bet · GH01FiU20 · 1994-05-31 00:00:00 — Genom att grundavdraget återinförsneutraliseras emellertid skattehöjningen i mellanskiktet så att skatten höjsendast för inkomster över ca per år.Skattereformen syftade till att minska antalet personer som betalarstatlig inkomstskatt. Under den borgerliga regeringsperioden har antalet återökat kraftigt. Genom att riva upp den borgerliga regeringens alternativ tillvärnskatten -- avskaffandet av grundavdraget -- minskas åter antaletskattebetalare som måste betala statlig inkomstskatt. av löntagarnafår en sänkt skatt genom det socialdemokratiska förslaget medan -- desom har de högsta inkomsterna -- får en höjd skatt.När det gäller skatter på kapitalinkomster bör skattesystemet nu inriktaspå en återgång till en likformig beskattning. En rad olika regler somgenomdrivits under den borgerliga regeringsperioden bör därför ersättas av enenhetlig 30-procentig beskattning. Eftersom en lägre beskattning av fonderatpensionskapital än av annat sparande ingick skattereform bör dockavkastningsskatten på pensionsförsäkringskapital enligt utskottets meningsättas till . Vidare bör aktiebolag få göra avdrag på nyemissioner påsamma villkor som tidigare (s.k. Annellavdrag). Beslutet om att avskaffaförmögenhetsskatten bör återtas. Den framtida utformningen av arvs-, gåvo- ochförmögenhetsskatten bör ses över.När det gäller företagsbeskattningen gör utskottet följande överväganden.Som framhålls i motion Fi53 (s) har under den borgerliga regeringsperiodenbolagsbeskattningen lagts om så att bolagen nu får betala sammanlagt 4miljarder kronor mer i skatt som aktieägarna fåttskattelättnader på ytterligare . Utskottet anser att detfinns goda skäl att gå tillbaka till den tidigare ordningen med en rimligarebeskattning av aktieägarna.Enligt utskottets uppfattning bör bolagsskattesatsen återgå till 30 %fr.o.m. Rätten till avdrag för utdelning på nyemitteratkapital bör återinföras. Skatteuttaget bör sänkas till nivå. På kortsikt uppnås detta genom den tillfälliga möjligheten till direktavskrivningar.Vidare bör den återinförda rätten att kvitta förluster av näringsverksamhetmot inkomst av tjänst avskaffas eftersom den strider mot skattereformen och ärlätt att missbruka i skatteplaneringssyfte.När det gäller olika indirekta skatter har utskottet följandeuppfattning. Reklamskatt bör enligt utskottets mening avkonkurrensneutralitetsskäl tas ut också av radio- och TV-sänd reklam. Därutöverförordar utskottet en fortsatt användning av ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken i enlighet med motion Fi53 (s). En omläggning i riktning motökad användning av miljöskatter måste ske gradvis, vara kostnadseffektiv ochkunna förenas med både fördelningspolitiska och andra politiska mål. Utskottetställer sig med det anförda bakom de yrkanden som läggs fram i motion Fi53 (s).Utskottet anser vidare att jordbruksstödet behöver förändras för att bringabalans i produktionen och få ned kostnaderna för exporten. Som föreslås imotion Fi61 av m.fl. (s) bör bidraget tillspannmålsexporten minskas liksom arealbidraget med sammanlagt 1,5 miljarderkronor. I stället bör lantbrukarna ges fortsatt inkomststöd med 607 miljonerkronor. Norrlands- och skärgårdsjordbruket bör ges särskilt stöd. Ekologiskabrukningsmetoder bör stimuleras, kemikalieanvändningen minskas,livsmedelskvaliteten måste förbättras och större hänsyn måste tas tilldjurskyddsaspekterna. Som föreslås i motion Fi61 (s) bör åtgärder vidtas sominnebär att en besparing på kan uppnås.Hösten 1992 träffades en överenskommelse mellan regeringspartierna ochSocialdemokraterna om den ekonomiska politiken som bl.a. innefattade enbesparing på bostadssubventionerna med . I motion Fi44(s) föreslås att tidigare beslutade besparingar på bostadssektorn skjuts upptills fastighetsmarknaden har stabiliserats. Vidare anser motionärerna att närbesparingen genomförs så skall den ske på hela bostadsbeståndet och i allaupplåtelseformer.Finansutskottet delar uppfattningen som