bet · GH01UU26 · 1994-05-05 00:00:00 — Den svenskainställningen i FN har länge varit att inta en återhållsamhållning till proklamation av olika dagar, veckor och årtionden.Risk föreligger att fokus förleds från ett globalt ochövergripande perspektiv till att frågeställningar får ett snävtperspektiv. Det finns också risk för att betydande resurser kankomma att ägnas åt utropandet av dagar och årtionden m.m. ifrågor vars marginella påverkan på vår omvärld inte motiverarinsatsen. Enligt vad utskottet erfarit verkar regeringen aktivtför insatser som skall främja bärkraftig utveckling i allmänhet.Motion U627 (s) avstyrks därmed.Frågan om ett globalt toppmöte om hiv/aids som förs fram imotion U601 (s) behandlade utskottet i sitt betänkande1993/94:UU3. Utskottet konstaterade i detta betänkande attförekomsten av aids inte enbart är ett hälsoproblem utan ocksåhar en ekonomisk och social dimension i många länder på deafrikanska, amerikanska och asiatiska kontinenterna. WHO:saidsprogram har spelat en centralroll i det globala arbetet med att bekämpa spridning avhiv/aids. Programmet är WHO:s största och finansieras genomextrabudgetära medel till vilket och är de störstabidragsgivarna. Vid sidan av det globala aidsprogrammet har WHOinom denna ram stött ett antal länder i utarbetandet avnationella handlingsplaner mot aids. Från flera håll har kravrests på samordning mellan FN-organen och ett störrekunskapsutnyttjande hos både WHO och andra FN-organ.Förutom en aktiv svensk hållning i WHO driver fråganom aids i såsom UNDP, och finansierar storaaidsprogramm i bl.a. och . En särskildarbetsgrupp finns inom ramen för WHO:s globala aidsprogram.Arbetsgruppens arbete står under svenskt ordförandeskap och hartill uppgift att analysera dagens aidsinsatser med betoning påsamordning. beslöt vid sitt möte i januari 1994att rekommendera att ett särskilt program inrättas ochunderställs det Ekonomiska och sociala rådet (Ecosoc). Avsiktenär att programmet skall integreras med verksamheterna i UNDP(), (), UNFPA (FN:sbefolkningsfond) och (för utbildning,vetenskap och kultur) för att samordnade insatser skall kommatill stånd. Enligt vad utskottet inhämtat avser regeringen attverka för att detta program behandlas vid ijuli 1994.Tanken på ett globalt toppmöte har väckts i samband meddiskussionerna om en förändrad administrativ organisation inomramen för WHO:s aidsprogram. Enligt vad utskottet erfaritmeddelade den franska regeringen i samband med ett s.k.givarmöte om aids att den franskepremiärministern kommer att inbjuda till ett högnivåmöte omaids. Utskottet förutsätter att regeringen aktivt följerpågående diskussioner och arbete samt att kommer attdelta i ett högnivåmöte.Utskottet betraktar därmed motion U601 (s) besvarad.Utskottet instämmer i motionärernas syn på aidsepideminskonsekvenser som förs fram i flerpartimotionen U231 (kds, s, m,fp, c, nyd, v, -). Behovet av tvärsektoriella insatser till barnvars föräldrar som avlidit i aids är ett av skälen till attSverige arbetar för att FN skall koordinera sitt arbete påaidsområdet. Utskottet utgår från att regeringen kommer attfortsätta att driva frågan så att bl.a. , men även andrabiståndsorgan i högre utsträckning tillsammans med t.ex.frivilligorganisationer och andra berörda organisationeruppmärksammar dessa barns behov. Utskottet vill i dettasammanhang också erinra om att frågan kan behandlas inom ramenför de konferenser som FN anordnar, bl.a. den nära föreståendekonferensen om befolkning och utveckling , menäven 1995 och på det socialatoppmötet samma år.Utskottet betraktar motion U231 (kds,s,m,fp,c,nyd,v,-) yrkande1 besvarad.III. Förhållanden i stater, områden eller som rör enskildafolk1. KinaSammanfattning av motionernaI motion U639 (v) yrkande 1 anser motionärerna att Sverigeskall föra en kritisk dialog med i frågor som rör denbristande respekten för de mänskliga rättigheterna i landet ochden politik som förs gentemot , och Xinjiang. Imotionens sägs att en fredlig överenskommelse mellan ochandra berörda stater om samarbete i måstekomma till stånd och refereras till upprustning iSydkinesiska sjön. I yrkande 2 begärs att skall medverkatill en sådan överenskommelse. I yrkande 3 hemställs att Sverigebör föra en dialog med rörande vapenexportpolitik.