bet · GH01UU18 · 1994-04-21 00:00:00 — Motionärerna framför en rad förslagför att komma till rätta med rådande missförhållanden: ingenstat bör betala av den totala budgeten; bidragsskalabör relateras till BNP per capita; de fattigaste staterna börendast betala symboliska avgifter; FN bör få uppbära skatt påinternationell vapenhandel; FN bör få ta upp vanliga lån förvilka kostnaderna läggs på dem som inte betalar sina avgifter.Sverige bör agera för att FN:s finansieringssystem reformerasi enlighet med förslaget i motionen.I motionen framhålls (yrkande 4) att bör ge sitt fullastöd till generalsekreterarens förslag om att FN skall kunnainrätta demilitariserade zoner i preventivt syfte på begäran avnågon eller båda parterna i en konflikt. I sådana zoner börsedan "fredsförebyggande" FN-styrkor placeras ut.Upprättandet av stående FN-styrkor utgör ett viktigt led iansträngningarna att öka FN:s legitimitet. Motionärerna påpekaratt FN-styrkor enligt artiklar 46 och 47 skall ståunder befäl av FN:s stabsutskott. Dessa artiklar har inte följtsvid de genomförda FN-operationerna. bör, enligtyrkande 5, verka för att upprättandet av ett stabsutskott enligtFN-stadgans artiklar 46 och 47 garanteras vid varje framtidaväpnad FN-operation.Till de fredsbyggande insatserna för vilka FN bör ges resurserhör avväpning av stridande parter efter krig, minröjning,repatriering av flyktingar, utbildning av säkerhetspersonal ochövervakning av val. Det rör sig här om stödinsatser för FN sominte kan eller bör ske bilateralt. FN måste, enligt motionen,ges mer resurser, och bör (yrkande 6) verka för detta.Sverige bör också (yrkande 7) verka för att förslaget frånFN:s kommission för internationell rätt (ICL) att upprätta enpermanent krigsdomstol i förverkligas.I Ny demokratis partimotion om försvaret, Fö335, anförs attSverige inte klart tagit ställning för den demokratiskaprocessen som pågår i åtskilliga länder. Man har många gångergömt sig under neutralitetens och alliansfrihetens täckmantel.Sverige bör, enligt motionärerna (yrkande 6), som ett förstasteg i att överge den förlegade alliansfriheten ochneutraliteten aktivt medverka i Partnership for Peace. 5.1 Frågor rörande och nationerna förblir en hörnsten i den svenskautrikespolitiken. Det slut har skapat unikamöjligheter att bygga upp en ny världsordning på det sätt somursprungligen avsågs i FN-stadgan.Sverige har, tillsammans med de andra nordiska länderna,verkat för att förstärka FN:s fredsbevarande, fredsskapande ochfredsbyggande förmåga. Också i strävandena att reformera FN:sekonomiska och sociala verksamhet är pådrivande.ESK utgör med sin breda medlemskrets (samtliga europeiska ochOSS-stater samt och ) ett viktigt säkerhetspolitisktforum. ESK:s främsta styrka är dess breda säkerhetsbegrepp sominte bara omfattar de traditionella säkerhetspåverkandefaktorerna utan även frågor rörande demokratiuppbyggnad ochmänskliga rättigheter i en vid mening.I motion U616 (v) yrkande 6 föreslås att skall verkaför att FN ges utökade resurser för fredsbyggandeverksamhet.Utskottet delar motionärernas oro för FN:s dåliga ekonomi vadavser den reguljära budgeten och fredsbevarande verksamheten.90 % av de uttaxerade bidragen betalas för sent eller intealls. Enligt utskottets uppfattning är det oförsvarligt attvissa av säkerhetsrådets ständiga medlemmar inte uppfyller sinaförpliktelser i detta avseende.Problemen synes främst ha sin grund i den låga betalningsmoralsom råder bland medlemsstaterna. Så länge dessa inte betalar degenom konsensus i generalförsamlingen beslutade kostnaderna förden fredsbevarande verksamheten hjälper inga förändringar avfinansieringssystemet. Ett problem i detta sammanhang är attbeslut om insatser fattas av , medanfinansieringen i efterhand beslutas av generalförsamlingen.Utskottets mening är att det nu finns anledning att diskuterainförandet av positiva såväl som negativa incitament för attfrämja principen att bidrag skall