sig till deninternationella frihandelns principer. I bedriver EG liksomSverige sin handelspolitik inom de ramar och med de mål somfinns fastlagda i detta avtal. Som framgår av proposition1994/95:19 kommer resultatet av Uruguayrundan för delatt föreläggas i en särskild proposition hösten 1994.Detta har sedemera skett (prop. 1994/95:35).Det ökade handelsberoendet och behovet av att kunna ageraunder likartade konkurrensförhållanden i förening medåterkommande internationella förhandlingsrundor omliberalisering av världshandeln har lett till att i-ländernashandelspolitik gradvis blivit mer likartad. Att överta EG:shandelspolitik mot omvärlden blir därför för i mångaavseenden en fråga om att anpassa sig till en regim varssakinnehåll till största delen redan stämmer väl överens medexisterande svenska regler.Som EU-medlem kommer att driva sin traditionellafrihandelslinje i första hand i medlemskretsen. En anslutning avbl.a. och skulle enligt regeringens bedömningavsevärt stärka de frihandelsvänliga krafterna inom EU. Även småmedlemsstater har möjlighet att utöva inflytande genom att skapaallianser med likasinnade medlemsländer. Detta kommer att krävaett svenskt deltagande i de många arbetsgrupper och kommittéer ivilka EG:s handelspolitik läggs fast på basis av förslag frånEG-kommissionen. Den handelspolitiska dagordningen avsesdessutom att utökas genom tillkomsten avvärldshandelsorganisationen (WTO) . Genom aktivtdeltagande i arbetet -- och på grundval av kompetenta analyser-- kommer handelspolitiska intressen att kunna drivasmed större genomslagskraft vid ett medlemskap.Övertagande av EG:s handelspolitik kommer att få konsekvenserför handel med övriga EU-stater och med stater utanförett utvidgat EU. Av propositionen framgår att totalautrikeshandel uppgick till drygt 720 miljarder kronor.Härav avsåg () EU och ca 115miljarder kronor () EFTA-staterna, varav 100 miljarderkronor () avsåg kandidatländerna , ochÖsterrike. Med dessa länder har frihandel för allaindustrivaror. Betydande möjligheter till besparingar uppnås försvenska företag genom att , när vi övertar den gemensammahandelsregimen mot tredje länder, har fri tillgång till EG:sinre marknad utan ursprungsregler och gränskontroller. Enligtinternationella beräkningar, i samband med genomförandet av deninre marknaden, motsvarar de kostnader som gränskontrollermedför i genomsnitt av försäljningen över gränserna.Sverige får vidare genom medlemskapet full frihandel med andraEU-stater på jordbruks- och fiskeområdet.En ytterligare positiv förändring av betydelse blir, enligtpropositionen, att svensk tillverkningsindustri och svenskaunderleverantörer genom den gemensamma handelspolitiken fårsamma konkurrenssituation gentemot tredje land som andraEU-stater.I övertagandet av EG:s handelspolitik ligger också vissanackdelar i form av högre tull och/eller antidumpningstull påvissa enskilda produkter och i vissa fall kvantitativaimportbegränsningar (främst på teko- och jordbruksområdet) somkan leda till kostnader för vissa företag och högre priser förkonsumenter. Dessa nackdelar uppvägs dock mer än väl, anges deti propositionen, av de besparingar som erhålls i handeln medandra EU-stater och den ökade konkurrenskraften gentemot andraföretag inom EU.Resultatet från Uruguayrundan innebär dessutom bl.a. sänkningav tullar, successiv avveckling av tekokvoter ochliberaliseringar inom jordbrukspolitiken som kommer att minskanackdelarna och underlätta tillträdet till EG-marknaden förstater utanför gemenskapen.I motion U15 anförs att Europeiska unionen börvara öppen mot omvärlden, främja frihandel och vidga sittekonomiska samarbete med och medu-länderna. Som medlem i EU skall , menar motionärerna,verka för att förändra EU i riktning mot en sådan öppenhet. Isamverkan med andra frihandelsinriktade EU-stater bör Sverigeverka för att minska de rika ländernas protektionism. Dessasynpunkter bör -- om det blir ett klart ja ifolkomröstningen -- som sin mening ge regeringen till känna(yrkande 7). Även i den socialdemokratiska partimotionen (U16)framhålls -- dock utan något specifikt yrkande härom -- attSverige som medlem i EU bör verka för att EU öppnar sin marknadför bl.a. livsmedel, stål och textilier från erinrar i sitt yttrande om att statsrådetMats besvarade en interpellation avMarie Wilén (c) om handelspolitiken vid ett EU-medlemskap (prot.1994/95:16). I fråga om EU:s handelspolitik på teko- ochjordbruksområdena anförde statsrådet att det kommer att vara ennaturlig uppgift för att verka för att EU:s politik pådessa områden möjligt frigörs. Han framhöll att detalltid kommer att vara en angelägen uppgift att motarbetaprotektionism i alla former. Statsrådet betonade vidare attavsikten är att skall verka för att de preferenssystemEU har för utformas på ett sådant sätt att de innebärstörsta möjliga marknadstillträde för dessa länder. Vidare skallSverige, enligt statsrådet, tillsammans med andrafrihandelsinriktade länder inom EU motverka användningen avantidumpningsvapnet.Näringsutskottet konstaterar för sin del att genom attgå in i EG:s tullunion och fullt ut delta i den gemensammahandelspolitiken skapar möjligheter till besparingar för svenskaföretag genom att dessa får fri tillgång till EG:s inre marknadutan kostnadshöjande krav på ursprungsregler ochgränskontroller.