bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Oavsett om deskäl som NN anfört mot att återvända till sitt hemland skulle vara sådana somavses i 3 kap. 1 § 3 utlänningslagen skulle därför särskilda skäl kunnaföreligga att inte bevilja honom asyl i Sverige.Mot bakgrund av det ovanstående föreligger särskilda skäl att inte tillämpaförordningen (1991:1999) om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden, trotsatt NN efter det att ansökan gjorts vistats i mer än 18 månader föreden 1 januari 1992.NN avvisas därför enligt 4 kap. 1 § första stycket 2 utlänningslagen ochförbjuds att återvända enligt 4 kap. 14 § samma lag.Ingen av de asylsökande ansågs således uppfylla kraven på flyktingstatus.Hänvisningen till konventionen gjordes enligt promemoriaframför allt med tanke på de regler om uppehållstillstånd på grund av långvistelse i som i vissa fall annars skulle ha blivit tillämpliga.Regeringen ansåg enligt promemorian att de personer som verkat för enterroristorganisation inte skulle komma i åtnjutande av dessa undantagsregler.Enligt promemoria togs vid bedömningen av skyddsbehovetbl.a. hänsyn till att flertalet av de asylsökande lämnat legalt med egetpass och i vissa fall fått giltighetstiden förlängd vid ambassader utanförhemlandet. I promemorian hänvisas också till att den europeiska kommissionenför mänskliga rättigheter fattat beslut i fyra ärenden i vilka peruanskaasylsökande som regeringen beslutat avvisa från hade klagat tillkommissionen och åberopat att de skulle löpa risk att torteras om de avvisadestill . Kommissionen fann att ärendena inte skulle tas upp till prövning dåklagandenas påståenden bedömdes uppenbart ogrundade. -- I promemorian framhållsslutligen att är ett av de få länder i som inte harvisumkrav för peruaner vilket innebär att det finns förhållandevis mångaperuanska asylsökande i i förhållande till andra jämförbara länder.Nämnas kan att en av de personer som berördes av kommissionensställningstagande senare -- sedan kommissionen markerat behovet -- beviljadesuppehållstillstånd i av humanitära skäl med hänsyn till sitthälsotillstånd.Vissa rapporter om situationen i i fråga om mänskliga rättigheterI en av granskningsanmälningarna hänvisas till en rapport av advokatenChristian , gjord på uppdrag av frivilligorganisationernas Fond förMänskliga Rättigheter och rubricerad En kritisk granskning av den svenskaregeringens beslut att avvisa flyktingar till . i den 3--med företrädare förperuanska människorättsorganisationer, Internationella röda korset, advokater,diplomater, åklagare och politiker. besökte han ochsammanträffade där med företrädare för State Department ochmänniskorättsorganisationen 's Watch.Enligt rapporten är det uppenbart att situationen avseende mänskligarättigheter i är synnerligen allvarlig. Mycket grova övergrepp begås såvälav Sendero Luminoso som av militären och polisen. Gerillan har under detsenaste året i ökad utsträckning använt sig av rena terrormetoder. Den 16 juli1992 sprängdes en bilbomb i då det alltid är mycketfolk i rörelse. 22 personer dödades och 200 skadades. Den 10 oktober 1992dödade Sendero Luminoso 48 invånare i en liten by. För att bekämpa gerillananvänder sig den peruanska militären av summariska avrättningar, godtyckligafrihetsberövanden, tortyr och våldtäkt. hänvisar tilluppgifter i US State Departments rapport om där det anges från trovärdigakällor att militären rutinmässigt torterar misstänkta senderister och attsäkerhetsstyrkorna i många fall griper personer för att därefter förneka allkännedom om deras vidare öden, och det konstateras att även när det gällerpolisen föreligger trovärdiga uppgifter om tortyr. Vidare hänvisar ChristianÅhlund till att enligt on Forced and InvoluntaryDisappearances år toppar listan över länder med flest försvinnanden.Christian framhåller vidare att det största problemen när det gällerövergreppen mot mänskliga rättigheter i är att de så gott som aldrigutreds och bestraffas. Presidenten