Även i motion U203 (fp) kritiseras den bristande respekten förde mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna i Kina.I yrkande 3 anförs att i besöksutbytet med skall taupp frågor om de mänskliga rättigheterna. bör också iinternationella sammanhang framföra krav på respekt för demänskliga rättigheterna i (yrkande 4).BakgrundKina har inte anslutit sig till konventioner ommedborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturellarättigheter. Däremot har ratificerat 1948 årsfolkmordskonvention, rasdiskrimineringskonvention, 1979års kvinnodiskrimineringskonvention, tortyrkonventionoch barnkonvention. har vid upprepade tillfällenförklarat att man respekterar allmänna förklaring om demänskliga rättigheterna men refererar i mänskligarättighetssammanhang oftast till . tillhör de fåstater som generellt avvisar kritisk granskning av situationenför de mänskliga rättigheterna som en inblandning i en statsinre angelägenheter. är medlem i för de mänskliga rättigheterna. anser att rättentill social och ekonomisk utveckling måste stärkas inom områdetför de mänskliga rättigheterna. hävdar emfatiskt att denrådande ekonomiska världsordningen är huvudhindret förutvecklingsländernas fulla utövande av de mänskligarättigheterna. Mänskliga rättigheter har en tydlig social ochekonomisk dimension. anser att de ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheterna därför måste ges högsta prioritet.Massakern på i den 3--harstarkt bidragit till omvärldens protester mot den kineiskaregimens bristande respekt för de grundläggande mänskliga fri-och rättigheterna. har under de senasteåren rapporterat om många enskilda fall i där mänskligarättigheter kränkts. Människor arresteras för sina politiskaåsikters skull och hålls fängslade utan rättegång. Fångartorteras och misshandlas i samband med åtal. Administrativafrihetsberövanden utan rättslig prövning förekommer m.m.Utskottets övervägandenUtskottet delar motionärernas uppfattning om att respekten förde mänskliga rättigheterna i är mycket bristfällig. Sverigepåtalar såväl i multilaterala fora som i sina bilateralakontakter med den kinesiska regeringen de allvarliga bristerna irespekten för de mänskliga rättigheterna.Multilateralt har under en rad år verkat för attsituationen för de mänskliga rättigheterna skall komma på FN:sdagordning genom beslut om granskning i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna. Med bl.a. svensk medverkan lades enresolutionstext fram i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna . Kommissionens förslag till beslut blevemellertid nedröstat i en proceduromröstning som medförde attnågon behandling i själva sakfrågan aldrig kom till stånd. Ävenår 1993 och vid årets möte med kommissionen har ansträngningarnaatt granska situationen för de mänskliga rättigheterna i ,men också i misslyckats genom att motförslagen om att inteanta sådana beslut fått stöd av majoriteten av kommissionensmedlemsstater. har i anföranden både i FN:sgeneralförsamling och i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna kraftfullt fördömt brotten mot de mänskligarättigheterna i och vid ett flertal tillfällen uppmanat denkinesiska regeringen att frisläppa personer som fängslats försina politiska åsikters skull.Kravet på ökad respekt för de mänskliga rättigheterna är ocksåett återkommande tema i bilaterala samtal medföreträdare för den kinesiska regeringen. Utskottet noterar medtillfredsställelse att en kontinuerlig dialog förs om dessafrågor i officiella kontakter. Utskottet vill för sin delunderstryka det angelägna i att en sådan dialog ständigt hållsaktuell. Utskottet utgår från att regeringen fortsätter sinaansträngningar att t.ex. i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna verka