bet · GH01FiU19 · 1994-05-26 00:00:00 — I motionen ställs motbakgrund av detta krav på en översyn av statsbidragssystemet.Enligt motion Fi307 av och (nyd) om marknadsstyrda löner inom den offentligasektorn bör staten när man beslutar om bidrag till kommuner ochlandsting ta hänsyn till förekomsten av överlöner inomverksamheten. Lön högre än riksdagsledamots lön anses därvid somöverlön. Statsbidrag, inkl. utjämningsbidrag, föreslås därförbli minskade med ett belopp motsvarande överlöner hosmottagaren.I motion Fi304 förordar och (c) att den tillsatta utredningen om detkommunala utjämningssystemet bör ges i uppdrag att göra enöversyn av reglerna om ekonomisk reglering i samband med atthuvudmannaskapsförändringar genomförs. Enligt motionärerna harproblem uppkommit och kommer att föreligga åren framöver som kangå ut över den enskildes vård eller utbildning. En fastare normför dessa mellanhavanden bör därför utredas.Utskottet vill för sin del anföra följande. I samband medinförandet av ett nytt generellt bidragssystem avvecklades enrad specialdestinerade statsbidrag. Utskottet är med anledningav det som anförs i motion A449 (s) inte berett att tillstyrkaen återgång till den tidigare ordningen. Det nuvarande systemetger i hög grad kommunerna frihet att prioritera mellan olikaverksamheter allt efter de lokala förutsättningarna och behoven.Utskottet kan inte heller tillstyrka förslaget i motion Fi307(nyd) att dra in statsbidrag från kommuner och landsting pågrund av att dessa, som motionärerna hävdar, skulle betala s.k.överlöner. Det skulle helt strida mot statsmakternas syn på denkommunala självstyrelsen, inkl. den fria förhandlingsrätten, ochnuvarande principer för statsbidragsgivningen till kommuner ochlandsting.När det gäller de frågor som tas upp i motion Fi304 (c) anserutskottet att det t.ex i samband med skiften i huvudmannaskap ärväsentligt att den enskildes intressen sätts i förgrunden närdet gäller vård, omsorg och utbildning. Ersättningsfrågorna bördock inte regleras i det generella statsbidragssystemet utan ispeciallagstiftningen. Enligt vad utskottet erfarit pågår ocksåöverväganden i hithörande frågor , bl.a. när detgäller handikappreformen.Utskottet avstyrker således motionerna A449 (s) yrkande 3,Fi304 (c) och Fi307 (nyd) yrkande 1.Bidrag till kommunerDet statliga utjämningsbidraget till kommuner år 1995I kompletteringspropositionen föreslår regeringen att detstatliga utjämningsbidraget till kommunerna för skallutgå med samma belopp per kommun som det preliminära bidragetför . Detta föranleder en ändring i lagen (1992:670) omstatligt utjämningsbidrag till kommuner. Denna provisoriskafördelning av bidrag sker i avvaktan på förslagen frånden parlamentariska beredningen (Fi 1993:24) om hur statensbidrag till kommuner och landsting samt utjämningen av deekonomiska förutsättningarna mellan dem skall utformas fr.o.m.år 1996. "Frysningen" av bidrag sker efterönskemål från Svenska Kommunförbundet.Enligt lagförslaget bemyndigas regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer att fastställa utjämningsbidraget perkommun för . Lagförslaget reglerar även de fall därjusteringar av utjämningsbidraget behöver göras med hänsyn tillde skatteväxlingar från landsting till kommuner som kan kommaatt genomföras under år 1995.Utskottet anser för sin del att den av regeringenföreslagna övergångsregleringen för är väl lämpad ochtillstyrker det framlagda lagförslaget.Anslag till statligt utjämningsbidrag till kommuner 1994/95I budgetpropositionen (bilaga 8 punkt H 1) föreslogregeringen att till statligt utjämningsbidrag till kommunerskall anvisas . Regeringen aviseradesamtidigt att den avsåg att i kompletteringspropositionenåterkomma med förslag om hur bidragsfördelningen mellankommunerna bör ske år 1995.I motionerna Fi412 och Ub365 av m.fl.