i bekräftade vid ettsamtal med att av hundratals anmälningar mot militärer totaltendast fyra bestraffats för brott mot mänskliga rättigheter.Christian framhåller i rapporten att den svenska regeringensuppfattning att peruaner, som kan resa ut ur legalt utan att gripas vidutresan, inte heller skulle löpa någon risk att arresteras vid hemkomsten intedelas av hans samtalspartners i . Företrädare för myndigheterna förklaradeför honom att varje fall måste granskas för sig. Diplomater, advokater ochföreträdare för MR-organisationer påpekade att de återvändande mycket väl kananses i ha gjort sig skyldiga till brott mot terroristdekretgenom att uttrycka sympati för gerillan eller bara genom att påtala militärensoch polisens brott mot mänskliga rättigheter.Rapportens slutsats blir att regeringens beslut att avvisaflyktingar till är svårförklarligt och olyckligt. För det första sägs deti råda närmast total rättsosäkerhet. Det finns enligt skäl att befara att många av dem som skickats tillbaka kommer attutsättas för tortyr och förföljelse. Härmed föreligger det -- anser ChristianÅhlund -- enligt 8 kap. 1 och 2 §§ utlänningslagen hinder för verkställighet avavvisningsbesluten. framhåller att det är viktigt attkonstatera att inget annat land ansett sig kunna återsända flyktingar tillPeru. -- Statsrådet har under utskottets utfrågning angett attdet är fullt klart att det finns andra länder, t.ex. , som avslårasylansökningar. Däremot har man inte samma traditioner som när detgäller verkställigheten av beslut. Sedan en ansökan avslagits har man i en delav de europeiska länderna förutsatt att personerna i fråga på egen hand lämnarlandet och det har lett till att ganska många människor lever illegalt runt omi Europa.Kommissionen för mänskliga rättigheter inom FN:s ekonomiska och sociala rådhar redovisat en rapport om brott mot mänskligarättigheter och grundläggande friheter i världens olika delar. Av rapportenframgår bl.a. följande.När det gäller situationen i rapporteras uppgifter om att mer än 28 000personer dödats sedan de väpnade konflikterna uppstod. Säkerhetsstyrkorna angesvara ansvariga för av dödandet, medan hänförs till Sendero Luminosooch till den andra beväpnade oppositionsgruppen . Medan mer än 2 300medlemmar i säkerhetsstyrkorna och 12 500 medlemmar i och dött i militära konflikter mellan regeringsstyrkor och beväpnadeoppositionsstyrkor har 13 000 civila personer mist livet, däribland ett stortantal MR-aktivister, journalister, akademiker och studenter, medlemmar i denpolitiska oppositionen, fackföreningsmedlemmar, miljöaktivister, läkare ochadvokater. De huvudsakliga offren för det politiska våldet har varit bönder ochkommunala ledare; många av dem hade inte deltagit i konflikten. Det haderapporterats ett stort antal fall där bönder varit utsatta för SenderoLuminosos agerande eftersom de misstänkts ha samarbetat med militären. Det hadeockså vid upprepade tillfällen rapporterats att militären ochbondeförsvarsgrupper, ibland tillsammans, hade utfört avrättningar ochmassakrer på Sendero Luminoso- och MRTA-medlemmar och deras sympatisörer och påsådana personer som vägrat delta i civila försvarsgrupper.I rapporten redovisas också uppgifter om att antalet avrättningar som utförtsav medlemmar av säkerhetsstyrkorna minskat , liksomantalet ofrivilliga försvinnanden. Minskningen kan delvis förklaras avsäkerhetsstyrkornas ändrade strategi. tillämpades en idé om kollektivtansvar; alla i en by sågs som medlemmar i en terroristorganisation, vilketkunde resultera i massdödande eller försvinnanden. Säkerhetsstyrkorna användersig numera av mer selektiva metoder för att identifiera medlemmar och anhängaretill någon av de båda terroristorganisationerna. Det finns också rapporter omatt dessa misstänkta anhålls och ställs inför domstol. Enligt officiella källorhar av de båda rörelsernas ledare infångats, åtalats och dömts tilllivstids fängelse. Enligt en icke officiell källa har väpnade attacker knutnatill