för att förhållandena i kommer på FN:sdagordning. Utskottet vill i detta sammanhang också erinra omdet viktiga arbete som kommissionens tematiska rapportörer utföroch rapporterar om till kommissionens årliga möten. Bl.a.förekommer i flera rapporter som behandlar förekomsten avtortyr, summariska avrättningar, religiös ofördragsamhet ochadministrativa frihetsberövanden.En svensk delegation för mänskliga rättigheter bestående avsåväl juridisk som sinologisk expertis besökte ochTibet. I diskussioner med kinesiska förträdare har delegationenuttalat oro över situationen för de mänskligarättigheterna där.Vad beträffar den territoriella tvisten i Sydkinesiska sjönsom anförs i motion U639 (v) yrkande 2 noterar utskottet attflera stater i området gör anspråk på delvis samma territorium.Den kinesiska ståndpunkten i denna tvist är att den endast kanlösas internt mellan de berörda staterna. Frågan om medverkan avstater utanför regionen har inte aktualiserats.Utskottet har i betänkandet 1993/94:UU15 konstaterat attSverige återupptagit visst biståndssamarbete med . Ett skältill detta är att isolering inte gagnar främjandet av demänskliga rättigheterna i landet. Utvecklingsprojekt germöjligheter till en bilateral dialog vad beträffar de mänskligarättigheterna.Utskottet anser härmed att motionerna U203 (fp) yrkandena 3och 4 samt U639 (v) yrkandena 1 i berörd del 2 och 3 besvarade.2. TibetSammanfattning av motionernaI flerpartimotion U633 (fp,s,m,c,kds,nyd,v) anförs att brottenmot de mänskliga rättigheterna i är väl dokumenterade ochatt kränkningarna fortgår trots omvärldens protester. Enomfattande utarmning av kultur och ekologi pågår. Nästanalla kloster är förstörda. Stora skogsområden har kalhuggitsutan någon återplantering. Tibetanernas hela existens som folkhotas. stöd till demokratisk utveckling och främjandeav de mänskliga rättigheterna är nödvändigt (yrkande 7).Motionärerna anser att ockupation av utgör ett klartbrott mot internationell rätt. Sedan och större delenav hans regering tvingades gå 1959 har man arbetatfram en tibetansk demokratisk konstitution. I yrkande 1 ansermotionärerna att bör erkänna rätt tillsjälvständighet. bör utöva påtryckningar på så attförhandlingarna upptas mellan den kinesiska ledningen och dentibetanska exilregeringen på grundval av fredsplan(yrkande 2).I motionen nämns ett initiativ av atten svensk delegation skulle besöka och . Syftet medett besök skulle vara att undersöka de förhållanden tibetanernalever under. Motionärerna hemställer att bör geregeringen i uppdrag att genomföra ett sådant delegationsbesök(yrkande 3). bör i FN verka för att FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna på nytt tar upp frågan om att granskasitutionen för de mänskliga rättigheterna i (yrkande 4).Europaparlamentet antog en resolution om att deti alla samarbetskontrakt med , främst offentliga sådana,skall införas en klausul om respekt för de mänskligarättigheterna. Motionärerna anser att bör göra ettmotsvarande uttalande (yrkande 6).Även motion U644 (nyd) behandlar förhållandena i ochyrkar att regeringen bör ta initiativ till att kränkningarna avde mänskliga rättigheterna i behandlas i internationellaorgan (yrkande 2).BakgrundTibet har formellt ställning som s.k. autonom region i Kinaoch tibetanerna skall därmed åtnjuta visst självstyre. Sverigesom aldrig har ifrågasatt kinesisk de facto-överhöghet överTibet har i uttalanden uttryckt sitt stöd för en dialog mellanDalai Lama och den kinesiska regeringen.Tibet var ett kungadöme när buddhismen infördes ca 640.Religionen utvecklades här till den speciella form som kallaslamaism, kännetecknad bl.a. av ett omfattande munkväsen.Lamaismens överhuvud var , som ca 1650 även blevlandets världslige ledare. anses havarit underkastat de kinesiska kejsarnas överhöghet. På1700-talet tog kineserna mer effektiv kontroll över området. Denkinesiska kontrollen blev dock efter kejsardömets fall år 1911åter mer nominell. Åren 1912--1913 återvände den trettonde DalaiLama till