bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — Dennainställning ligger enligt utskottets uppfattning väl i linje medde klausuler i som bl.a. stipulerar attskyddet för folkhälsan skall ingå som en del i gemenskapensverksamhet och att unionen skall bidra till att säkerställa enhög hälsoskyddsnivå för människor genom att främja samarbetetmellan medlemsländerna och vid behov stödja deras insatser.Skatteutskottet erinrar även om att också fått gehör förflera alkoholpolitiskt motiverade krav under förhandlingarna,bl.a. ett bibehållande av Systembolagets detaljhandelsmonopoloch under en övergångstid avsevärt mera begränsade regler omskattefri införsel av alkoholdrycker än EU i övrigt. Medanreglerna för EU i övrigt gör det möjligt att privat införa 10liter sprit, vin och öl utan att betala skatti införsellandet om varorna inköpts beskattade i en annanEU-stat har fått rätt att begränsa dessa kvantitetertill starksprit eller starkvin, annatvin och öl.Skatteutskottet noterar även följande:I proposition 1994/95:56 föreslås en lagreglering av dennaskattefria privatinförsel från andra EU-länder. I sammaproposition föreslås också en ny lag om alkoholskatt. Trots attprincipen ändras från en progressiv till en proportionellbeskattning med avseende på alkoholinnehållet i drycken innebärden nya lagen inte några mera väsentliga förändringar påskattenivåerna. Propositionen är under beredningi skatteutskottet och ett beslut i kammaren beräknas fattas förejuluppehållet.Av det anförda framgår att motion U6 i väsentliga avseendenkan anses tillgodosedd genom den särlösning som skall gällaövergångsvis för svensk del i fråga om privatinförsel avalkoholdrycker. Vad gäller motion U15 delar utskottetmotionärernas uppfattning att regeringen även i fortsättningenbör bedriva en alkoholpolitik som syftar till att minskaalkoholskadorna i samhället, också med utnyttjande av andramedel än beskattning och införselrestriktioner. Givetvis börregeringen även verka för att vinna gehör för den svenskaståndpunkten i denna fråga inom EU. Det ankommer inte påskatteutskottet att bedöma vilka alkoholpreventiva åtgärder sombör komma i fråga vid sidan av beskattning ochinförselrestriktioner, men utskottet utgår ifrån att regeringenvägleds av de angivna principerna i sitt fortsattahandlande. Med det anförda avstyrker utskottet båda de nuberörda motionerna i aktuella delar.Utrikesutskottet delar de bedömningar som gjorts i ovanredovisade yttranden och vill för sin del särskilt framhållabetydelsen av att folkhälsoaspekterna även väger tungti de överväganden som görs inom ramen för agerande iolika internationella fora, inklusive Europeiska unionen.Med det ovan anförda anser utskottet att motionerna U5 (kds)yrkandena 1 och 2, U6 (kds), U12 (s) yrkandena 1 och 2, U 15 (v)yrkande 11 samt U16 (s) yrkande 2 besvarats.14 JämställdhetsfrågorPrincipen om lika lön för lika arbete är fastslagen redan iRomfördraget vilket innebär att enskilda kan åberopa fördragetsbestämmelser härom inför nationell domstol. Genomsekundärlagstiftning och rättspraxis har principen utvecklatsvidare. Den svenska jämställdhetslagen uppfyller EG-rättenskrav. Inriktningen av den svenska jämställdhetspolitiken kommeräven vid ett medlemskap att beslutas nationellt. Som medlem i EUfår möjlighet att delta i det omfattandejämställdhetsarbete som, vid sidan av lagstiftningsarbetet, skerpå central nivå inom gemenskapen, t.ex. via program, projekt ochnätverk. I propositionen anförs att bör driva frågor omjämställdhet mellan kvinnor och män i ett europeiskt perspektivoch därmed bidra till att den europeiska kvinnans ställningstärks.Propositionen har i den nu aktuella delen inte föranlett någramotioner.15 Arbetsmarknads- och arbetslivsfrågorArbetsmarknadspolitikens utformning är inom EU huvudsakligenen nationell angelägenhet. I propositionen anförs att ,även som medlem i EU, kommer att fortsätta att driva en aktivpolitik i kampen mot arbetslösheten. Frågorna om att ökatillväxten och