Sendero Luminoso minskat kraftigt efter AbimaelGuzmáns tillfångatagande.Höga militärer har enligt rapporten angett att respekten för mänskligarättigheter är ett av huvuddragen i kampen mot terrorismen, liksom behovet avatt vinna folkets lojalitet och stöd. Hela armén instrueras i detta avseende.Broschyrer distribueras bland soldaterna och det ges kurser i mänskligarättigheter. Vidare gavs upprepade försäkringar om att alla brott mot mänskligarättigheter utreds av mänskliga rättighetsenheter inom de skilda militärbasernaoch militärdomstolar. Emellertid hade det framkommit information från ett antaltrovärdiga källor om att denna bedyrade respekt för mänskliga rättigheter ännuinte har överförts till praktik. Summariska avrättningar utförda av medlemmar imilitären, militärledda civila försvarspatruller och polisen fortsätter attgenomföras, och politiskt våld resulterar fortfarande i ett alarmerande högtantal offer: 1993 rapporteras 853 personer hamist livet genom politiskt dödande eller i väpnade konflikter. Sendero Luminosofortsätter att genomföra beväpnade attacker i och på landsbygden. Totalthar 705 beväpnade attacker registrerats och orsakat 400personers död. avrättade medlemmar i 62medlemmar i , en etnisk minoritet på ca 25 000 medlemmar. Dethar vidare framkommit uppgifter om hotelser och trakasserier samt kränkningarav de mänskliga rättigheterna, riktade mot MR-aktivister, journalister ochadvokater.Enligt rapporten finns det en rad fall som illustrerar det förhållandet attmedlemmar i säkerhetsstyrkorna åtnjuter nästan absolut immunitet. Vittnen,familjemedlemmar, journalister och t.o.m. departementstjänstemän har utsattsför hot och trakasserier eller blivit dödade. Både riksåklagaren och denspecielle åklagaren för folkets och de mänskliga rättigheternas försvar hadeuppgett att departementen inte hade några medel att skydda människor, särskiltvittnen, som mottagit hotelser till livet. Vidare hade uppgifter lämnats om attbåde civila och militära domare saknade självständighet. Åklagarna har uppgettssakna den självständighet som krävs för att de skall kunna fullgöra sinauppgifter.Rapportens författare har framhållit att han, trots det minskade antaletsummariska avrättningar och den peruanska regeringens uttalande om sinbeslutsamhet att definitivt få slut på summariska avrättningar, fortsätter attvara allvarligt bekymrad över situationen i . Den institutionaliseradeimmuniteten, den aviserade utvidgningen av dödsstraffet, brott mot mänskligarättigheter utförda av civila försvarsgrupper och situationen i de områden därdet råder undantagstillstånd har han ansett vara de största problemen när detgäller rätten till liv.UNHCR:s bedömning av beslut om avvisning till PeruFN:s flyktingkommissariat (UNHCR) har skriftligenkommenterat asylansökningar från peruanska medborgare som avslagits avInvandrarverket eller . UNHCR har därvid anmärkt attansökningar avslagits med motiveringen att den asylsökande på legal väg kunnatlämna och att asylsökande kunnat bo i , då hanvarit eftersökt eller hotad av polis eller våldsbenägna organisationer. Vidarehar UNHCR kritiserat ställningstagande i fråga om medlemskapeller anknytning till organisationer som utövar våld bilaga A 9.9.Statsrådet har under utskottets utfrågningunderstrukit att man i lägger stor vikt vid UNHCR:s arbete. I huvudsakhar hon inte några invändningar mot UNHCR:s bedömningar eftersom deöverensstämmer väl med de beslut som regeringen fattat, men hon kan inte yttrasig om kommentarerna över bedömningar eftersom hon inte gjortnågon ordentlig genomgång av dessa bedömningar. Hon har pekat på att UNHCR intehaft tillgång till några akter och man inte gjort någon bedömning i de enskildafallen. UNHCR granskade de flesta akterna i de ärenden somprövats av regeringen. Man skulle från UNHCR:s sida höra av sig om man hadenågra invändningar eller kommentarer till besluten men återkom aldrig.Bakgrunden till att personer med anknytning till Sendero Luminoso