från . marscherade kinesiskarevolutionsstyrkor in och underkastades utrikes- ochförsvarspolitik. sökte förgäves FN:s stöd att fördöma denkinesiska militära inmarschen. En omstridd modernisering avsamhället inleddes och inhemsk religion och kultur förföljdes.En resning slogs ned och flydde med ca 20 000anhängare till antog åren 1959, 1961 och 1965resolutioner i Tibet-frågan. resolution nämndes dettibetanska folkets rätt till självbestämmande. hårdakontroll mildrades något och en del av detusentals raserade klostren återuppbyggdes. Mot slutet av1980-talet resulterade dock antikinesiska strömningar i ivåldsamma demonstrationer. Upploppen i , imars och samt slogs ned medexceptionell hårdhet. Undantagstillstånd rådde i från mars1988 till . Även sedan detta hävts har en repressivpolitik mot politiskt oppositionella fortsatt.En fredsplan som presenterade innehöllföljande fem punkter: att förklara som fredszon och att dekinesiska trupperna dras tillbaka, att upphöra med den planeradeinvandringen av kineser, att återge tibetanerna derasfundamentala mänskliga och demokratiska rättigheter, attåteruppbygga ekologi och att skydda dess kultur samt attinleda en dialog mellan och om framtidastatus. I senare uttalanden har det tibetanska exilparlamentetangivit att den tibetanska målsättningen skall vara fullsjälvständighet. Den tibetanska hållningen har dock inte alltidvarit klar eller konsistent. själv har i uttalandenindikerat möjligheten att skulle kunna vara associerattill , under förutsättning att respekterar Tibetspolitiska och kulturella egenart.Utskottets övervägandenUtskottet har tagit upp frågan om denallvarliga bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna iTibet. Rapporterna från talar fortfarande om en hårdrepression mot det tibetanska folket. Godtyckligafrihetsberövanden, tortyr och misshandel i fängelser,försvinnanden samt begränsningar i yttrande- ochförsamlingsfriheten, särskilt religionsutövningen, äråterkommande inslag i rapporterna. Förhållandena i harnära beröring med de allvarliga brotten mot de mänskligarättigheterna som också begås i Kina.Sverige har under sina år som medlem i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna, men också i egenskap av observatör,aktivt sökt verka för att situationen beträffande de mänskligarättigheterna i skall uppmärksammas. Som framgått avbetänkandet 1992/93:UU3 drev EG ett resolutionsutkast omsituationen i under kommissionens möte . Genomamerikanskt ingripande kom texten att omfatta situationen iKina, inkl. . Liksom förslag beträffande situationen för demänskliga rättigheterna i kom inte heller denna resolutionupp till behandling. Även års möte med kommissionenoch vid årets möte föll förslaget om granskning av förhållandenai /genom att motförslag om icke behandling av fråganlades fram och erhöll majoritet.Utskottet utgår från att regeringen fortsätter att medverkatill att behandlas i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna liksom att regeringen med kinesiska företrädarepåtalar kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Tibet.Utskottet konstaterar att skall åtnjuta visssjälvstyrelse som s.k. autonom region i . Utskottet utgårfrån att regeringen fortsätter att verka för att denna autonomiges verklig innebörd.Utskottet betraktar motionerna U639 (v) yrkande 1 i berörd deloch U633 (fp, s, m, c, kds, nyd, v) yrkandena 1--4 och 6--7 samtU644 (nyd) yrkande 2 besvarade.3. ()Sammanfattning av motionenI motion U629 (s) anförs att i internationella foraskall verka för att , vald i demokratiskt val år1990, kan bildas (yrkande 1). Vidare bör (yrkande 2)verka för att politiska fångar i friges och att demänskliga fri- och rättigheterna respekteras i landet. Det ärinte försvarbart att sälja vapen till en regering som användervapen mot sitt eget folk. I yrkande 4 anförs att skallverka för att vapen och avancerad teknologi inte exporteras tillBurma.BakgrundEfter omfattande oroligheter störtades den nästan trettioårigavänsterdiktaturen i genom en