bet · GH01JuU19 · 1994-03-22 00:00:00 — Regeringen bör skyndsamt vidtalämpliga åtgärder för att vad utskottet nu har anförtbeträffande polisens organisation för bekämpande av ekonomiskbrottslighet kan komma till utförande. Siktet bör vara inställtpå att förändringarna skall ha kommit till stånd vid ingången /95. Arbetet med denna fråga bör bedrivasoberoende av den utredning om den centrala polisorganisationenm.m. som har tillsatts. Regeringens åtgärder börredovisas för budgetproposition. har anfört bör med anledning av motionernaJu234, Ju612 och Ju811 som sin mening ge regeringen till känna.Av utskottets ställningstagande följer att utskottet inte kantillstyrka förslaget i motion Ju207 om att inrätta en särskildmyndighet för bekämpande av ekonomisk brottslighet. Motionenavstyrks.Samordning av insatserI tre motioner, Ju213 (s), Ju226 (s) och Ju811 (s), påtalasbehovet av samarbete mellan olika myndigheter för atteffektivisera insatserna mot den ekonomiska brottsligheten.Enligt Riksåklagarens och (s. 175f) råder det allmänt sett ett gott samarbete mellan olikamyndigheter och andra som har en aktiv roll när det gäller attbekämpa den ekonomiska brottsligheten, och det finns i stortenighet om hur man bör arbeta. Enligt rapporten finns detknappast någon åtgärd av organisatorisk eller annan natur somkan vidtas för att åstadkomma ett bättre samarbete än i dag.Som exempel på samverkansformer kan nämnas RÅ:s arbetsgruppmot kvalificerad ekonomisk brottslighet, som är ettsamverkansorgan för ekoåklagare, åklagarekonomer ochbefattningshavare inom polisen som utreder ekonomiskbrottslighet. Arbetsgruppen ägnar sig främst åt utbildnings- ochmetodfrågor.Under förra året bildades vidare en samverkansgrupp förRiksåklagaren, och somägnar sig åt tillsyns- och brottsbekämpande verksamhet inom detfinansiella systemet.På initiativ av Riksåklagaren tillsattes enarbetsgrupp (RUBICON) bestående av representanter förRiksåklagaren, , kronofogdemyndigheterna,polismyndigheterna, . Arbetsgruppen har nyligenavlämnat en rapport med ett antal förslag när det gällerförbättrade rutiner vid brottsutredningar i samband medkonkurser.Det bör i detta sammanhang också framhållas att det undersenare år har förekommit ett omfattande myndighetssamarbetekring handeln med s.k. skalbolag.Vidare kan nämnas att anordnarregionala överläggningar om ekonomisk brottslighet med personalfrån olika myndigheter. Såväl Riksåklagaren som Polishögskolanoch svarar vidare för viss gemensam utbildningoch informationsspridning på området.Förutom den nämnda mera övergripande samordningen förekommerpå lokal och regional nivå, bl.a. i och ,olika samverkansprojekt kring konkreta fall av misstänktekonomisk brottslighet.Utskottet anförde när likalydande yrkanden behandlades förravåren (1992/93:JuU21 s. 18) att ett nära samarbete mellan olikamyndigheter m.fl. är en förutsättning för ett effektivtbekämpande av den ekonomiska brottsligheten. Något uttalandehärutöver behövdes enligt utskottets mening inte med hänsyn tillatt frågan redan var aktualiserad. De aktuella motionernaavstyrktes.Utskottet vill hänvisa till sina ovan gjorda uttalanden omorganisationen av ekobrottsbekämpningen. Härutöver behövs, medhänvisning till vad som ovan redovisats om konkretasamarbetsprojekt, inga ytterligare uttalanden från riksdagenssida. Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju213, Ju226och Ju811.LagstiftningsåtgärderÖversyn av lagstiftningen m.m.I motionerna Ju612 (v) och Ju811 (s) begärs en allmän översynav lagstiftningen rörande den ekonomiska brottsligheten. Imotion Ju235 (nyd) efterlyses klara och entydiga regler förmarknaden.Behovet av lagstiftningsåtgärder berörs utförligt iRÅ/(s. 25 f), och ett antal förslag förs fram.Flera av dessa har varit eller är föremål förberedning inom och regeringskansliet.Riksdagen har således beslutat om höjdastraffskalor för åtskilliga brott, bl.a. häleri och svindleri(prop. 1992/93:141, JuU16, rskr. 220) och