(nyd) ställs krav på att det i budgetpropositionen föreslagnaanslaget till statligt utjämningsbidrag skall minskas med istorleksordningen . Minskningen bör enligtmotionen få återverkningar på hemspråksundervisningen.Motionärerna välkomnar i och för sig att regeringen ibudgetpropositionen föreslår vissa restriktioner och besparingarinom hemspråksundervisningen. Uppläggningen av undervisningen ihemspråk måste emellertid enligt dem totalrevideras. Det finnsinga belägg för att hemspråksundervisningen skapar tvåspråkigamedborgare. Kostnaderna kan inte försvaras när man inte kanpåvisa några positiva effekter som står i proportion tillkostnaderna. Kommunerna bör därför helt befrias frånskyldigheten att tillhandahålla hemspråksundervisning.Utskottet noterar att uttalat sig för ensamlad översyn av hemspråksundervisningen (1993/94:UbU7, rskr208). Rätten till sådan undervisning kommer fr.o.m. läsåret1994/95 att i princip begränsas till . Kommunernaskostnader beräknas till följd av detta minska med 120 miljonerkronor. En reglering av detta belopp föreslås ikompletteringspropositionen ske i samband med de ekonomiskaregleringarna . Motionsyrkanden omytterligare begränsning i rätten till hemspråksundervisningavslogs vid samma tillfälle av riksdagen.Utskottet har inget att erinra mot regeringens förslag tillmedelsberäkning och tillstyrker propositionens förslag tillanslag till statligt utjämningsbidrag och avstyrker motionernaFi412 (nyd) yrkande 2 och Ub365 (nyd) yrkande 9.Anslag till bidrag med anledning av införandet av ett nyttbidragssystemI kompletteringspropositionen föreslår regeringen att dekommuner som fick särskilda bidrag över statsbudgetenmed anledning av skattereformens effekter skall få bidrag medsamma belopp . Enligt förslaget skall ett nytt anslag på790 föras upp på statsbudgeten för budgetåret1994/95. begär regeringen ett bemyndigande att fördelabidraget.I syfte att dels underlätta övergången till det nyastatsbidragssystemet för kommunerna, dels övergångsvis regleravissa effekter av skattereformen har för budgetåren1992/93 och 1993/94 anvisat särskilda medel. resp.1994 har av de anvisade medlen bidrag beviljats med 781 resp.790 miljoner kronor. Bidragen har fördelats med hänsyn tagentill varje kommuns skattekraftsutveckling före och efterskattereformens genomförande. Mot bakgrund av den "frysning" avdet statliga utjämningsbidraget som föreslås för görregeringen bedömningen att även bidraget med anledning avskattereformens effekter bör "frysas".I motion Fi43 av m.fl. (s) hävdas attGöteborgs kommun tappar jämfört meddet gamla skattesystemet. Kommunen är därmed enligt motionärernaden stora förloraren på denna reform. Detta faktum har starktbidragit till svårartade ekonomiska problem. Göteborghar därför, sägs det, en självklar rätt att kompenseras för1990/skattereform och dess effekter.Botkyrka kommun har i skrivelse tillfinansutskottet hemställt att utskottet måtte överväga ensärskild kompensation, inom nuvarande totalekonomiska ram, förde kommuner som drabbas av gällande övergångsregler ochförslaget till "frysning" av bidragen för . Genomövergångsreglerna kompenseras kommunen inte för det kraftigtminskade skatteunderlaget, något som skulle ha skett i ettnormalt fungerande skatteutjämningssystem. En viss summa bordedärför, enligt kommunen, avsättas som kompensation till dekommuner vilka genom det egna skatteunderlagets utvecklingdrabbas av en negativ effekt som överstiger iutdebitering genom förslaget om "frysning" av 1994 årsbidragsnivå.Utskottet delar regeringens bedömning att ett särskiltbidrag i anslutning till övergången till ett nyttstatsbidragsystem bör utgå även för . Utskottet noterarsamtidigt att motsvarande bidrag för åren 1993 och 1994finansierades genom en återföring av den likviditetsindragningsom gjordes från kommunerna. Någon motsvarandefinansiering finns inte av det nu föreslagna bidraget.I likhet fördelas bidraget med hänsyn tagentill de enskilda kommunernas skattekraftsutveckling före ochefter skattereformens genomförande. Dock har kommuner som har enså hög egen skattekraft att de faller utanför utjämningssystemetinte fått något bidrag. har bidraget