bekämpa arbetslösheten är prioriterade även inomEU. Ett svenskt EU-medlemskap möjliggör samordnade insatser övernationsgränserna vilket är nödvändigt för att arbetslöshetenframgångsrikt skall kunna bekämpas. Det är också först vid ettmedlemskap som får möjlighet att delta i olikaprogramaktiviteter som finansieras via och varssyfte bl.a. är att förbättra tillväxten och skapa nya arbeten.Redan genom sker en anpassning till EG:s regelverkinom arbetsmiljö- och arbetsrättsområdena och såvitt avserområdet personers rörlighet. Genom s.k.sociala protokoll ges arbetsmarknadens parter en stärkt rollinom EU.Ett EU-medlemskap ger helt andra möjligheter änEES-avtalet att delta i och påverka utformningen av gemenskapenslagstiftning och fortsatta arbete på detta område, liksom påandra områden. Det är först genom ett fullvärdigt deltagande igemenskapens institutioner, kommittéer, expertgrupper, programoch andra aktiviteter som detta kan ske. I flera medlemsländeroch inom finns ett betydande intresse försvenska erfarenheter inom arbetsmarknads- och arbetslivsområdet.I och med medlemskapsförhandlingarna och anslutningsfördragethar erhållit försäkringar beträffande rådande svenskpraxis såvitt avser arbetsmarknadsfrågor, särskilt såvitt avsersystemet att villkor i arbetslivet fastställs i kollektivavtalmellan arbetsmarknadens parter.15.1 Den sociala dimensionenRedan i ingressen till slås fast att ettväsentligt mål för gemenskapens strävanden är att fortgåendeförbättra medborgarnas levnads- och arbetsvillkor. Skrivningarnai avsnitt om t.ex. fri rörlighet för personer,socialpolitik och ekonomisk och social samhörighet, samtåtgärder som vidtagits på grundval av fördragsbestämmelserna,visar att gemenskapsarbetet redan från början haft en socialdimension.Den sociala dimensionen och "social policy", är begrepp som iEU-sammanhang i första hand omfattar de områden som i ihuvudsak hänförs till arbetsmarknadsfrågor i vid mening: rentarbetsrättsliga frågor, arbetsmiljö- och andra arbetslivsfrågor,sysselsättningsfrågor samt jämställdhet inom arbetslivet.Därutöver omfattas även frågor som rör handikappade, de äldressituation och åtgärder till stöd för missgynnade grupper isamhället. Den europeiska enhetsakten, som trädde i kraft år1987, innebar en förstärkning av EG-samarbetet på det socialaområdet, särskilt vad avser arbetsmiljöfrågorna.Målsättningen att stärka samarbetet på den socialadimensionens område resulterade i antagandet avEG:s sociala stadga vars fulla namn är Europeiska gemenskapensstadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare.Denna stadga, som antogs genom en högtidlig deklarationunderskriven av elva medlemsländers stats- och regeringschefer-- ställde sig utanför -- är att betrakta som ettallmänt åtagande för medlemsstaterna att se till att degrundläggande sociala rättigheter som stadgan behandlargaranteras i respektive land. I anslutning till antagandet avden sociala stadgan presenterade etthandlingsprogram för dess genomförande. I propositionenredovisas detta program utförligare (kapitel 18.1.1).I motion U15 yrkande 9 begärs etttillkännagivande om de svenska målen för ekonomisk politik,bl.a. vad avser politiken mot arbetslöshet i EU. Vänsterpartietkritiserar att EU:s ekonomiska politik i alltför storutsträckning bortser från arbetslöshet, regional obalans m.m.och låter åtgärder mot arbetslösheten ingå bland de socialafrågorna. I stället för att huvudsakligen vara en nationellangelägenhet måste kampen mot arbetslösheten bli en del avunionens övergripande ekonomisk-politiska mål, ansermotionärerna. Den svenska hållningen måste vara att fullsysselsättning, social rättvisa och ekologisk uthållighet ocksåär ekonomiskt effektiva. De rättigheter löntagarna i vårt landuppnått måste värnas.Enligt arbetsmarknadsutskottet, som behandlar yrkandet isitt yttrande, föreligger det inte något motsatsförhållandemellan nuvarande ordning, som innebär attarbetsmarknadspolitikens utformning inom EU huvudsakligen är ennationell