antagit en ny lag omåtgärder mot penningtvätt, som bygger på ett EU-direktiv(1992/93:207, JuU37, rskr. har vidare beslutatom ändringar i delgivningslagen (1970:428) som innebär ettförenklat delgivningsförfarande när aktiebolag saknar behörigställföreträdare (prop. 1992/93:68, LU14, rskr. 62) och antagitnya bestämmelser för indrivning av statliga fordringar (prop.1992/93:198, SkU27, rskr. 448).I en nyligen avlämnad proposition (1993/94:151) omrättssäkerhet vid beskattningen, som bygger påRättssäkerhetskommitténs betänkande (SOU 1993:2) med samma namn,tas upp vissa frågor med anknytning till ekonomisk brottslighetsåsom skatteutredningar och betalningssäkring.I en annan proposition (prop. 1993/94:165) Några frågor omsekretess, som bereds i , föreslås bl.a. undantagfrån sekretess så att konkursförvaltare ges möjlighet att ta delav revisionspromemorior.I sitt slutbetänkande (SOU 1992:113) Lag omföretagsrekonstruktion har lagt framförslag till ett nytt förfarande vid rekonstruktion av företagutan konkurs. I betänkandet tas upp en mängd frågor om hur osundkonkurrens i form av missbruk av statlig lönegaranti m.m. skallkunna undvikas vid sådan rekonstruktion. Ärendet bereds nu iregeringskansliet. Frågor om lönegaranti tas också upp i ennyligen avlämnad lagrådsremiss som bygger påLönegarantiutredningens betänkande (SOU 1993:96) Förändringar ilönegarantisystemet.Utskottet har vidare inhämtat att regeringen avseratt lägga fram en proposition om svenskt tillträde till deneuropeiska konventionen om vissa internationella aspekter påkonkurser. I bereds enligt uppgift ocksåfrågan om konkursgäldenärs skyldighet att vid edgångssammanträdeuppge även egendom i utlandet.Regeringen tillsatte en utredning med uppgiftatt göra en översyn av skattebrottslagen (1971:69) ochsanktionssystemet i övrigt på skatteområdet (dir. 1993:23). Ävenuppbördslagstiftningen ses över av en särskild utredare (dir.1993:22). Regeringen har vidare genom tilläggsdirektiv tillPolisrättsutredningen (dir. 1993:33) beslutat om en översyn avbestämmelserna om bl.a. beslag och husrannsakan, åtgärder som ärav betydelse för polisens möjligheter att ingripa bl.a. motmisstänkt ekonomisk brottslighet. De nämnda utredningsuppdragenskall redovisas till regeringen före utgången av år 1994.Nämnas kan också att i sitt slutbetänkande(SOU 1993:69) Revisorerna och EG tar upp bl.a. frågor om vilkakrav som skall ställas på revisorer och revisorernas oberoendeställning. Utredningen gör bl.a. bedömningen att systemet medlekmannarevisorer inte kan bestå.I ett frågesvar i kammare (prot. 1993/94:60, 17 §) uppgav näringsministern att han avseratt föreslå regeringen att en utredning tillsätts föratt utvärdera hur tillämpningen av lagen om näringsförbudfungerar samt att pröva om tillsynen av att näringsförbudenefterlevs bör flyttas från tillsynsmyndigheten till polis elleråklagare.Motionsönskemål liknande de nu aktuella behandlades avutskottet (1992/93:JuU21 s. 19). Utskottet ansåg,mot bakgrund av vad som i ärendet anfördes om pågåendelagstiftningsåtgärder m.m., att det inte behövdes någon allmänutredning rörande de bestämmelser som kan beröra ekonomiskbrottslighet. De aktuella motionerna avstyrktes därför.Utskottet vidhåller mot bakgrund av den nu gjordaredovisningen att det inte behövs någon allmän översyn avlagstiftningen som berör ekonomisk brottslighet och avstyrkermotionerna Ju612 och Ju811.Det beredningsarbete som äger rum syftar bl.a. till attåstadkomma de klara regler som efterlyses i motion Ju235. Någonsärskild åtgärd med anledning av motionen behövs därför inte,och den avstyrks.Preskriptionstiden för ekonomiska brottI motion Ju207 (kds) begärs förlängda preskriptionstider förekonomiska brott.Inom straffrätten finns två former av preskription;åtalspreskription och påföljdspreskription. De allmännabestämmelserna om åtalspreskription återfinns i 35 kap. BrB ochinnebär att påföljd för ett brott inte får ådömas om denmisstänkte inte har häktats