fördelatsmellan 43 kommuner. Av bidragen har sammanlagt närmare 80 %kommit de tre storstäderna till del. Något bidrag till Botkyrkakommun utgick dock ej. Utskottet konstaterar att de särskildaförhållanden som tagits upp när det gäller kommuner i hög grad är vägledande vid fördelningen avde nu aktuella bidragen.Utskottet tillstyrker med det anförda regeringens förslag tillmedelsanvisning och avstyrker motion Fi43 (s) yrkande 2.Regeringen bör också erhålla det begärda bemyndigandet att utgebidrag.Bidrag till landstingAnslag till skatteutjämningsbidrag till landsting 1994/95I budgetpropositionen beräknas anslagsbehovet till . Skatteutjämningsbidraget ges till landsting isyfte att utjämna skattekraft och garantera medborgarna enlikvärdig service oavsett i vilket landsting man bor. Systemetinnebär bl.a. att varje landsting har en individuellskattekraftsgaranti som varierar kraftigt mellan landstingentill skillnad mot vad som gäller i kommunernas utjämningssystemdär alla har samma garantinivå.Utskottet noterar att skatteutjämningssystemet förlandsting och landstingsfria kommuner har varit föremål föröversyn av en särskild utredare (1993:14). Utredaren hanyligen överlämnat sitt förslag till regeringen. Den tidigarenämnda parlamentariska beredningen (Fi 1993:24) skall nuföreslå hur systemen för landsting och kommuner skall vägassamman till ett nytt gemensamt system som avses träda i kraftfr.o.m. år 1996.Utskottet har i avvaktan härpå inget att erinra mot förslagettill medelsberäkning och tillstyrker propositionens förslag tilllandstingskommunalt skatteutjämningsbidrag.Ekonomiska regleringarEkonomiska regleringar för och för år 1995mellan staten och kommunsektornRiksdagen ställde sig vid behandlingen avkompletteringspropositionen bakom att en s.k.finansieringsprincip fortsättningsvis skulle tillämpas iförhållandet mellan staten och kommunsektorn (1991/92:FiU29,rskr. Den innebär att om kommuner och landsting åläggs nyauppgifter måste de ges möjlighet att finansiera dessa på annatsätt än genom höjda skatter. På motsvarande sätt skulle -- omstatsmakternas beslut innebar att verksamheten kunde bedrivasbilligare -- statsbidragen minskas.I princip bör den ekonomiska regleringen ske i form av enändring av statsbidragsramen. har med nuvarandebidragskonstruktion denna regleringsmetod använts endast förändringar av kommunernas verksamhet. Regleringar till följd avåtgärder som påverkar det kommunala skatteunderlaget m.m. harövergångsvis gjorts genom att skattemedlen justeras med etttillägg eller avdrag per invånare. beslutade senasthösten 1993 om en ekonomisk reglering mellan staten ochkommunsektorn till följd av ett antal statliga åtgärder medekonomiska effekter för kommunsektorn (1993/94:FiU2, rskr. 35).Beslutet avsåg regleringar för år 1994.I kompletteringspropositionen föreslår regeringen -- medhänsyn till de tidigare förordade övergångsreglerna förutjämningsbidraget till kommunerna för -- att även deregleringar som följer av verksamhetsförändringar andra halvåret1994 och tillfälligt bör ske genom att skattemedlenjusteras med ett tillägg eller avdrag per invånare. Deförändringar som föreslås bli regleradegäller ett antal av beslutade eller av regeringenföreslagna förändringar. Förslagen omfattar alla av regeringenframlagda förslag t.o.m. kompletteringspropositionen.De beslutade eller föreslagna förändringarna gäller åtgärdersom dels påverkar olika kommunala verksamheter, t.ex.