förs fram i motion Fi44 (s) om attreduceringen av bostadssubventionerna bör senareläggas och genomföras på ettsätt som innebär att effekten fördelas på hela bostadsbeståndet. Utskottettillstyrker motion Fi44 (s) yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 62 bort ha följande lydelse:62. beträffande motionsfrågor från Socialdemokraterna som behandlatstidigareatt med bifall till motionerna 1993/94:Fi44, 1993/94:Fi45yrkandena 1--4, 1993/94:Fi50 yrkandena 1--4 och 6--8, 1993/94:Fi53,1993/94:Fi54 yrkandena 4 och 5, 1993/94:Fi59 yrkandena 1--12, 14 och 16--20samt 1993/94:Fi61 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,34. Motionsfrågor från Ny demokrati som behandlats tidigare (mom. 63)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 144 börjar med"vill" och på s. 145 slutar med "och 60" bort ha följandelydelse:Finansutskottet anser att regeringen saknar krismedvetande. Sverigesekonomi är i akut kris, med hög arbetslöshet, statsfinanserna i obalans och enskenande statsskuld. Regeringen är handlingsförlamad och skjuter problemenframför sig. Kraftfulla åtgärder för att förbättra statens finanser krävs föratt stabilisera statsskuldens utveckling.Utskottet har i det föregående behandlat förslag till allmänna riktlinjer förden ekonomiska politiken och för budgetpolitiken. Dessa riktlinjer bör enligtutskottets mening konkretiseras i ett antal åtgärder för att den ekonomiskautvecklingen skall kunna vändas åt rätt håll. Utskottet tar i det följande uppdessa åtgärder.Utskottet anser att ett lägre skattetryck är nödvändigt för att skapasysselsättning och tillväxt. Det höga skattetrycket verkar hämmande ochförsvagar landets totala ekonomi. Det höga skattetrycket leder även tillomfattande fusk. Enligt utskottets uppfattning finns fyra grundläggande skälför att sänka skattetrycket. Dessa är följande:När de högsta marginalskatterna sänks måste av rättviseskäl det totalaskattetrycket sänkas för att inte de med lägsta inkomsten skall betalaskatteomläggningen.Det är av demokratiska skäl väsentligt att medborgarna får bestämma övermerparten av inkomsterna. Statens och kommunernas makt måste begränsas.För att åstadkomma en ordentlig dynamisk samhällsutveckling krävs attdet samlade skattetrycket sänks.Sverige är en del av . En naturlig utveckling är sålunda medlemskap iEU. De svenska skatterna måste anpassas till de europeiska.Nödvändiga skatteförändringarEnligt utskottets uppfattning bör all press och litteratur beläggas med sammamomssats, förslagsvis . Detta skulle innebära att vi lägger oss på ungefärsamma nivå som ett flertal EU-länder. Utskottet avstyrker däremot förslaget atthöja tobaksskatten med 1,5 miljarder kronor.Avdrag för hushållstjänster som baseras på regeringens utredning -- Ekonomiskpolitik för tjänstesektorn --(SOU 1994:43) bör införas.Avdrag för rån för butiksägare bör genomföras enligt samma villkor som gällerför banker. Regeringen bör därför återkomma till med förslag tilllagändringar som medger avdrag för rån för butiksägare.Behovet av att sanera statsfinanserna ställer emellertid stora krav påbesparingar i de statliga utgifterna. Utskottet förordar därför att omfattandebesparingar görs inom en rad områden.Enligt utskottets uppfattning bör bostadspolitiken läggas om.Subventionerna inom bostadssektorn måste minskas som byggmomsen ochfastighetsskatten sänks.Enligt utskottets mening bör familjepolitiken läggas om. Dagens system ärdyrt och gynnar höginkomsttagare på de andra skattebetalarnas bekostnad.Barnbidragen skall vara behovsprövade. Flerbarnstillägget bör reduceras.Utskottet begär därför ett tillkännagivande till regeringen enligt vad som imotion Fi31 (nyd) anförts om flerbarnstillägg och en rättvis familjepolitik.Utskottet anser att kraftfulla åtgärder mot bidragsfusk måste vidtas ienlighet med vad som föreslås i motion Fi31 (nyd).Enligt utskottets uppfattning bör kommunernas skyldighet att erbjudahemspråksundervisning avskaffas. Utskottet anser att regeringen böråterkomma