eller erhållit del av åtal förbrottet från detsamma. Preskriptionstiden är i 35kap. 1 § BrB bestämd till olika antal år -- från 2 till 25 --beroende på det straff som högst kan följa på brottet.Med påföljdspreskription menas att en påföljd bortfaller, omåtgärder för verkställighet inte har vidtagits inom en viss tidsom varierar efter påföljdens art och längd. Bestämmelser häromfinns i 35 kap. 7 och 8 §§ BrB.I 35 kap. 6 § BrB finns slutligen regler om absolutapreskriptionstider, dvs. tider som gäller oberoende av om någonpreskriptionshindrande åtgärd kommit till stånd. De absolutapreskriptionstiderna sträcker sig, beroende på tillämpligastraffskalor, från 5 till 30 år.BrB innehåller inte någon särreglering av preskriptionstidenför viss typ av brott. Däremot finns sådan reglering i bl.a.skattebrottslagen (1971:69).I sammanhanget kan nämnas att i ett ärende våren1992 på utskottets initiativ tog ställning för en översyn avpreskriptionsbestämmelserna såvitt rör 6 kap. BrB omsexualbrotten (1991/92:JuU7, rskr. Regeringen har därefterbehandlat frågan i promemorian (Ds 1993:80) Ökat skydd för barn-- Ytterligare åtgärder mot sexuella övergrepp m.m. Ipromemorian föreslås att preskriptionstiden för sexualbrott somriktar sig mot barn i praktiken förlängs genom attpreskriptionstiden börjar löpa först den dag målsäganden fyllereller skulle ha fyllt . Promemorian bereds nu iJustitiedepartementet.Utskottet har förståelse för motionärens önskan att fåmisstänkta ekonomiska brott utredda. Preskriptionstiderna förallvarliga sådana brott är emellertid redan långa. mening bör dessutom preskriptionstiderna så långt detär möjligt ansluta till straffskalorna för olika brott. Bara omsärskilda skäl föreligger bör denna huvudprincip frångås.Utskottet anser inte att sådana skäl föreligger när det gällerden stora gruppen av ekonomiska brott. Motion Ju207 avstyrks.PenningtvättRiksdagen beslutade att anta en lag (1993:768) omåtgärder mot penningtvätt, som bygger på ett EU-direktiv (prop.1992/93:207, JuU37, rskr. Lagen trädde i kraft den 1januari 1994.Lagen omfattar i huvudsak företag som driver bankrörelse,livförsäkringsrörelse, värdepappersrörelse och verksamhetenligt lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag. Enligt lagenskall sådana företag kräva att kunder legitimerar sig när ettaffärsförhållande inleds eller, såvitt rör tillfälliga kunder,vid större transaktioner (). Företagen skallvidare granska alla transaktioner avseende medel som kan antashärröra från brottsliga förvärv av allvarligare slag och fårinte medvetet medverka vid sådana transaktioner. Alla sådanaförhållanden skall enligt lagen anmälas till Rikspolisstyrelseneller den polismyndighet som regeringen bestämmer. Någotstraffansvar kan inte utdömas enligt lagen. Det förutsätts attefterlevnaden av bestämmelserna i stället skall kunnaupprätthållas med stöd av arbetsrättslig lagstiftning och deavtal som träffats på arbetsrättens område samt detsanktionssystem som förfogar över i sintillsynsverksamhet.I motion Ju811 (s) begärs att tillämpningsområdet för lagen omåtgärder mot penningtvätt skall utsträckas till att omfattabl.a. Posten, växlingskontor för utländsk valuta och andraföretag, t.ex. guldsmedshandeln, där det omsätts stora summorpengar. Vidare förordas att också skattebrott -- och inte enbartbrottsliga förvärv -- skall omfattas av lagstiftningen. I motionJu612 (v) föreslås att lagen skall straffsanktioneras.Motsvarande motionsyrkanden avstyrktes av utskottet vidriksdagsbehandlingen av förslaget till lag om åtgärder motpenningtvätt. Utskottet fann då att det saknades skäl att införasärskilda straffbestämmelser i lagen. Utskottet konstateradevidare bl.a. att EU-staterna överenskommit att avvakta med enutvidgning av lagen till dess att erfarenheter vunnits om hurdet aktuella EU-direktivet fungerar i praktiken. Därmedavstyrktes de aktuella motionerna.