angelägenhet, och det faktum att såväl somandra länder aktivt kan driva frågor rörandearbetslöshetsbekämpning inom EU. Samordnade insatser övernationsgränserna är nödvändiga för att arbetslöshetenframgångsrikt skall kunna bekämpas. I den föreliggandepropositionen, anför utskottet, ges också exempel påEU-initiativ för ökad sysselsättning.Arbetsmarknadsutskottet understryker att en aktivarbetsmarknadspolitik är en grundpelare i svensk politik och attvårt land på detta område bör kunna fungera som eninspirationskälla för andra länder. Som utskottet vid tidigaretillfällen har anfört är emellertid arbetsmarknadspolitiken isig inte ett tillräckligt instrument för att ge tillväxt ochsysselsättning. Alla politikområden måste samverka för att dessamål skall kunna uppnås.Arbetsmarknadsutskottet anför vidare följande:Den inre marknaden syftar till att öka tillväxten både genomskärpt konkurrens och genom ökade stordriftsfördelar. Direktavinster följer av att handelsbarriärer försvinner. och , En samhällsekonomiskkonsekvensanalys (SOU 1994:6) påpekas att ett EU-medlemskap inteautomatiskt kommer att lösa de problem som svensk ekonomi stårinför. Däremot skulle möjligheterna att komma till rätta med demunderlättas av högre investeringar och en gynnsammareproduktivitetsutveckling, anförs det. Även förutsättningarna attöka sysselsättningen kan därmed enligt utskottets uppfattningförbättras.Som medlem i EU bör verka för lika ambitiösagemensamma mål för sysselsättning, en aktivarbetsmarknadspolitik och social välfärd som de gemensamma målenför det monetära samarbetet, såsom dessa uttryckts i de s.k.konvergenskraven inför EMU:s tredje steg. Detta anser utskottetär en förutsättning för att man skall kunna uppfylla de mål ombland annat hög sysselsättning och hög social skyddsnivå somställts upp i Maastrichtavtalet.Beträffande frågan om att värna den svenska arbetsrättsligamodellen i samband med en EU-integration konstaterar utskottetatt LO har uttryckt tillfredsställelse över att det svenskaförhandlingsresultatet tillgodoser väsentliga fackliga intressensom möjligheter till inflytande samt att svenskaarbetsrättstraditioner erkänts. Även TCO och Arbetslivscentrumhar uttryckt tillfredsställelse i frågan om kollektivavtalensställning.Med hänvisning till det anförda anser arbetsmarknadsutskottetatt motion U15 yrkande 9 (i den del det berör detta utskottsberedningsområde) i det väsentliga får betraktas somtillgodosett.Utrikesutskottet har i avsnitt 7 (Allmänna överväganden)vägt samman arbetsmarknadsutskottets synpunkter med desynpunkter som lämnats på U15 (v) yrkande 9 (i berörd del) avfinansutskottet i avsnitt 27 (Ekonomiskt och monetärtsamarbete).16 Kultur- och mediepolitiska frågorSverige behåller som medlem i EU rätten att föra en egenkulturpolitik. Den nationella bestämmanderätten -- som förkulturområdet är inskriven i -- omfattar i alltväsentligt även det mediepolitiska området. Ett svenskt inträdei EU behöver, enligt den bedömning som görs i proposition1994/95:19, således inte påverka villkoren för offentligt stödtill kulturella ändamål, presstöd etc.Vidare görs i propositionen bedömningen att kultursamarbetetinom EU, vad gäller inflytandet på den nationella politiken, igrunden inte kommer att skilja sig från det kultursamarbete somSverige deltar i inom ramen för andra internationellaorganisationer, t.ex. eller Unesco.En anslutning till EU utgör inget hinder för att vidmakthållaoch utveckla kulturella gemenskap.Det regelverk som redan tillämpas på den audiovisuella sektornhar accepterats för svenskt vidkommande i och med EES-avtalet.Ett medlemskap torde komma att innebära större möjligheter tillpåverkan.Kultur- och mediepolitik kan inte behandlas isolerat frånandra politikområden, anförs det i propositionen. Det gällerbåde på nationell nivå och i EU-sammanhang. Stor betydelse förkulturlivets och massmediernas villkor har t.ex.upphovsrättsregleringen och mervärdesskattesystemet.Regionalpolitiken, jordbrukspolitiken