till med förslag om erforderliga lagändringar i dennafråga.Utskottet anser att ansvaret för trafikolycksfallen bör lyftas från denallmänna försäkringen till trafikförsäkringen. Åtgärden medför besparingar förstaten och landstingen.Enligt utskottets uppfattning bör stöden inom den politiskasektorn minska. Detta gäller partistödet somgenom sin utformning och omfattning cementerar den rådande politiskamaktstrukturen. Utskottet anser att stödet bör sänkas till hälften under entreårsperiod. Även presstödet och organisationsbidragen bör minskas.Med hänvisning till vad som ovan anförts tillstyrker finansutskottet motionFi31 (nyd) yrkandena 7, 10--17, 20, 22--24, 37--39, 41 samt 46 och hemställerom förslag hos regeringen i enlighet härmed.Utskottet avstyrker motionerna Fi44 (s), Fi45 (s) yrkandena 1--4, Fi50 (s)yrkandena 1--4 och 6--8, Fi53 (s), Fi54 (s) yrkandena 4--5, Fi59 (s) yrkandena1--12, 14 och 16--20, Fi61 (s), Fi32 (v) yrkandena 47--58 och 60 samt Fi31(nyd) yrkande 21. De utgör delar av en ekonomisk politik som utskottet inte kanställa sig bakom.dels att utskottets hemställan under 63 bort ha följande lydelse:63. beträffande motionsfrågor från Ny demokrati som behandlats tidigareatt med bifall till motion 1993/94:Fi31 yrkandena 7, 10--17, 20,22--24, 37--39, 41 samt 46 och med avslag på motion 1993/94:Fi31 yrkande 21 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,Meningsyttring av suppleantMeningsyttringMeningsyttring får avges av suppleant från , eftersom partietinte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Johan () anför:BakgrundOm någon ansvarig politiker eller ansedd ekonom eller underförsta delen av skulle ha hävdat att en definition av enhögkonjunktur kunde omfattas av en öppen arbetslöshet på 8--hadevederbörande med stor sannolikhet förverkat sitt förtroende. Men tiderna harförändrats. börjar utvecklingen mot ett accepterande ivida kretsar av en massarbetslöshet i . Under senare delen av 1980-taletupplevde "goda år" med en tillväxt som var densamma som genomsnittetför hela OECD-området. Men under hela denna "högkonjunktur" bet sigarbetslösheten fast vid en nivå på 9--. Det innebar att nära 20 miljonermänniskor inte fick möjlighet att utnyttja, som det borde vara, sin självklararätt att delta i arbetslivet. Som framgår av utskottsbetänkandets avsnitt omden internationella utvecklingen stiger arbetslösheten till i åroch väntas ligga kvar på denna höga nivå trots att den ekonomiska återhämtningsom nu inletts i blir allt tydligare.Denna förfärande situation som upplevt i nära ett och ett halvtdecennium hölls länge utanför gränser. skeddeemellertid en abrupt förändring av arbetsmarknadsläget. Den internationellalågkonjunkturen, som drabbade vid inledningen av ,förstärktes dramatiskt av den förda politiken. Den fasta växelkursen blev ettmål i sig oavsett konsekvenserna i övrigt på ekonomin. Sammanbrottet avsystemet med den fasta växelkursen kom , och övergick tillett system med rörlig växelkurs. Lågkonjunkturen i kombination med den fördapolitiken orsakade svåra skador på ekonomin. Nedläggningen av mindre ochmedelstora företag blev omfattande, varav följde ökad arbetslöshet. Inom fleraområden försämrades läget på arbetsmarknaden genom regeringens åtgärder. Bl.a.genomfördes betydande indragningar av resurser från den offentliga sektorn.Den återhämtning som äger rum är nästan uteslutande koncentrerad tillexportsektorn, och den är i allt väsentligt orsakad av kronans depreciering. Avregeringens egen prognos framgår att den valda inriktningen av politiken intenämnvärt påverkar arbetsmarknadsläget. Risken att skall fastna i sammamassarbetslöshet som det övriga kvarstår.Innan jag går över till en redovisning av en utformning av den ekonomiskapolitiken som kan bidra till att föra ut ur krisen vill jag ta upp denterm som regeringen använder som beteckning på de nya arbetstillfällen som numåste komma till stånd.Regeringen skriver i propositionen att dess politik syftar till att det skallbli