återreglering av bostadsbidragen, barnomsorgsgarantin ochhemspråksundervisningen, dels påverkar det kommunalaskatteunderlaget som vårdnadsbidraget och reformeringen avarbetslöshetsförsäkringen. Kommunalskattemedlen skall såledesenligt förslaget för minskas med ett visstbelopp per invånare i kommunen resp. (för kommunernamed per invånare, för landstingen med perinvånare och för de landstingsfria kommunerna med perinvånare). För de kommunala huvudmän som höjt sinutdebitering är motsvarande belopp 1 480, 531 resp. 2 011 krper invånare. I propositionen läggs mot denna bakgrund framförslag till ändringar i den särskilda lagen om utbetalning avkommunalskattemedel för år 1994.Huvuddelen av de ändringar som regleras är avpermanent karaktär och skall således regleras även för år 1995.I kompletteringspropositionen framläggs därför förslag om enlag med särskilda bestämmelser om utbetalning avkommunalskattemedel . När det gäller tillkommandeverksamhetsförändringar märks främst det av nyligenbeslutade statliga bostadstillägget till pensionärer som fr.o.m.den 1 januari 1995 skall ersätta det kommunalabostadstillägget, KBT. Till följd härav minskar kommunernaskostnader, och skall enligt förslagetföras från kommunerna till staten.Ytterligare ekonomiska regleringar mellan staten ochkommunsektorn till följd av riksdagsbeslut som påverkar detkommunala skatteunderlaget behöver också göras. Bl.a. skalldrygt föras till staten från kommuner ochlandsting på grund av sänkningen av grundavdraget . Dessa medel har tillfälligt fåttbehållas av de kommuner och landsting som inte höjt sin skattför jämfört med . Andraskatteunderlagsförändringar som enligt propositionen skallregleras gäller lagen om vårdnadsbidrag och reformeringen avarbetslöshetsförsäkringen.Enligt lagförslaget skall, på samma sätt som för ,kommunalskattemedlen minskas med ett visst belopp per invånare ikommunen resp. (för kommunerna perinvånare, för landstingen med per invånare och för delandstingsfria kommunerna med per invånare).Svenska kommunförbundet har i skrivelser och i samband meden uppvaktning hos utskottet lämnat synpunkterbl.a. på förslagen i kompletteringspropositionen till ekonomiskaregleringar mellan staten och kommunsektorn åren 1994 och 1995.Förbundet har invändningar mot regeringens tillämpning avfinansieringsprincipen, framför allt i anslutning tillriksdagsbesluten om förstatligandet avbostadsbidragen och om den utvidgade lagregleringen påbarnomsorgsområdet.Förbundet hävdar att någon ytterligare reglering avmerkostnaderna för bostadsbidragen för inte bör ske.Enligt Kommunförbundet beror kostnadsökningarna främst påstatliga beslut. Kommunerna råder således inte över attbostadsbidragen ökat kraftigt . När det gällermerkostnaderna till följd av den nya lagstiftningen för denkommunala barnomsorgen uppgår de enligt Kommunförbundetsberäkningar till , vilket kanjämföras med regeringens bedömningar om perår.Utskottet får för sin del anföra följande när det gällerekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn för och för år 1995.Utskottet delar inledningsvis regeringens bedömning att såvälverksamhetsförändringar som skatteunderlagsförändringar iavvaktan på ett nytt utjämningssystem övergångsvis bör reglerasgenom ett avdrag/tillägg av kommunalskattemedel.I propositionen föreslås att en slutlig reglering skall ske avmerkostnaderna för bostadsbidragen för . Utskottet vill isammanhanget hänvisa till att regeringen i proposition1992/93:174 beräknade de totala kostnaderna 1993 till ca eller utöver tidigare beräkningar. Staten ochkommunerna som kollektiv skulle enligt propositionen svara förhälften vardera av denna merkostnad, dvs. 500 miljoner kronor.Riksdagen hade inget att erinra mot detta(bet. 1992/93:BoU21, rskr. 1992/93:365). Beloppet återfördesfrån kommunerna till staten i samband med de ekonomiskaregleringar som beslutades i anslutning till 1993 årskompletteringsproposition (prop. 1992/93:150,bet. 1992/93:FiU29, rskr. 1992/93:430). Det har visat sigatt kostnaderna för har ökat ytterligare. Utskottettillstyrker regeringens förslag att även hälften av denna senaremerkostnad i enlighet med tidigare beslut bör belastakommunerna.Utskottet kan konstatera att bedömningarna beträffande dekommunala merkostnaderna till följd av den förändradelagstiftningen på barnomsorgsområdet starkt går isär mellanregeringen och . Som framgår avpropositionen bygger regeringens beräkningar på att det endastär utbyggnaden för barn mellan som börkompenseras, dvs. där det finns en gentemot tidigare utökadskyldighet för