betalas och till fullo.Detta kan göras mot bakgrund av stadgans artikel 19 med desskonsekvenser för rätten att rösta.Inom FN och bland medlemsstaterna pågår intensiva diskussionerom hur FN:s finanser och betalningsviljan bland medlemsstaternakan förbättras. Såväl i generalsekreterarens En dagordning förfred som i den s.k. Volcker/återfinns ett antalförslag till reformer, vilka nu övervägs. Frågan om finansieringav FN:s fredsbevarande verksamhet kommer att behandlas igeneralförsamlingens femte utskott under våren 1994.Sverige stöder ansträngningarna att reformera FN:s arbete pådet fredsbevarande området. Tillsammans med de övriga nordiskaländerna presenterade under innevarandegeneralförsamling ett resolutionsförslag om den fredsbevarandeverksamheten, vilket antogs utan omröstning. verkarockså aktivt för en starkare koppling mellan fredsbevarande ocholika civila och humanitära komponenter i samband medFN-operationer på fältet.I likhet med motionärerna menar utskottet att avväpning avstridande parter efter ett krig, minröjning, repatriering avflyktingar, utbildning av säkerhetspersonal och övervakning avval är fredsbyggande insatser som bör prioriteras.Med det anförda anser utskottet motion U616 (v) yrkande 6besvarat.I anledning av yrkande 1 i motion U416 (c, kds) konstaterarutskottet att tanken på att inrätta en fond för fredsbevarandeinsatser i FN:s regi redan tidigare prövats. Genom riksdagensbeslut att för /94 inom ramen för anslaget B 9under tredje huvudtiteln ställa en reserv om 67 miljoner kronortill regeringens disposition för att förbättra beredskapen attdelta i framtida av FN och ESK beslutade, fredsbevarandeoperationer kan ett väsentligt element i motionen redan sägasvara tillgodosett. Även anslagsposten FN:s aktioner för fred ochåteruppbyggnad, som ingår i anslaget C 1, har en liknandefunktion.Totalt avsätter , enligt förslaget till statsbudget /95, mer än för deltagande iFN:s och ESK:s fredsbevarande verksamhet.Med det anförda anser utskottet yrkande 1 i motion U416besvarat.I ett flertal motioner föreslås olika typer av styrkor somkan ställas till FN:s förfogande.Utskottet konstaterar att FN fått detallt svårare att få ihop den mängd förband som krävsvid olika insatser och säkerhetsarrangemang. Det har framståttmed särskild tydlighet under operationerna i och dettidigare Jugoslavien.Varje FN-insats bygger på ett specifikt mandat frånsäkerhetsrådet, och sammansättningen av såväl civil och militärpersonal som materiel kan variera mycket mellan olikaoperationer. Det har därvid befunnits att förhandsinformationtill om olika medlemsstaters möjliga bidrag ärett viktigt första steg för att effektivisera hanteringen av denfredsbevarande verksamheten. FN:s generalsekreterare har därförtillsatt en arbetsgrupp som utarbetar en rapportom olika länders bidrag.Utskottet noterar att FN:s generalsekreterare inte valt att tainitiativ till en permanent FN-styrka, utan att han i ställetuppmanat medlemsstaterna att på nationell nivå hålla en vissberedskap. Något utbrett internationellt stöd för att sätta uppen permanent FN-styrka, vare sig av traditionell eller av"snubbeltrådstyp", finns inte. Någon organisation inomFN:s ram som skulle kunna leda en permanent militär organisationfinns inte heller.Sverige deltar med ca 1 400 personer i 9 olikaFN-insatser. Mångfalden i bidrag till FN:sfredsbevarande verksamhet påverkar rekrytering, utbildning,utrustning och uppgifter för personalen. Denna mångfald hargjort att det svenska deltagandet måst "skräddarsys" alltefterde specifika behov och krav som de olika insatserna inneburit.Enligt vad utskottet inhämtat har de svenska militäramyndigheterna givits i uppdrag att utreda frågan om i vilkenutsträckning och i vilken form som kan bidra med enstående beredskapsstyrka för FN-bruk. I sammanhanget äger ävennordiskt samråd rum. Utredningen kommer att ingå i underlagetför försvarsbeslut.Enligt utskottets uppfattning är det i