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkerbifall till motion Ju811 i här behandlad del.Inte heller beträffande önskemålet i motion Ju612 finnerutskottet skäl att frångå sitt tidigare ställningstagande. Ävendenna motion avstyrks i här aktuell del.I motion Ju232 (m) anförs att lagen om åtgärder motpenningtvätt bör göras tillämplig på konkursförvaltare.Utskottet kan konstatera att det inte sällan förekommer attägare till företag som försatts i konkurs är i stånd attförvärva konkursboets egendom av konkursförvaltaren för attsedan driva företaget vidare. Vid vissa transaktioner av dettaslag har det funnits anledning att ifrågasätta hurköpeskillingen har kunnat uppbringas. Utskottet anmärker här attfrågan om regleringen skall omfatta även konkursförvaltare intetidigare varit föremål för behandling. För att minskamöjligheten till ekonomisk brottslighet i samband med konkurserfinns det enligt utskottets uppfattning skäl att redan nuöverväga om lagen om åtgärder mot penningtvätt bör omfatta ocksåkonkursförvaltare. Utskottet utgår från att regeringen ilämpligt sammanhang, t.ex. vid en senare översyn av lagen, seröver denna fråga. Något uttalande av härom erfordrasinte. Med dessa ord avstyrker utskottet bifall till motionJu232.Informationskampanj om ekonomisk brottslighetI motion Ju811 (s) föreslås att regeringen ges i uppdrag attutarbeta förslag till en brett upplagd upplysnings- ochinformationskampanj om ekonomisk brottslighet.Enligt utskottets mening kan problemet med den ekonomiskabrottsligheten inte lösas enbart med ökade insatser avrättsväsendet. Härutöver måste sådana normer och etiska regleretableras i samhället att gällande bestämmelser efterlevs.Utskottet anser att regeringen bör genomföra en brett upplagdupplysnings- och informationskampanj kring ekonomiskbrottslighet. Syftet skall vara att genom olika former avinformationsinsatser och utbildning m.m. riktad till näringsliv,organisationer, myndigheter och allmänheten sprida kännedom omhur den ekonomiska brottsligheten ser ut, vilka skador denmedför och vad som kan göras åt den. Arbetet bör sättas i gångomedelbart, och en första redovisning av regeringens åtgärderbör göras budgetproposition. Utskottet återkommersenare i detta betänkande till frågan om ekonomiska medel förinformationskampanjen. Vad utskottet nu har anfört bör riksdagenmed anledning av motion Ju811 som sin mening ge regeringen tillkänna.Närpolisverksamhet m.m.I motion Ju809 (s) förespråkas, som ett sätt att öka polisenssynlighet, att polismansfunktionen förändras till en s.k.allroundpolis. I motion Ju219 (m) framförs krav på lagstiftningom olika myndigheters skyldighet att samverka med närpoliser.Under senare år har lokalt anknuten s.k. närpolisverksamhetrönt stort intresse både i och utomlands. I likhet medkvarterspolisverksamhet bygger närpolisverksamhet på attpolisen arbetar synligt och förebyggande. Närpolisverksamhetenskiljer sig dock från kvarterspolisverksamheten genom attnärpolis organiseras i något större enheter med ansvar för deflesta slag av polisverksamhet inom ett visst geografisktområde. Verksamheten omfattar t.ex. förebyggande arbete,övervakning, utredning av s.k. vardagsbrottslighet samt servicetill allmänheten.På flera håll i landet övervägs att införa en organisation mednärpoliser. i beslutade den 3februari om en genomgripande omorganisation som innebär attnärpolisverksamhet införs generellt inom länet.Omorganisationen, som bygger på (1993:15)Polisen i , innebär i korthet att länet delas in i60 närpolisområden med ett trettiotal polismän i varje områdemed egna närpolislokaler. I varje närpolisområde skallmedborgarinflytandet säkerställas genom ett s.k. närpolisråd.Vissa polisiära uppgifter, såsom utryckningsverksamhet ochkvalificerade brottsutredningar, skall skötas av enheter på ennivå över närpolisorganisationen.Här bör också framhållas att den tidigare nämndaTrygghetsutredningens (dir. 1993:37) arbete med frågor omkommuners och enskildas roll i det lokala trygghetsskapandearbetet och om samverkan