fler "riktiga jobb". uttalas att den producerande delen av denoffentliga sektorn måste minska i omfattning. Till skillnad mot regeringensföreträdare vill jag hävda att "riktiga jobb" inte behöver bedrivas i privatregi och i vinstsyfte. I själva verket är "riktiga" kommunala jobb -- inteminst inom skolan -- det som behöver allra mest just nu för att säkraen bra social och ekonomisk framtid.Vänsterpartiets förslag till inriktning av den ekonomiska politikenFör är minskad arbetslöshet det överordnade målet för denekonomiska politiken. Att fler kommer ut på den ordinarie arbetsmarknaden ärinte bara bra i sig, det är också en grundläggande förutsättning för ensanering av de offentliga finanserna. Men också det omvända gäller:Arbetslösheten kan inte minskas rejält utan att räntorna faller, och det kräverminskade offentliga underskott. Därför lägger ett alternativtill regeringens finansplan som inte bara ger fler arbeten utan också ettväsentligt minskat underskott.Det privata finansiella sparandeöverskottet beräknas ligga på engenomsnittlig nivå på per invånare. Detta överskott är koncentrerattill exportföretag och enskilda individer i överklass och välbeställdmedelklass. Det höga finansiella sparandet beror dels på en hög realränta, delspå att företag inte vågar investera, dels på osäkerheten om de framtidasocialförsäkringssystemen. Alla dessa orsaker är i sin tur beroende av de uslaoffentliga finanserna, som i sin tur leder till höga räntor. Detta är en ondcirkel som måste brytas.Den grundläggande tanken i alternativ till statsbudget är attdet stora privata finansiella överskottssparandet skall omsättas i effektivefterfrågan på ett sådant sätt att de offentliga underskotten samtidigtminskar. Detta åstadkoms genom att en starkare budget ger möjligheter tillsänkt ränta, vilket leder till ökade investeringar i näringslivet. Skatternamåste höjas för dem som kan bära detta. På så sätt finansieras ett ökat antalarbeten inom byggande, miljövård, skola, vård och omsorg.Det systemskifte inom skattepolitiken -- från progressivt till regressivt --som planeras i och med främst det nya förslaget till riktlinjer förpensionssystemet, måste stoppas.Skatter, bostadssubventioner och socialförsäkringar måste omfördelas så attinkomster och förmögenheter utjämnas.Den inriktning av budgetpolitiken som föreslår innebär en ijämförelse med kompletteringspropositionen total förstärkning av de offentligafinanserna med ca . För en mer utförlig beskrivning avbesparingar och utgiftsåtaganden hänvisar jag till redovisningen av motion Fi32(v) i betänkandets recitdel. Jag vill i detta sammanhang understryka attsaneringen av statsfinanserna inte kan utan skattehöjningar. Den somhävdar något annat talar inte sanning.Långsiktigt måste den ekonomiska politiken få en annan inriktning påproduktion och investeringar samt en radikalt annorlunda och mer rättvisfördelning av produktionsresultatet jämfört med vad som följer av nuvarandeekonomiska politik. Sålunda krävs att investeringarna omfördelas i riktning motdet ekologiskt hållbara.En "framtidsfond" för förnyelse och kompetenshöjning i arbetslivet börinrättas. Fonden kan finansieras dels med en begränsad arbetslivsavgift på 0,och framöver med en vinstdelningsskatt. På detta sätt kan en del av uppkomnadevalveringsvinster användas produktivt för att utveckla svenskt arbetsliv ochminska de stora kostnaderna för utslagning och förtidspensionering.Skola, omsorg och vård tar med politik ett utrymme på denmateriella konsumtionens bekostnad. Det innebär oundvikligen att den kommunalakonsumtionen måste tillåtas öka.Det är också nödvändigt att omfördela arbetstiderna inom ramen för en totaltväxande arbetstidsvolym. Sju timmars normalarbetsdag bör kunna genomföras inomnästa mandatperiod. Vi måste också få fram erfarenheter från olika branscher omeffekterna vid en arbetstidsförkortning. I vissa fall uppstårproduktivitetsvinster, i andra fall rejäla effekter på sysselsättningen. Liksomtidigare föreslår att en fond inrättas förförsöksverksamhet med sex timmars arbetsdag. Fonden finansieras med budgetmedeloch omfattar en miljard kronor.Det är också nödvändigt att kraftigt begränsa övertidsuttaget. Tiotusentalsnya jobb kan skapas om dispens krävs för övertidsuttag med perår. Nyanställning måste prioriteras.