samband med enutredning av ovan beskrivet slag angeläget att frågan omtänkbara svenska insatser också inom ESK vägs in. Utskottetutgår från att utredningen tar sikte på att man på svensk sidaskall kunna finna former som möjliggör flexibla FN- ochESK-insatser anpassade efter den kompetens som vi under årenslopp byggt upp.Med det anförda anser utskottet motion U304 (s) yrkande 6(delvis), motion U313 (nyd) yrkande 1, motion U406 (fp) samtmotion U416 (c, kds) yrkande 3 besvarade.I motion U616 (v) yrkande 5 behandlas FN:s militärastabsutskott (, MSC).Utskottet konstaterar att stormaktsmotsättningarna under detkalla kriget medförde att det militära stabsutskottet aldrig komatt spela den roll som ursprungligen var tänkt. Inte heller iden internationella situation som råder, och där FN har enökad roll i ett antal väpnade konflikter, har det visat sigmöjligt att aktivera det militära stabsutskottet. Från olikahåll har man bl.a. ifrågasatt realismen i att det militärastabsutskottet skulle kunna utöva någon operativ ledning.Praktiska skäl talar för att det operativa ansvarethuvudsakligen bör ligga på generalsekreteraren och dennes "ForceCommander". gjorda svenska insatser har därför gått utpå att stärka i dess hantering av defredsbevarande operationerna. Bl.a. har , tillsammans medde övriga nordiska länderna, stått bakom en resolution igeneralförsamlingen, enligt vilken generalsekreteraren givits iuppdrag att lägga fram konkreta förslag om hur FN:s kapacitet påområdet skall kunna stärkas samt hur samrådet kan förbättrasmellan dem som bidrar med trupper, ochsäkerhetsrådet. Utskottet menar att detta är ett konstruktivtsätt att försöka förbättra FN:s militära ledningskapacitet.Med det anförda anser utskottet motion U616 (v) yrkande 5besvarad.I motion U616 (v) yrkande 7 behandlas frågan om en permanentkrigsdomstol.Enligt vad utskottet inhämtat har FN:s kommission förinternationell rätt (International , ILC) under1993 lagt fram ett första utkast till stadga för eninternationell brottmålsdomstol. Detta förslag diskuteradesunder i . Kommissionen kommerunder sin sommarsession 1994 att diskutera de synpunkter sominkommit från FN:s medlemsstater. Målet är att ett färdigtutkast skall kunna lämnas till hösten1994.Utarbetandet av denna stadga sker på direkt mandat av FN:sgeneralförsamling. Stöd för detta mandat och för ILC:s arbetehar i olika sammanhang lämnats av de nordiska länderna. Fråganär tveklöst den mest prioriterade i FN:s sjätte utskott.Frågan om sätet för denna, tänkta, domstol är fortfarandeöppen.Med det anförda anser utskottet motion U616 (v) yrkande 7besvarad.Frågan om demilitariserade zoner tas upp i motion U616 (v)yrkande 4.Som framhålls i motionen finns idén om demilitariserade zoneri preventivt syfte med i det förslag som generalsekreterarenlagt fram i sin rapport dagordning för fred, och det harbehandlats i . Förberedelserna för dennabehandling ägde rum i en arbetsgrupp i vilken hadeansvaret bl.a. för denna fråga.Efter långvariga diskussioner under vilka en delutvecklingsländer uttryckte oro för att demilitariserade zonerkunde inrättas på ett sätt som hotade deras integritet ochsuveränitet kunde arbetsgruppen -- och sedan generalförsamlingen-- enas om att stödja användandet av demilitariserade zoner,förutsatt att sådana infördes med berörda parters medgivande.Utskottet anser det positivt att generalförsamlingen ställtsig bakom förslaget om demilitariserade zoner. Utskottet noterari sammanhanget också att varit drivande då det gällt attfå generalförsamlingen att ställa sig bakom förslaget omförebyggande utplacering av trupp ("preventive deployment"),vilket sedermera kommit till tillämpning vid FN-insatsen i dentidigare jugoslaviska Republiken i vilken de nordiskaländerna deltar.Med det anförda anser utskottet motion U616 (v) yrkande 4besvarad.I motion U407 (v), yrkande 5, föreslås att i FN skallta initiativ till behandling av internationellagränskonflikter