mellan polisen och samhället i övrigtligger i linje med tankarna om närpolisverksamhet.I planeringsdirektiven för polisväsendet för budgetåret1994/95 anges att av anvisade medel under anslaget till denlokala polisorganisationen skall användas förutvecklingsinsatser i fråga om närpolisverksamhet.I budgetpropositionen (s. 87) anför justitieministern attregeringen anser att tiden nu är mogen att införanärpolisverksamhet på en större bredd. Hon konstaterar attlänsstyrelserna i egenskap av högsta polisorgan i länen har ettansvar för närpolisverksamhetens införande. Primärt faller dockinförandet av närpolisverksamheten inom polismyndigheternaskompetensområde. En lämplig ordning kan enligt justitieministernvara att saken hanteras inom ramen för det pågåenderationaliseringsarbetet inom den lokala polisen. Hon framhålleräven , och uppgifter pådetta område.Utskottet konstaterar att de aktuella motionsspörsmålen ärföremål för olika former av åtgärder. Något initiativ frånriksdagen är således inte erforderligt. Motionerna Ju219 ochJu809 avstyrks.Organisationsfrågor m.m.Reformarbetet på polisens område har inriktatspå att minska detaljstyrningen och öka det lokalasjälvbestämmandet.Den 1 juli 1992 infördes ett nytt budgetsystem för polisensdel med ramanslag och ett ökat inslag av mål- ochresultatstyrning (prop. 1991/92:100 bil 3, JuU23, rskr. 230).Inom det nya budgetsystemet har länsstyrelserna tilldelatsviktiga uppgifter, främst genom att huvuddelen av medlen förpolisens verksamhet fördelas över 24 länsramar. Varjelänsstyrelse har sedan att fördela de tilldelade medlen mellande egna polismyndigheterna.Vid halvårsskiftet genomfördes även en reform i frågaom den regionala ledningsorganisationen inom polisen som bl.a.innebar att den s.k. länspolismästarmodellen infördes i alla län(prop. 1991/92:52, JuU9, rskr. 124).Ytterligare ett steg mot ökad decentralisering togs den 1 maj1993 då, genom en ändring i polisförordningen (1984:730,omtryckt 1993:993), ansvaret att besluta om länens indelning ipolisdistrikt övergick från regeringen till länsstyrelserna.Samtidigt gavs länsstyrelserna befogenhet att meddelabestämmelser i frågor som rör arbetsfördelning och samverkaninom länens polis.Efter de senaste årens reformer vilar det övergripandeansvaret för såväl verksamhet som ekonomi inom länens polis pålänsstyrelserna. Dessa har att tillse att polisverksamheten inomresp. län bedrivs och utvecklas i enlighet med de mål ochriktlinjer som statsmakterna lagt fast och inom den ekonomiskaram som bestämts.En omständighet av stor betydelse för polisväsendetsorganisation och verksamhet är de besparingar ochrationaliseringar som skall ske inompolisverksamheten.Sålunda har med anledning av regeringens propositionom åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin beslutatatt sammanlagt skall sparas inomJustitiedepartementets arbetsområde. Besparingarna kommer attgenomföras huvudsakligen genom rationaliseringar inom polisensområde (prop. 1992/93:50, FiU1, JuU2y,rskr. Ett resultat av besparingarna kan bedömas bli enbetydande minskning av antalet polisdistrikt.Som tidigare nämnts har på regeringensuppdrag gjort en översyn av den egna organisationen.Rikspolisstyrelsens överväganden finns redovisade i enöversynsrapport (1993:3). I rapporten behandlas iolika avsnitt uppgifter och organisation,register- och dataverksamheten vid ,verksamheten vid Förvaltningskontoret samt denregionala kriminalpolisverksamheten och Rikskriminalpolisensuppgifter och organisation.Vidare har, som ovan framgått, en särskild utredare -- dens.k. -- gjort en översyn av organisationsfråganoch redovisat sina överväganden i betänkandet (SOU 1993:92) Dencentrala polisorganisationen. Huvudtanken i betänkandet är attRikspolisstyrelsen skall ombildas till ett polisverk som i siginnehåller såväl som och attförvaltningsdelen av myndigheten på ett helt annat sätt änhittills skall koncentrera sig på rena verksfunktioner somekonomi, tillsyn