kommunerna att tillhandahålla barnomsorg. Detfinns också skillnader mellan regeringen och isynen på efterfrågan på nya barnomsorgsplatser. Kommunförbundetsberäkningar har bl.a. utgått från den nya lagstiftningen utandet samtidiga införandet av ett vårdnadsbidrag. Utskottet utgårfrån att en noggrann uppföljning av vårdnadsbidragets effekterpå den kommunala barnomsorgen kommer att ske i samråd mellanföreträdare för staten och kommunerna. I avvaktan därpå börregeringens bedömningar av efterfrågan ligga till grund för denekonomiska regleringen.Utskottet vill i sammanhanget påpeka att den utvidgadelagregleringen på barnomsorgsområdet enligt beslutgäller från och inte som sägs ipropositionen (prop. 1993/94:150 bil. Det innebär att den föreslagna regleringen med 175miljoner kronor för inte bör genomföras. Med anledningdärav föreslår utskottet i bilaga 2 följande ändring iförslaget till lag (1993:778):kommunalskattemedlen för kommunerna bör minskas med 1 226 kri stället för ,för de kommuner som höjt sin utdebitering börminskningen uppgå till i stället för ,kommunalskattemedlen för de landstingsfria kommunerna börminska med i stället för , samtför de landstingsfria kommuner som för höjt sinutdebitering bör minskningen uppgå till i stället för2 011 kr.Som framgår av propositionen omfattar förslaget tillekonomiska regleringar alla av regeringen framlagda förslagt.o.m. Utskottet har vid sinutformning av förslaget till lag (1993:778) utgått från attriksdagen kommer att besluta i enlighet med regeringens förslag.Utskottet vill här endast peka på att riksdagensställningstagande till förslaget om fortsatt reformering avarbetslöshetsförsäkringen (prop. 1993/94:209) kommer att skeefter det att utskottets betänkande har justerats.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet -- medde ändringar som ovan angivits -- de framlagda lagförslagen.Övriga kommunalekonomiska frågorFinansieringsprincipens tillämpningI kompletteringspropositionen begär regeringen riksdagensgodkännande av vissa i propositionen angivna riktlinjer för denfortsatta tillämpningen av finansieringsprincipen.Förslaget innebär sammanfattningsvis följande. Enligtregeringen skall principen enbart omfatta statligt beslutadeåtgärder som direkt tar sikte på den kommunala verksamheten.Principen gäller när riksdag, regering eller myndighet fattarbindande beslut om ändrade regler för verksamheter. Regler sominte direkt tar sikte på den kommunala verksamheten men ändå fårdirekt ekonomiska konsekvenser för kommunsektorn omfattas inte.Dessa senare konsekvenser skall beaktas vid den bedömning somgörs av det skattefinansierade utrymmet i samband medfastställandet av statsbidragsramen. Alla ekonomiska regleringartill följd av principen skall göras genom att statsbidragsramenminskas eller ökas. I undantagsfall kan annan regleringsmetodövervägas. I propositionen anges också riktlinjer förhanteringen av frågor som påverkar kommunsektorns verksamhet ochekonomi. Regeringens förslag rörande finansieringsprincipenstillämpning förutsätts, i avvaktan på den pågående översynen avutjämningssystemen, komma till användning . Iavvaktan på denna översyn tillgrips temporära lösningar även förår 1995.Utskottet ser för sin del positivt på att regeringenframlagt förslag till riktlinjer för hur finansieringsprincipenfortsättningsvis bör tillämpas. De uttalanden som görs ipropositionen är enligt utskottets mening ägnade att klargöraoch förtydliga tillämpningen och bör således kunna underlättaden fortsatta dialogen mellan staten och kommunsektorn omregleringen och finansieringen av den kommunala verksamheten.