som kan anses ha sin bakgrund i de berördastaternas koloniala förflutna.Utskottet konstaterar att det i FN:s stadga regleras hurkonflikter och hot mot den internationella freden och säkerhetenskall behandlas. är det huvudsakliga organetför sådan behandling. Kolonialfrågor behandlas i FN:sgeneralförsamling av det särskilda politiska ochavkoloniseringsutskottet (SPDC).Från svensk sida har, i sammanhang som dessa, ofta påpekatsatt arbetet som bedrivs på det sociala och ekonomiskautvecklingsområdet kan ha en viktig roll att spela iförebyggandet av konflikter. Mycket av det bistånd gerkan ses i detta perspektiv. Också i generalsekreterarens Endagordning för fred anläggs ett liknande synsätt i det attodelbarheten mellan å ena sidan ekonomisk och social utvecklingoch å den andra sidan internationell fred och säkerhetframhålls. Ett av de områden som föreslås ges ökat utrymme ärolika initiativ till preventiv diplomati. har under densenaste generalförsamlingen agerat till förmån för attFN-sekretariatet ges ökade resurser på detta område.Med det anförda anser utskottet motion U407 (v) yrkande 5besvarad.I anledning av motion U616 (v) yrkande 1 konstaterar utskottetatt aktivt deltar i det arbete som påbörjats inom denarbetsgrupp, öppen för alla medlemsstater, som bildats underledning av generalförsamlingens ordförande. har i sittsvar på generalsekreterarens rundfråga om medlemsstaternas synpå säkerhetsrådets framtida sammansättning bl.a. framförtatt en förändring är nödvändig -- detta främst till följd av attförhållandena i världen förändrats och att FN:s medlemsantalkraftigt ökat. Rådets handlingskraft, effektivitet ochlegitimitet framhålls som centrala faktorer. Antalet länder medvetorätt bör, enligt svensk mening, inte utökas.Utskottet delar dessa uppfattningar.Med det anförda anser utskottet motion U616 (v) yrkande 1besvarad.Utskottet noterar med anledning av motion U616 (v) yrkande 2om förändring av finansieringssystemet för FN:s reguljäraverksamhet att aktivt deltar i pågående reformer avFN-systemet.I februari 1993 presenterade den ovan nämnda s.k.Volcker/Ogata-gruppen sin rapport för FN:s generalsekreterare.Denna innehåller rekommendationer rörande FN:s finansiering avden reguljära budgeten, den fredsbevarande verksamheten och denfrivilligt finansierade verksamheten. Rapporten kommer att bliföremål för behandling i generalförsamlingens femte utskott(budget och administration) under våren 1994.I motionen föreslås att ingen stat bör betala avden totala budgeten. Utskottet delar motionärens uppfattning attingen stat bör bli för stor i bidragssammanhang. Å andra sidantorde det bli svårt att övertyga andra medlemsstater att ta påsig de ytterligare bidragsandelar som skulle bli nödvändiga ioch med en nedskärning i falletUSA.FN:s bidragskommitté har föreslagit olika alternativ för attfå en bidragsskala för nästa period (1995--1997) som bättreskall motsvara medlemsländernas verkliga betalningsförmåga.Förslaget grundas på BNP under en kortare basperiod än dennuvarande (). De länder som härigenom främst skulle kommaatt drabbas av ökad uttaxering är folkrika länder.Förslag om skatt på internationell vapenhandel sominkomstkälla för FN och andra förslag såsom skatt påflygbiljetter har tidigare, enligt vad utskottet erfarit,framförts i FN-sammanhang. Tveksamheten som anges inför dennatyp av förslag beror främst på att FN:s medlemsstater härigenomskulle kunna tappa kontrollen över organisationens budget ochdärmed dess verksamhet.Förslaget att låta FN ta vanliga lån och att lägga kostnadernaför lånen på de länder som inte betalar sina avgifter synes,enligt utskottets mening, inte vara någon lycklig lösning. FN:smedlemsländer är överens om att organisationen inte skall få takommersiella lån just på grund av osäkerheten rörande inbetaldabidrag och genom att organisationen härigenom skulle försättas ien ännu värre finansiell situation. Om medlemsländer intebetalar sina