inte kom iåtnjutande av de s.k. vistelsetidsreglerna, som innebar att asylsökande somvistats i landet beviljades uppehållstillstånd utan att haasylskäl, var att regeringen inte ville medverka till att det byggs upp encellverksamhet här i landet av personer som har anknytning till enterroristorganisation. Regeringens hänvisning i besluten till artikel 1 F i1951 års Genèvekonvention var endast ett sätt att beskriva denna typ avorganisationer som har begått kriminiella handlingar i sitt hemland.Statsrådet har vidare under utfrågningen framhållit attmänskliga rättigheter kränks i . Det kan -- anger hon -- konstateras attPeru är ett våldssamhälle, beroende bl.a. på terroristorganisationerna ochförsvinnanden. Det finns också tendenser hos statsmakten i till enhårdnande politik, t.ex. har dödsstraff införts efter folkomröstning. När detgäller UNHCR:s kritik över att det vägs in i bedömningarna att de asylsökandekunnat ta sig ur på legal väg har statsrådet framhållit att dettanaturligtvis inte räcker som en enda omständighet. Det kan däremot ingå i ensamlad bedömning och handlar också om trovärdighet. Någon avgörande vikt harregeringen inte fäst vid passfrågan. Också det förhållandet att en asylsökandevistats i ingår i en samlad bedömning och spelar inte någonavgörande roll som enskild faktor. Regeringens bedömning utgår från om det idet enskilda fallet finns risk för omänsklig behandling, tortyr och numeraockså dödsstraff. Regeringens bedömning har varit att den risken inte funnits ide enskilda fall som regeringen handlagt. Alla uppgifter om situationen i Perut.ex. från ambassaden i , 's Watch, Amnesty och US State Departmentsammanvägs givetvis. De beslut regeringen fattat ligger enligt statsrådet fast.Statsrådet har också upplyst 1990 beviljades 90 peruaneruppehållstillstånd. var antalet 193. var antalet 115resp. fanns 6 fall av politiskt flyktingskap och 12 personervar de facto-flyktingar. Av dem som beviljades uppehållstillstånd hade13 de facto-flyktingskäl medan 175 hade humanitära skäl.Regeringens beslut i fråga om asylsökande från BosnienDen beslutade regeringen av humanitära skäl att bevilja vissaasylsökande från permanent uppehållstillstånd i Sverige.Samma dag beslöt regeringen införa viseringsplikt för medborgare iBosnien-Hercegovina. fattade regeringen beslut i ytterligarefem asylärenden. I samtliga fall beviljades uppehållstillstånd; i fyra fall avhumanitära skäl och i ett fall som de facto-flyktingar.Besluten hade praxisskapande karaktär. På grund av den oklara situationen iBosnien-Hercegovina hade i huvudsak inte fattat några beslut iärenden rörande asylsökande därifrån utan överlämnat sjuärenden angående uppehållstillstånd för bosnier till regeringens avgörande.Verket bedömde att många av de asylsökande kunde åberopa tillräcklig grund förasyl eller uppehållstillstånd på humanitär grund. Verket utgick ifrån attsituationen i skulle hindra attavlägsnandebeslut verkställdes dit. Verket menade att en lösning som innebartillfälligt uppehållstillstånd var möjlig men rekommenderade den inte.Utlänningsnämnden yttrade sig och förordade att ärendena skulleavvakta beslut . Nämnden erinrade om att permanentuppehållstillstånd är den normala tillståndsformen och att tidsbegränsadeuppehållstillstånd endast borde tillgripas i enstaka fall i avvaktan påförändringar i asylsökandes hemland.I slutet av maj fanns 38 000 asylsökande från i Sverigeoch någon snar lösning på konflikten i det var inte i sikte.Det fanns inte längre skäl att avvakta med beslut enligt regeringens bedömning.I promemoria tas upp frågan om borde ha hörtsinnan regeringen fattade det praxisskapande beslutet om bosnierna. Ipromemorian hänvisas till att ett sådant förfarande skulle stå i strid med 11kap. 8 § regeringsformen. I denna paragraf föreskrivs att rättskipnings- ochförvaltningsuppgift ej får fullgöras av i vidare mån än som följer avgrundlag eller riksdagsordningen. Regeringens beslut rörande bosnierna är ettsådant