och regleringen avbyggsektorn ger viktiga förutsättningar för en långsiktigkulturmiljövård.Kulturutskottet, som tillstyrker propositionen såvittavser utskottets beredningsområde, ansluter sig till regeringensbedömning att som medlem i EU behåller rätten att föraen egen kulturpolitik. Den nationella bestämmanderätten omfattari allt väsentligt även det mediepolitiska området. Utskottetdelar också regeringens uppfattning att kultursamarbetet inomEU, vad gäller inflytandet på den nationella politiken, igrunden inte kommer att skilja sig från det kultursamarbete somSverige deltar i inom ramen för andra internationellaorganisationer, t.ex. eller Unesco.Det regelverk som redan tillämpas på den audiovisuella sektorn-- liksom programsamarbetet inom ramen för MEDIA 95 -- haraccepterats för svenskt vidkommande i och med . Ettmedlemskap torde komma att innebära större påverkansmöjligheter,anser regeringen. delar denna uppfattning.Vad avser EU:s inverkan på det nordiska kultur- ochmediesamarbetet ansluter sig kulturutskottet till bedömningen ipropositionen att en anslutning av till EU inte utgörnågot hinder för att vidmakthålla och utveckla Nordenskulturella gemenskap. Utskottet erinrar -- liksom regeringen --om att de nordiska statsministrarna -- bl.a. med tankepå närmande till EG -- beslöt att stärka det nordiskakultursamarbetet genom att ge högsta prioritet åt områdenakultur, utbildning och forskning i Nordiska ministerrådetsarbetsprogram. Som i propositionen anges understryker ettförstärkt och självständigt nordiskt kultursamarbete detkulturella oberoendet i ett läge där vissa nordiska länder ärmedlemmar i och andra inte.Utrikesutskottet, som delar dessa synpunkter, behandlarregelbundet frågor om det nordiska samarbetet som aktualiseratsi motioner eller med anledning av svenskadelegations berättelse (senast bet. 1994/95:UU3).Den inre marknadens principer om fri rörlighet över gränsernaställer särskilda krav bl.a. vad gäller skyddet för detnationella kulturarvet. Givetvis kan kulturlivet ochmedielandskapet påverkas av konkurrensregler etc. Ipropositionen påpekas vikten av att i EU:s arbete beakta dekultur- och mediepolitiska konsekvenserna av olikaställningstaganden.Enligt (artikel 36) är det tillåtet mednationella exportrestriktioner bl.a. för att skydda skatter avkonstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde. I enlighethärmed har flertalet av de nuvarande medlemsländerna i EU enlagstiftning mot olovlig utförsel av föremål som tillhör detnationella kulturarvet. I finns bestämmelser på områdeti 5 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.(kulturminneslagen). Den som från vill föra utkulturföremål som anges där skall ha tillstånd till utförseln.Gemenskapen har för att säkra efterlevnaden av de nationellautförselreglerna antagit kompletterande regler dels omlicensplikt vid export av kulturföremål till icke-medlemsländer(förordningen (EEG) nr 3911/92), dels om återlämnande avkuturföremål som olovligen förts från ett medlemsland till ettannat (direktiv nr 93/7/EEG). I proposition 1994/95:74Återlämnande av kulturföremål, som, bereds av kulturutskottet,har regeringen lagt fram förslag till lagstiftning som krävs föratt reglerna i direktivet skall införlivas i svensk rätt, någotsom skall ske redan som en följd av EES-avtalet.Motionärerna bakom motion U15 (v) anser att omlicensplikt och om återförande av kulturföremål som olagligenförts ut ur landet inte är tillräckliga för att skyddaväsentliga delar av våra kulturföremål. Motionärerna anserdärför att regeringen skyndsamt skall utarbeta förslag tilllagstiftning om hur ett sådant skydd skall vara utformat(yrkande 15 delvis).Kulturutskottet har med anledning av yrkandet gjortföljande bedömning.Stora delar av det kulturarv som har skydd enligtkulturminneslagen, t.ex. många allmogeföremål, uppnår inte devärdegränser som gäller för det gemensamma skyddet enligt EU:sregler om licensplikt vid export (förordningen) och omåterförande av olagligt