militärkupp . Denexekutiva makten övertogs av en krets högre officerare sombildade det s.k. State and (). SLORC utlovade demokratiska val och övergång till ettdemokratiskt system. Valen hölls och vanns avden politiska oppositionen, samlad inom forDemocracy (NLD). Enligt officiella uppgifter vann NLD i 392 avtotalt 485 valkretsar.Oavsett sina tidigare utfästelser har militärregimen ignoreratvalresultatet och genom olika tvångsmedel bibehållit makten.Inget parlament har inkallats och yttrande- ochförsamlingsfriheten är inskränkt. Ett stort antal oppositionellaoch andra personer sitter fängslade. Tortyr, försvinnanden ochandra svåra brott mot de mänskliga rättigheterna förekommer.Officiellt har regimen utåt framhållit att dess mål oförändratär att makten skall överlämnas till de demokratiskt valda, mentidpunkten för när detta skall ske har skjutits på framtidenunder förebärande av ett antal skäl såsom behovet av stabilitet,utarbetandet av en ny konstitution etc. Det är allmänt omvittnatatt syftet med det repressiva systemet är att stadfästa SLORC:smakt och att förhindra möjligheterna till en demokratiskövergång trots påståenden om motsatsen som regimens företrädarebrukar framföra.Cirka 2000 politiska fångar har frigivits men detta ansesallmänt vara ett led i försök att uppnå ett bättreinternationellt anseende. Ett antal politiska ledare är alltjämtberövade sin frihet. Ledaren för NLD, tillika mottagare avNobels fredspris för , Aung , befinner sig ihusarrest . En särskild rapportör är sedan 1992tillsatt för att följa situationen för de mänskligarättigheterna i . Rapportören avger rapporter såvältill som till FN:s kommission för demänskliga rättigheterna.Situationen i har behandlats i för de mänskliga rättigheterna. Antalet anmälningarom brott mot de mänskliga rättigheterna i innebar attBurma blev föremål för behandling i kommissionens konfidentiellaprocedur (den s.k. 1503-proceduren) . Ett beslut antogsmed innebörd att en oberoende expert skulle besöka Burma.Experten, professor , numera FN:s flyktingkommissarie,besökte och hennes rapport behandlades ikommissionen . Kommissionen beslöt att fortsättagranskningen av inom den konfidentiella proceduren, ochden oberoende expertens mandat förlängdes till möte.Sedan år 1992 är föremål för granskning i kommissionensoffentliga procedur, och rapporter om situationen lämnas varjeår av den särskilde rapportören, den japanske professorn har aktivt medverkat till dettaförfarande och var i generalförsamlingsmötet hösten 1990initiativtagare till ett förslag om att uppmana SLORC-regimenatt omsätta valresultatet i praktisk handling.Därefter driver varje höst en resolution om igeneralförsamlingens tredje utskott.Utskottets övervägandenUtskottet noterar med stor oro de ständigt återkommanderapporterna som vittnar om mycket upprörande kränkningar av demänskliga rättigheterna i . Även om en förbättring tillsynes kan sägas ha kommit till stånd i , kommerfortlöpande rapporter om en fruktansvärd behandling av deetniska minoriteterna i . Utskottet välkomnar därför denaktiva roll har spelat och alltjämt spelar för att detinternationella samfundet skall uppmärksamma situationen iBurma. Utskottet utgår från att regeringen fortsätter att drivafrågan och bedömer vilka åtgärder som är mest lämpliga,inklusive frågan om ett vapenembargo mot . Utskottetkonstaterar i detta sammanhang att mycketaktivt verkat för att bilda opinion mot den odemokratiskaregimen och de mycket allvarliga övergreppen på de mänskligarättigheterna i landet.Med det ovan anförda får yrkandena 1, 2 och 4 i motion U629(s) anses besvarade.4. IndonesienSammanfattning av motionernaI flera motioner beskrivs situationen för befolkningarna påÖstra , och i som oacceptabel ochmotionärerna yrkar på internationella insatser. I motionernaU610 (v), yrkande 3, U647 (c), yrkande 3, och U636 (fp), yrkande1 anförs att i FN bör verka för att drartillbaka sina trupper från . I motion U647 (c), yrkande2, hemställs att skall verka för en permanent närvaro avFN på . Vidare anförs i motion U647 (c) i yrkande 1 attSverige bör agera mer aktivt vad gäller rätt tillsjälvbestämmande och timoresiskt deltagande i samtalen med FN.