förvaltningsbeslut.Statsrådet har under utskottets utfrågning understrukit attregeringen har att rätta sig efter utlänningslagens bestämmelser. Det normalanär det gäller flyktingpolitiken är att en person som bedöms ha behov av skyddskall ha permanent uppehållstillstånd. Det görs en bedömning av situationen idet land som de sökande kommer ifrån, men kostnader av olika slag skall intevägas in. Det är fråga om förvaltningsrättsliga ärenden i de enskilda fallen,där de sökandes skäl, sedda mot bakgrund av situationen i hemlandet, skall varaavgörande. Det hindrar naturligtvis inte, enligt statsrådet, att man i sambandmed beslutsfattandet också gör uppföljningar av olika konsekvenser, även om derent faktiskt inte skall ingå i beslutsunderlaget. Regeringens bedömning attdet skulle komma mellan 20 000 och 30 000 anhöriga har visat sig överdriven.Förmodligen kommer det att röra sig om färre än 20 000 personer. Mottagningenav bosnierna i kommunerna har gått mycket smidigt och långt över förväntan.När det gäller frågan om att regeringen i stället för permanentuppehållstillstånd borde ha beviljat bosnierna tillfälligt uppehållstillståndhar statsrådet framhållit att en rad länder i , vilkaursprungligen beviljat tillfälligt uppehållstillstånd, gått övertill en mer permanent ordning. Överläggningar med förekom innanbesluten om bosnierna fattades.Statsrådet har också beklagat att regeringen blev tvingad att införa ettvisumtvång. Emellertid kom de allra flesta flyktingarna frånKroatien, där de redan hade skydd och humanitär hjälp. För att inte totaltstänga gränserna begärde regeringen också en kraftigt utökad flyktingkvot ochdessutom utvidgades anhörigbegreppet. har ungefär 1 200 personerbeviljats tillstånd med anledning av kvoten och man bedömer att hela kvoten på7 300 från det tidigare kommer att ha utnyttjats den 1 juli 1994.Behandlingen av asylansökningar från kosovoalbanerI en promemoria från bilaga A 9.8 understryks attregeringen endast prövar asylärenden som överlämnats av Statens invandrarverkeller ärendena bedöms vara av särskild vikt förledning av tillämpningen av utlänningslagen eller synnerliga skäl annars talarför regeringens prövning. Det är inte möjligt för regeringen att begära attvisst eller vissa ärenden skall överlämnas.Invandrarverket och har överlämnat sju ärenden som rörasylansökningar från kosovoalbaner. Inget av dessa ärenden har överlämnats föratt få vägledning i asylfrågan utan frågan har i ett fall gällt bedömning avmedborgarskap och i övriga fall de asylsökandes vårdbehov. Regeringen harfattat beslut i tre av ärendena och har därvid inte prövat om frågan om asyl påannat sätt än att man i enlighet med myndigheternas bedömning fastställt attgrund för asyl inte förelegat i det enskilda fallet. Regeringen har enligtpromemorian inte heller utformat besluten så att de kan sägas utgöra någonuttalad vägledning när det gäller bedömning av asylskäl åberopade avkosovoalbanska asylsökande. Regeringen har i de tre fallen beviljat tillfälligtuppehållstillstånd på humanitär/medicinsk grund, och frågan om asyl kan enligtpromemorian komma att prövas i samband med att uppehållstillstånden löper ut.Statsrådet har vid utskottets utfrågning kompletteratuppgifterna i promemorian med uppgiften att regeringen fattat beslut i tvåytterligare ärenden beträffande Kosovo mot bakgrund av medicinska skäl.Ytterligare ett ärende rörande uppehållstillstånd för en kosovoalban med hänsyntill medicinska skäl hade inkommit till regeringen. har överlämnat något ärende som gäller självaskyddsfrågan.Enligt statsrådet har det kommit ungefär 60 000 personer från Kosovo. Överhälften har lämnat landet. Av dem har 11 000 gjort det frivilligt. Ungefär3 000 har fått stanna i och ett antal tusen personer finns gömda ilandet. De europeiska länderna gör i grunden samma bedömningar av situationeni Kosovo. Det finns en ganska nära kontakt mellan länderna och man utbyterrapporter och gör avstämningar. Från tid till annan kan det