avgifter, för att de inte vill eller kan, kan manknappast förvänta sig att de kommer att betala av påkommersiella lån.Med det anförda anser utskottet motion U616 (v) yrkande 2besvarad.ESK är, tillsammans med FN, speciellt lämpat för den nyatidens konflikthantering och ett vidgat säkerhetstänkande,enligt vad som framhålls i motion U403 (s) yrkande 5.Som utskottet anförde i betänkande 1992/93:UU19 är ettkännemärke för ESK dess möjligheter att verka såväl förkonfliktlösning mellan medlemsstaterna som för främjandet avrespekten för de mänskliga rättigheterna och demokratin. ESK harockså en viktig roll att spela för att förebygga dessa typer avkonflikter och övergrepp liksom för att hindra att motsättningarmellan olika folkgrupper inom stater utvecklas tillmellanstatliga konflikter.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är angelägetatt ESK ges rimliga resurser för denna verksamhet. Samtidigtmåste man, vilket lyckats, undvika uppbyggandet av entung och kostnadskrävande byråkrati.Sverige har verkat i denna riktning inteminst genom att svenska diplomater ställts i ESK:s tjänst förfredförhandlingar och liknande uppdrag. har ocksåtillhandahållit expertis av annat slag för olika typer avspecialuppgifter inom ramen för ESK:s verksamhet. I samråd medföreträdare för berörda institutioner har verkat för enförstärkning av såväl ESK:s högkommissaries för nationellaminoriteter som ODIHR:s (Office for Democratic Institutions andHuman Rights) resurser.Mandatet för ESK:s verksamhet har efter hand utvidgats underde . I några fall har det varit aktuellt att verkaför att redan gällande mandat skall kunna utnyttjas. Sålunda harSverige, vilket utskottet haft anledning att beröra i tidigarebetänkanden, i egenskap av ESK-ordförande (och som medlemi den s.k. trojkan) aktivt drivit frågan om ESK-missionernasrätt att återuppta sitt arbete i Kosovo, Sandjak och idet tidigare . har också aktivt medverkattill att upprätta ESK-missioner i och Tadjikistan.Genom övertagandet av ordförandeskapet i ESK:s s.k. Minsk-grupp(ambassadör ) har fått en central roll iESK:s ansträngningar att lösa konflikten i Nagorno-Karabach.Också vad avser ESK:s hantering av olika ESK-uppgifterrelaterade till har haft en framträdande roll.Ett av ESK:s ursprungliga kännemärken var kravet på att allabeslut skulle fattas med konsensus. Denna princip frångickssedermera i vissa sammanhang genom införandet av"konsensus-minus-ett". Frågan om ESK:s beslutsformer har tagitsupp av ESK:s parlamentariska församling. i utrikesministerns tal vid i Rom1993, understrukit önskvärdheten av en översyn avkonsensusprincipen, syftande till att vissa beslut skall kunnafattas utan konsensus.Med det anförda anser utskottet motion U403 (s) yrkande 5besvarad.5.2 Svensk säkerhetspolitikI partimotionerna U403 (s) yrkande 1 och U304 (s) yrkande 1(delvis) redovisas Socialdemokraternas säkerhetspolitiska syn.Även om förslagen i de båda motionerna presenteras på ett någotolikartat sätt sammanfaller de centrala tankeelementen, och deutgör tillsammans ett program för gemensam säkerhet. Imotion U304 (s) föreslås hur detta program skall finansieras.Utskottet behandlar förslagen sammantagna men redovisar avtekniska skäl de ekonomiska delarna av förslaget i sittbetänkande 1993/94:UU14. Även partimotionen U6 (s), som avlåtitsi anledning av regeringens skrivelse 207 om och PFP, tarsin utgångspunkt i det föreslagna programmet för gemensamsäkerhet och sätter in tanken på svensk medverkan i PFP i detperspektivet.Synsättet i partimotionerna U304 och U403 (båda s) om behovetav ett integrerat perspektiv vad gäller olika typer av insatserför fred och säkerhet ligger, enligt utskottets uppfattning, iallt väsentligt i linje med den strävan att främja global ocheuropeisk säkerhet i vid mening som präglar och traditionelltpräglat svensk utrikespolitik. Som ett led i en ökadkoordinering har regeringen, enligt vad utskottet erfarit,vidtagit en rad åtgärder