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet förslageti propositionen.Utbetalning av skattemedel till kyrkliga kommunerI budgetpropositionen föreslår regeringen ändringar ilagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annanmenighets utdebitering av skatt m.m. när det gäller utbetalningav skattemedel till kyrkliga kommuner. Förslaget innebär att vidutbetalning skall förskottet minskas motsvarandedet belopp som avser lindring i skattskyldigheten för dem sominte tillhör Svenska kyrkan.Enligt nuvarande regler för utbetalning av skattemedel tillkyrkliga kommuner erhåller dessa ett förskott av skattemedel somberäknas utan att hänsyn tagits till dem som inte är medlemmar.Andelen av skatteunderlaget som avser icke medlemmar utgjordevid den senaste taxeringen av det totalaskatteunderlaget. Andelen har ökat . Regeringensförslag innebär således att minskningen av skattemedel avseendeicke medlemmar görs redan i förskottet, vilket medför vissaövergångseffekter . Regeringen görbedömningen att ändringen av utbetalningsreglerna kan göras utanatt skatteuttaget ökar.Regeringens förslag har tagits upp i skrivelser av den28 från kyrkliga samfällighet och den23 från kyrkliga samfällighet. I båda fallenuttrycks önskemål om att omläggningen skall utsträckas än eller att beslut fattas om någon annan formav övergångsanordning, t.ex genom att Kyrkofonden bemyndigas attlindra effekterna genom bidrag eller lån.Utskottet anser att den av regeringen ibudgetpropositionen föreslagna ändringen av utbetalningssystemetav skattemedel till kyrkliga kommuner bör genomföras. Utskottetär medvetet om att ändringen under en övergångstid kaninnebära ekonomiska ansträngningar för ett antal kyrkligakommuner. Enligt vad utskottet erfarit har Kyrkofonden beslutatatt under vissa förutsättningar och efter särskild prövning idet enskilda fallet lämna stöd i form av ett räntebidrag tillsådana kommuner.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet det avregeringen framlagda lagförslaget.Kommunal fastighetsskattI motion Sk352 av m.fl. (v) omskattepolitiken förordas att det bör utredas omfastighetsskatten kan överföras till det kommunalabeskattningsområdet. Enligt motionärerna finns det flera skälsom talar för en sådan ordning. Det är t.ex. kommunerna somsvarar för gatuhållning, va-nät m.m. samt den infrastruktur somkrävs för att en fastighet skall kunna utnyttjas. I motionenhänvisas också till förhållandena i många andra länder där skattpå fastigheter ingår i den kommunala skattebasen.Fastighetsskatten bör vidgas även till att omfattaindustrifastigheter. Det skulle ge skatteintäkter på mer än 2miljarder kronor. anser också att den skatt påkommersiella lokaler som slopades från böråterinföras från inkomståret 1996.Även i motionerna Fi303 och Fi305 (s) tas frågan om enfastighetsskatt upp som en av flera vägar att finansiera denkommunala verksamheten, dock utan att några särskilda yrkandenframläggs. I motion Fi303 anförs som skäl bl.a. behovet förkommunerna att kunna finansiera nödvändig infrastruktur.Motionärerna bakom motion Fi305 motiverar återinförandet av enfastighetskatt med att kommunala investeringar medverkar tillvärdestegringar på fastigheterna.Utskottet vill erinra om att kommuner, landsting ochkyrkliga kommuner under erhöll särskildkompensation för den genom riksdagsbeslutet slopadekommunala garantibeskattningen av fysiska personers fastigheter.Våren 1990 beslutade att statsbidragsgivningen skulleupphöra med verkan . Att det särskildastatsbidraget togs bort innebar dock inte att kompensationendrogs in. I stället kvittades den mot transfereringar i motsattriktning i samband med den allmänna översynen avbetalningsströmmarna mellan staten och kommunsektorn som skeddemed anledning av den då beslutade skattereformen.Fastighetsbeskattningsutredningen har avgett sittslutbetänkande (SOU 1994:57). Utredningens huvuduppgift harvarit att analysera och beskriva de principiella utgångspunktersom bör gälla för beskattning av fastigheter. Enligt utredningenbör i skattehänseende en klar skiljelinje gå mellan å ena sidanfastighetsägande som en del i en näringsverksamhet och å andrasidan ägandet av en fastighet eller bostad för det egna boendet.För att få en enhetlig beskattning av ägda bostäder föreslårutredningen att den nuvarande statliga fastighetsskatten ersättsav en schablonintäkt om av taxeringsvärdet.