utförda kulturföremål (direktivet).Sverige har likväl godtagit såväl den aktuella förordningen somdirektivet. Detta har skett bl.a. mot bakgrund av att regeringengjort bedömningen att det med stöd av artikel 36 i Romfördragetskall vara möjligt att vidta sådana åtgärder nationellt att desvenska utförselreglerna ter sig meningsfulla även vad gällersådana föremål som inte fångas upp av EG:s kompletterande skydd.Utskottet delar denna uppfattning.Utskottet vill vidare erinra om följande. har ensärskild utredare tillkallats med uppgift att se över vissafrågor om lagskyddet för olika kulturminnen och kulturmiljöer.Utredningen, som antagit namnet , skallbl.a. -- för att underlätta en parallell tillämpning avEG-reglerna och de svenska reglerna -- se över de svenskareglernas systematik, t.ex. när det gäller katergoriindelningenav tillståndspliktiga föremål och även i övrigt överväga i vadmån en teknisk anpassning kan ske mellan de båda regelverken. Idet sammanhanget skall också övervägas ett förslag tilländringar av de svenska reglerna som tillståndsmyndigheternalämnat. Översynen skall inte ha till syfte att anpassa detsvenska skyddet till den gemensamma EG-nivån. Dock bör desvenska reglerna ytterligare fjärmas från EG-reglerna endast omstarka skäl talar för det.Utskottet, som inhämtat att utredningen med förtur kommer attbehandla den här aktuella delen av utredningsuppdraget, ansermot bakgrund av det anförda att motionsyrkandet i här aktuelldel inte bör föranleda någon åtgärd.Med hänvisning till vad kulturutskottet anfört ovan avstyrkerutrikesutskottet motion U15 (v) yrkande 15 (i berörd del).En av EU:s gemensamma regler på medieområdet är, som framgårav propositionen, det s.k. TV-direktivet. Detta direktiv(89/552/EEG) av gäller samordning av vissabestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andraförfattningar om utförandet av sändningsverksamhet förtelevision. Direktivet innehåller restriktioner motvåldsskildringar, rashets och pornografi samt regler om reklam,sponsring m.m. har till följd av anpassatsin lagstiftning till direktivet genom lagen (1992:1356) omsatellitsändningar av televisionsprogram till allmänheten. Ipropositionen anförs att liksom övriga EFTA-länderdeltar i den pågående översynen och utvärderingen.TV-direktivet aktualiseras i motion U15 (v), vari anförs attövervakningen av att TV-direktivets regler följs synes svag ochatt överträdelser beivras alltför sällan. bör enligtmotionärerna aktivt verka för att reglerna följs genomeffektivare myndighetssamarbete mellan länderna (yrkande 15delvis).Med anledning av yrkandet anför isitt yttrande att utskottet utgår från att även sommedlem i EU kommer att delta i det nämnda översyns- ochutvärderingsarbetet. Något särskilt uttalande från riksdagenssida anser inte erforderligt.Utrikesutskottet, som delar konstitutionsutskottetsbedömning i denna fråga, avstyrker därmed motion U15 (v) yrkande15 (i berörd del).17 MiljöfrågorSom medlem i EU ansluts till ett regelsystem påmiljöområdet som är i snabb utveckling. De allmänna principerför miljöpolitiken som slagits fast genom Maastrichtfördragetöverensstämmer i huvudsak, anförs det i propositionen, medprinciperna för svensk miljöpolitik. Viktigast är inriktningenmot en hållbar utveckling. Medlemskapet innebär att fåravsevärt ökade möjligheter att driva på det europeiska arbetetmed att begränsa de gränsöverskridande miljöproblemen. Det krävsdock engagemang och offensivt arbete för att säkerställa attmiljöfrågorna ges ökad tyngd i EU:s arbete.En allmän utgångspunkt för förhandlingarna var att den högstatillämpade nivån för miljöskyddet skulle gälla och att ingastandarder skulle sänkas genom ett medlemskap. Regeringenkonstaterar att de målsättningar som lades fast närförhandlingarna inleddes har uppnåtts. Som en följd avförhandlingarna kommer EU att inleda ett arbete med att se överde gemensamma reglerna på viktiga områden.Förhandlingsresultatet avseende kemikalier innebär att EGskall genomföra en