för att stärka samordningen inomregeringskansliet. Främst har detta tagit sig uttryck i ett meraintegrerat arbetssätt mellan UD:s politiska ochbiståndsavdelningar samt Försvarsdepartementet där formaliseradeveckomöten om fredsbevarande verksamhet i olika arbetsgrupperingår som en väsentlig del. Till bilden hör även attfinansieringen av den fredsbevarande verksamheten koncentrerats.Också på andra områden, t.ex. rörande PFP, äger regelbundnamöten mellan företrädare för berörda departement rum.Utskottet vill i detta sammanhang betona att det inte längregår att betrakta stater eller regioner isolerade från ett störreglobalt sammanhang. Detta synsätt leder till krav på att olikahot mot vår framtid och vår säkerhet måste mötas iinternationell samverkan. Världssamfundet måste finna gemensammalösningar på de problem som spänner över nationsgränserna.Enligt svenskt synsätt sker detta i första hand inom Förentanationernas ram. På det regionala planet har Sverigesdeltagande i arbetet inom organisationer som ESK och Europarådetvarit uttryck för samma syn. Inom dessa organisationer förenasnationella samarbetsperspektiv med en strävan att värnaindividens säkerhet och rättigheter.En väsentlig aspekt av en politik för gemensam säkerhet ärkonflikthantering och nedrustning, inkl. undanröjande avmassförstörelsevapen.Från svensk sida görs omfattande insatser för att förebyggaoch lösa konflikter. I detta sammanhang kan särskilt erinras omde svenska bidragen till ESK-insatserna i ,, och på (f.d. ).Utöver vad som sagts på andra ställen i detta betänkande,främst i samband med behandlingen ovan av motion U403 (s)yrkande 5 om ESK, kan här framhållas att beslut om ett särskiltstödprogram för ESK:s nya deltagarstater fattats på svensktinitiativ. Utrikesministern har, i egenskap av ESK-ordförande,besökt samtliga åtta ESK-stater i och Kaukasus.Utöver att svenska diplomater ställts i ESK:s tjänst förfredsförhandlingar har även initierat ochtillhandahållit expertis för ESK:s planerade fredsbevarandeinsats i Nagorno-Karabach-konflikten.Svenska insatser i fråga om förhandling, medling och försoningi nationella och internationella konflikter redovisas nedan isamband med behandlingen av motion U403 (s) yrkande 2.Också de traditionellt betydande svenska insatserna pånedrustningens område (senast behandlade av utskottet i bet.1992/93:UU19) utgör enligt utskottets mening ett väsentligtbidrag till internationell säkerhet.Med det anförda anser utskottet motion U304 (s) yrkande 1(delvis) och motion U403 (s) yrkande 1 besvarade.I motion U414 (s, v) begärs att en parlamentariskutredning tillsätts med uppgift att belysa konsekvenserna försvensk utrikes- och säkerhetspolitik av ett vidgatsäkerhetsbegrepp. Motionärerna utgår från det säkerhetsbegreppsom förekommer i det av FN:s generalsekreterare framlagdaprogrammet En dagordning för fred.Som motionärerna själva nämner i motionen har i sinutrikespolitik givit värdefulla bidrag tillframväxten av en vidgad säkerhetssyn. Denna speglar i alltväsentligt det säkerhetsbegrepp generalsekreteraren använder.Utskottet konstaterar att det nya säkerhetsbegreppets genomslagi svensk utrikespolitik tydligt framgår av inledningsavsnittettill bilaga 4 till proposition 1993/94:100.Utskottet vill i detta sammanhang peka på att deparlamentariska försvarsutredningarna återkommande genomförsäkerhetspolitiska analyser med inriktning på nationell nivå.Det finns anledning förmoda att nästa försvarsutredning kommeratt beakta det perspektiv som redovisas i motionen.Utskottet vill också peka på att olika aspekter av ett vidgatsäkerhetspolitiskt begrepp belyses i pågående säkerhetspolitiskforskning.Med det anförda anser utskottet motion U414 (s, v) besvarad.I motion U411 (fp) yrkande 1 krävs att bör hålla fastvid alliansfriheten.Utskottet har i sina två senaste betänkanden (bet.1991/92:UU19 och bet. 1992/93:UU19) haft att ta ställning tillyrkanden med likartad inriktning.