Åtgärder för att på kort sikt få effekter som minskar arbetslöshetenI det privata näringslivet ökar nu antalet arbetstillfällen avnedgång. Men ökningen går alldeles för långsamt och kan endast i viss månkompensera den fortsatta nedgången inom bostadsbyggande och kommuner.Utnyttja den offentliga sektornEtt snabbt och enkelt sätt att genom riksdagsbeslut minska arbetslösheten äratt ge kommuner och landsting ett tydligt besked att de kommer att få enframtida ekonomi som möjliggör ett stopp för avskedanden ochdrastiska sparprogram.Vänsterpartiets förslag om en "kommunakut" som skall förhindra ytterligareminskningar av personalstyrkan i kommunerna bör genomföras utan dröjsmål. Detär också viktigt att kommunerna får ett löfte om att det inte skall bli någraytterligare minskningar av statsbidragen under 1990-talet.Stöd byggbranschenAkuta stödåtgärder behövs också inom byggbranschen som står på gränsentill sammanbrott. Det är inte bara socialt oacceptabelt med denna högabyggarbetslöshet, det är också samhällsekonomiskt farligt att banta byggandetså mycket att det blir brist på arbetskraft och överhettning när konjunkturenför branschen åter vänder uppåt. Den för mest effektiva åtgärden nuvore ett besked om att man väntar med minskningarna av räntesubventionerna.Gör radikala förändringar av arbetsmarknadspolitikenDe åtgärder som här beskrivits måste understödjas av en arbetsmarknadspolitiksom är radikalt annorlunda än den som förs. Jag återkommer senare i dennaredovisning av uppläggning av den ekonomiska politiken till hurarbetsmarknadspolitiken konkret bör utformas.Aktivera penningpolitikenInriktningen av penningpolitiken har koncentrerats till att vidmakthålla enlåg inflation. Prisstabiliseringsmålet har formulerats så att förändringarna ikonsumentpriserna begränsas till med en tolerans om +/- . Defacto har detta inneburit att driver en penningpolitik som strävarefter en stabilisering av växelkursen. Som jag ser det är detta en onödig ocholycklig tvångströja på penningpolitiken. Så länge som inflationstrycket ärlågt i ekonomin och inflationen inte överstiger genomsnittet för våraviktigaste handelspartners bör det finnas utrymme för en djärvarepenningpolitik. Det är också av stor vikt att penningpolitiken samordnas medfinanspolitiken och övriga ekonomiska åtgärder. Det kan inte vara rimligt atten regering delegerar ett viktigt samhällsekonomiskt mål -- prisstabilisering-- till en myndighet -- -- utan hänsyn till vilka effekter en sådandelegering får på andra mål, som t.ex. full sysselsättning, för den ekonomiskapolitiken.FördelningspolitikenRegeringen har i en bilaga till kompletteringspropositionen presenteratberäkningar kring inkomstfördelningens förändringar --1994. Ävenom beräkningarna bygger på ett antal mycket osäkra antaganden är analysen ibilagan mycket intressant. Det är emellertid svårt att dra några säkraslutsatser av fördelningsstudien. Jag vill ändå göra följande kommentar.Finanskrisen och den djupa nedgången 1992 gjorde att ett antalav de allra rikaste hushållen tappade stora inkomster räknat i absoluta tal,vilket i sin tur ledde till att det mått på inkomstfördelningen som anger dentotalmängd inkomster som måste byta mottagare för att alla skall få sammainkomst minskade kraftigt . Inkomstfördelningen skulle mätt på dettasätt och med de prognosantaganden som gjorts åter bli ojämnare åren 1992--1994.Om man i stället ser på det antal människor som hamnar på mycket lågainkomstnivåer och på det antal som har en mycket solid ekonomi hävdar vi attinkomstklyftorna ökat. Ser man inkomstfördelningen i kombination medarbetslösheten, sociala villkor i övrigt och det som engång kallade "politiska resurser" är