vara vissa frågorsom kommer upp till diskussion i de olika länderna, vilket gör att man dröjermed avvisningsbeslut. När det gäller inställningen i kan nämnas attdet inte finns så många kosovoalbaner där eftersom landet i stort sett stängtsina gränser.Statsrådet har understrukit att man i inte på något sätt negligeratden allvarliga situationen i Kosovo. har hon noterat att långt över30 000 kosovoalbaner lämnat och till största delen återvänt tillKosovo, dit en del också tagit med sig svenska hustrur. Det finns enligtstatsrådet trots vissa hinder en ständig internationell närvaro i Kosovo ochregeringen får många rapporter om vad som händer där. Det kommer ingaregelmässiga rapporter om att återvändande kosovoalbaner råkat illa ut. Denallmänna situationen är emellertid sådan att man riskerar husrannsakningar ochpolisförhör o.d. Det kan inte uteslutas att det i sådana sammanhang ocksåförekommer våld. En hög grad av diskriminering förekommer och det finns allanledning att fördöma detta.Besluten om nya s.k. väntetidsregler innebär, enligt vadstatsrådet framhållit i samband med att hon iriksdagen lämnade information från regeringen om flyktingpolitiken, attomkring 20 000 personer -- i huvudsak asylsökande från Kosovo -- med storsannolikhet kommer att få uppehållstillstånd.Statsrådet har vidare under utskottets utfrågningunderstrukit att regeringen borde ha ett större inflytande överpraxissättningen och har upplyst om att det inom pågår ettarbete för att åstadkomma en snabb översyn av frågan. Direktiv kommer attmeddelas under våren.Utskottets bedömningRegeringens beslut i fråga om asylsökande från Perugranskades av . Granskningen föranledde intenågot uttalande från utskottets sida. I en reservation (m, c, fp och kds)anfördes att granskningen inte visat annat än att regeringen noggrant prövatomständigheterna i ärendet. godkände reservationen.Enligt utskottets mening har den fortsatta granskningen av regeringens beslutatt avvisa asylsökande peruaner fortfarande inte visat annat än attomständigheterna i de granskade regeringsärendena grundligt prövats. StatsrådetBirgit har under utfrågningen framhållit att regeringens bedömning avsituationen i grundar sig på en rad rapporter, t.ex. från svenskaambassaden i , 's Watch, Amnesty och US State Department, och attdessa rapporter givetvis sammanvägs. Hon har understrukit att mänskligarättigheter kränks i och har konstaterat att är ett våldssamhälle,beroende bl.a. på terroristorganisationerna och försvinnanden. Regeringensbedömning utgår emellertid enligt statsrådet från om det i det enskilda falletfinns risk för omänsklig behandling, tortyr och också dödsstraff.Regeringens bedömning har varit att den risken inte funnits i de enskilda fallsom regeringen handlagt.Nämnas kan också att regeringsbesluten har varit föremål för bedömning bådeav UNHCR och för mänskliga rättigheter. Inget av dessa bådaorgan har riktat någon kritik mot handläggningen av ärendena, även om UNHCRvädjat för en av de asylsökande och dessutom kritiskt kommenterat beslut avInvandrarverket och , där vissa av regeringsbeslutensformuleringar använts.Mot den angivna bakgrunden har utskottet inte funnit anledning göra en annanbedömning av de aktuella besluten än den som förra årets granskning ledde till.Granskningen föranleder inte något yttrande i övrigt från utskottets sida.När det härefter gäller regeringens beslut att bevilja permanentuppehållstillstånd för asylsökande från föranledergranskningen inte något särskilt uttalande från utskottets sida.I frågan om avvisningar av asylsökande kosovoalbaner får utskottet anföraföljande. Varken Invandrarverket eller har före besluten den14 överlämnat ärenden till regeringen för bedömning om skyddsbehovetför asylsökande kosovoalbaner. Regeringen har således inte prövat frågan omasylsökande kosovoalbaners skyddsbehov. Regeringens beslut innebärsannolikt att större delen av de asylsökande kosovoalbanerna i fåruppehållstillstånd av humanitära skäl.