Även i motion U636 (fp), yrkande 2, anför motionären att FNbör etablera en permanent närvaro på för attsäkerställa folkets rätt till självbestämmande. I motion U227(s), yrkande 4, föreslås att regeringen bör följa Europarådetsresolution 966 av i vilken länder som harekonomiska band med uppmanas att utöva påtryckningarpå att stoppa alla kränkningar av de mänskligarättigheterna. bör i likhet med med kraft verka fören förbättring av de fackliga rättigheterna i (yrkande 5). bör såväl i internationella fora som ibilaterala kontakter öppet och tydligt agera för att deindonesiska trupperna dras bort från territoriet och att folketi får utöva sin rätt till självbestämmande (yrkande 1).I motion U610 (v) anser motionärerna att skall krävaatt friges (yrkande 1) och att Sverigei FN måste verka för att få att acceptera CNRM(yrkande 2).Vidare anser motionärerna i motionen, yrkande 6, att Sverigebör ansluta sig till OPM:s (fritt )resolution vid världskonferensen om mänskliga rättigheter ocherkänna Västpapuas rätt till självbestämmande. Motionärerna tarockså upp folkomflyttningspolitik i området ochkräver ett stopp för denna (yrkande 7).Motionen U610 (v) tar i yrkandena 8 och 9 upp brotten mot demänskliga rättigheterna i och anser att i FN börverka för att den indonesiska folkomflyttningspolitiken därstoppas.Även motion U636 (fp) uppmärksammar situationen i ochanför i yrkande 4 att i FN bör verka för att situationenför de mänskliga rättigheterna i granskas.BakgrundUtskottet har under en lång följd av år behandlat denbristande respekten för de mänskliga rättigheterna i ,i synnerhet vad avser och dess rätt tillsjälvbestämmande (senast i betänkandet 1993/94:UU3). Redan vidIndonesiens invasion , då var medlem av FN:ssäkerhetsråd, tog regeringen ställning mot annekteringen avÖstra såsom ett klart brott mot folkrätten. Samtidigtframhölls den svenska inställningen om befolkningens rätt tillsjälvbestämmande. står bakom tanken på en folkomröstningoch hävdar att befolkningen på måste ges rätt attsjälv bestämma sin framtid.Östra omfattas av FN:s deklaration om kolonialsystemetsavskaffande. I syfte att underlätta avkoloniseringsprocessen ienlighet med och kolonialdeklarationens mål har FN:sgeneralförsamling givit generalsekreteraren särskilda uppgifter.Generalsekreteraren har därför sedan år 1982generalförsamlingens uppdrag att genom konsultationer med allaberörda parter söka nå en lösning i frågan om . Desenaste förhandlingsomgångarna ägde rum dels , dels iseptember 1993. Viss atmosfärisk förbättring med inriktning påförtroendeskapande åtgärder, bl.a. genom att placeraFN-observatörer i området, kunde noteras från samtalsomgången iseptember. Något genombrott kan emellertid inteskönjas.Allvarliga övergrepp på de mänskliga rättigheterna fortsätterpå , men förekommer även på Västpapua ()och . Uppgifter förekommer om tortyr, misshandel ochförsvinnanden. Rättssäkerheten bedöms som mycket ringa.Dösstraffet är inte avskaffat.Utskottets övervägandenDe allvarliga kränkningarna av de mänskliga rättigheterna iIndonesien inger oro. är med sina 190 miljonerinvånare ingen naturligt sammanhållen statsbildning utaninrymmer närmare 200 folkslag utspridda på ett territorium sombestår av mer än 13 000 öar. De centrifugala krafterna i dennavärldens fjärde folkrikaste stat är starka och medför betydanderisker. Splittringstendenser i skulle lätt kunna ledatill en destabilisering av den viktiga sydostasiatiska regionen.Bl.a. mot denna bakgrund är det enligt utskottets förmenandeytterst angeläget att situationen på annekterade ,men även problemen på Västpapua och , får en varaktig och avalla accepterad lösning.Sverige stöder helhjärtat FN:s generalsekreteraresansträngningar att genom samtal mellan och Portugalfå till stånd en internationellt acceptabel samförståndslösningom Östra Timors framtid.