översyn av gemensamma regler om kemikalier påde områden där har strängare krav. Under den tiden behåller desträngare reglerna. På bilavgasområdet, där EG nu går vidare motskärpta bestämmelser, kommer det ekonomiska stödet till bilar imiljöklass 1 att behöva utformas på ett annat sätt under enövergångsperiod. I övrigt innehåller anslutningsakten påmiljöområdet anpassningar i EG-reglerna som i huvudsak är avteknisk karaktär.I propositionen framhålls vikten av att arbetar föratt utveckla en europeisk strategi på klimatområdet och stödjerintroduktionen av skatter på fossila bränslen för att minskakoldioxidutsläppen och stimulera energieffektivitet. När detgäller andra luftföroreningar och vattenföroreningar pågår ettarbete inom EG för att ta fram nya strängare regler.Sverige bör vidare bidra till ett miljöanpassat europeiskttransportsystem bl.a. genom att principen om trafikenskostnadsansvar tillämpas och att avgas- och bränslekrav skärps.För avfallsområdet gäller att utformningen av EG:s produktkravblir viktig för vårt arbete att minska det miljöfarligaavfallet.I propositionen anförs att bör verka för att principenom kretsloppsanpassning av samhället får genomslag inom EU.Ett medlemskap i innebär enligt nuvarande bedömningar ingaändringar i mark- och planlagstiftningen. Däremot kommerformerna för den samhällsplanering som bedrivs på olika nivåeratt behöva utvecklas, bl.a. med hänsyn till de nya kraven påbeslutsunderlag för . Användningen avekonomiska styrmedel framhålls i EG:s femte åtgärdsprogram förmiljön. Detta ligger enligt regeringens bedömning i linje medSveriges strävan att använda marknadsanpassade styrmedel påbl.a. skatteområdet.EG-reglerna på naturvårdsområdet syftar till att bevara arteroch naturliga livsmiljöer och säkerställa den biologiskamångfalden. Bl.a. skall ett sammanhängande europeiskt nätverkmed skyddsvärda områden inrättas, Natura 2000. Vidare finnsliksom i regler grundade på den internationellaöverenskommelsen om handeln med utrotningshotade arter (CITES).Genom förhandlingarna har EG-reglerna kompletterats med hänsyntill de svenska naturtyperna och populationerna av vissa arter.Sveriges traditionella jakt på fåglar och däggdjur kan vid ettmedlemskap fortsätta som . Förslag till vissakompletteringar av de svenska reglerna på naturvårdsområdetbereds inom regeringskansliet.I jordbruksutskottets yttrande redovisas utvecklingen avmiljöarbetet inom EU utförligare:I det ursprungliga fanns ingasärskilda regler om miljöskydd. Den växande insikten ommiljöfrågornas betydelse medförde dock att miljöaspekternaalltmer kom att uppmärksammas när regler på andra områden skulleutarbetas. Särskilda bestämmelser har numera införts i den s.k.enhetsakten som trätt i kraft , samt i Maastrichtfördraget.Den grundläggande bestämmelsen om gemenskapens syfte har utökatsmed en hänvisning till miljöpolitiken. Behovet av attsäkerställa en hållbar utveckling har därvid getts enframträdande roll. Målen för gemenskapens miljöpolitik räknasupp i artikel 130r.Bestämmelser som har till syfte att förverkliga den inremarknaden antas med stöd av artikel 100a i fördraget. Artikelnligger till grund för regler om harmoniserade miljökrav förvaror, t.ex. kemikalier. Beslut fattas med kvalificeradmajoritet enligt det s.k. medbestämmandeförfarandet i artikel189b.Av artikel 100a.3 framgår att kommissionens förslag skall utgåfrån en hög skyddsnivå när det gäller hälso-, miljö- ochkonsumentskydd. Även om de regler som beslutas med stöd avartikel 100a i allmänhet utformas så att medlemsstaterna ärförhindrade att ställa mer långtgående krav, finns en vissmöjlighet att tillämpa strängare krav med stöd av den s.k.miljögarantin i artikel 100a.4. Harmoniserade regler skall ocksåvid behov innehålla en skyddsklausul, som gör det möjligt för enmedlemsstat att temporärt tillgripa strängare åtgärder (artikel100a.5).Miljögarantin innebär att en stat kan tillämpa strängareregler till skydd för bl.a. miljön än vad som följer av enEG-rättsakt.