det ingen tvekan om att klassklyftornakontinuerligt har fördjupats under både 1980- och 1990-talen.Det är bestämda uppfattning att en sanering av de offentligafinanserna inte kan genomföras utan en stark och rättvis fördelningspolitik. Ensådan fördelningspolitik måste bl.a. innebära att progressiviteten ökas iskatteskalorna för den statliga inkomstskatten och att grundavdraget förhöginkomsttagare avvecklas som vi återställer avdragets nivå.Det jag här anfört om inriktningen av den ekonomiska politiken innebär etttillstyrkande av motion Fi32 (v) yrkandena 1 och 2.Vänsterpartiets syn på arbetsmarknadspolitikenArbetsmarknadspolitikens inriktning och omfattningDet krävs en mycket aktivare arbetsmarknadspolitik än den som förs.Regeringen har i praktiken övergivit arbetslinjen. Arbetsmarknadspolitiken börenligt min mening i första hand inriktas på arbetsmarknadsutbildning,företagsutbildning, utbildningsvikariat och beredskapsarbeten samt ettomfattande paket för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. De befintligaarbetsmarknadspolitiska medlen för innevarande budgetår måste användas på etteffektivt sätt, och eventuell reservation på anslagen måste gå till avseddaändamål under nästa budgetår. I alternativbudget används 1,3miljarder kronor inom regionalpolitiken och för vägunderhåll. Vidare anserVänsterpartiet att det bör vara tillräckligt med ifinansfullmakten -- den föreslagna höjningen med bör istället användas för arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Jag anser således att bör bifalla motion Fi32 (v) yrkandena 6--8.Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnaderEnligt min uppfattning är det inte aktuellt med införande av nyaarbetsmarknadskassor men däremot av en resursförstärkning för att finansieraett av andra skäl nödvändigt personaltillskott. Anslaget A 1Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader bör därför höjas till2 . bör således bifalla motion Fi32 (v) yrkandena32--34.De arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas inriktningDe arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas omfattning och inriktning bör varabetydligt mer ambitiösa än regeringens förslag. avvisarregeringens förslag att ta resurser från anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder avsedda för nästa budgetår och använda dem till vägunderhåll,särskilda regionala åtgärder, kulturmiljövård eller förstärkning avNorrlandsfonden. Därigenom kan ytterligare disponeras.Vidare anser vi att budgetmedlen bör utökas med för ökadsatsning på arbetsmarknadsutbildning inkl. utbildningsbidrag,beredskapsarbeten, rekryteringsstöd och en ungdomssatsning.Jag vill understryka motionärernas krav på fullt utbildningsbidrag iupphandlad arbetsmarknadsutbildning och inom det reguljära utbildningsväsendet.För beredskapsarbeten bör bidragsreglerna åter baseras på en arbetstid på 40timmar . ALU-delegationen bör läggas ner och kringkostnadsmedlenminskas -- de därmed frigjorda resurserna bör läggas påarbetsmarknadsutbildning. Utbildningsvikariat är en utmärkt metod som börstimuleras; taket för utbildningskostnaderna bör tas bort. Vidare måsteuppsägningar inom den kommunala sektorn och den finansiella rundgångenförhindras.Jag anser således att bör bifalla motion Fi32 (v) yrkandena 9--12,14, 16, 17, 23 och 29--31.UngdomsarbetslöshetFör är minskad arbetslöshet det överordnade målet för denekonomiska politiken. Ungdomsarbetslösheten måste brytas. Vi vill vidta en radåtgärder för att komma till rätta med ungdomsarbetslösheten.En ordning med ungdomsgaranti bör genomföras som innebär att ungdomar under20 år inte skall vara öppet arbetslösa . För ungdomar som äräldre skall gränsen gå vid 2--3 månader.Obligatoriska praktikantplatser där arbetsgivarna betalar avtalsenligpraktiklön bör inrättas för ungdomar på medelstora och stora företag. Om enpraktikant anställdes på var femtionde anställd skulle 70 000 ungdomsplatserskapas.Pengar bör satsas på ungdomsprojekt med miljöinriktning.