och utvecklingsarbete.Hösten 1993 behandlade utskottet ett förslag från Riksdagensrevisorer angående polisen (1993/94:RR2, JuU8). I sitt förslagpåtalade revisorerna brister i polisverksamheten när det bl.a.gäller styrningen, organisationens struktur ochresursutnyttjandet. Utskottet tog i sammanhanget ställning föratt en utredning borde tillsättas på polisområdet och anfördebl.a. följande.Utskottet kan konstatera att ett betydande reformarbete harägt rum på polisens område . Rikspolisstyrelsensroll som central förvaltningsmyndighet har därmed kommit attdelvis förändras. Den centrala förvaltningsmyndighetensuppbyggnad och arbetsuppgifter har mot bl.a. denna bakgrundnyligen utretts, dels av själv, dels av en avregeringen tillsatt särskild utredare. I synnerhet densistnämnde har lagt fram betydande ändringsförslag.Enligt utskottets uppfattning bör beslut om störreförändringar av den centrala polisorganisationen fattas istörsta möjliga samförstånd och efter ett noggrantberedningsarbete. De förslag som lagts fram beträffandeRikspolisstyrelsen bör därför få en fortsatt genomlysning inomramen för en bred parlamentarisk utredning.Den centrala polisorganisationens uppbyggnad ocharbetsuppgifter måste speglas mot den polisverksamhet sombedrivs på regional och lokal nivå. Denna verksamhet harsärskilt kommit i blickpunkten genom de besparingar påpolisområdet som beslutat om. En konsekvens avbesparingarna kan bedömas bli omfattande organisatoriskaförändringar, bl.a. i form av sammanslagningar av polisdistrikt.Enligt utskottets uppfattning finns det skäl för att också detförändringsarbete som sker på regional och lokal nivå blirföremål för utvärdering i parlamentariska former. Denparlamentariska utredningen bör därför få till uppgift att göraen sådan utvärdering.Utskottet inskärpte i sammanhanget betydelsen av att detpågående rationaliseringsarbetet inom polisen inte avstannar.Vad utskottet anförde föreslogs ge regeringen tillkänna. följde utskottet (rskr. 68).Som nämnts har regeringen beslutat omdirektiv för den begärda utredningen (dir. 1994:19).I motion Ju809 (s) begärs en översyn av polisens framtidaorganisation och arbetsuppgifter. I motion Ju203 (fp) framhållsatt varje län bör utgöra ett polisdistrikt. I motion Ju222 (m)påtalas att möjligheten att inrätta polisnämnder bör användas iökad utsträckning. I motion Ju229 (m) anförs att Norrtäljepolisdistrikt bör vara kvar som självständigt polisdistrikt. Imotion A429 (s) efterfrågas möjligheten att få till stånd ensammanhållen polisorganisation över länsgränserna. Slutligenanförs i motion Ju810 (nyd) att de lokala polismyndigheterna börrationaliseras bort och ersättas av en organisation medpolisområden.Utskottet finner önskemålet i motion Ju809 tillgodosett genomden beslutade utredningen. Motionerna Ju229 och A429 bör medhänsyn till denna utredning inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Motionerna avstyrks.Riksdagen bör inte heller vidta någon åtgärd med anledning avmotionerna Ju203, Ju222 och Ju810. Även dessa motioner avstyrks.Internationellt polissamarbete kring barnpornografibrottEnligt motion K445 (s, m, fp, c, kds, nyd, v och -) behövs detett vidgat internationellt polissamarbete för att komma tillrätta med barnpornografibrott.Utskottet anordnade tillsammanskonstitutionsutskottet en offentlig utfrågning ombarnpornografibrott. Därefter har regeringen avlämnat enlagrådsremiss i frågan om grundlagsändringar avseendebarnpornografibrott.I sammanhanget kan nämnas att regeringen i planeringsdirektivför polisväsendet avseende /95 under anslagettill har beräknat medel för ett ökat nordisktsamarbete med utländsk polis för att bekämpa brottslighet sombestår i att nordiska medborgare begår sexuella övegrepp motbarn utomlands.I budgetpropositionen (s. 93 f) redogörs utförligt för detutvidgade internationella polissamarbete som står inför,inte minst mot bakgrund av ett medlemskap i anför mot denna bakgrund att regeringen anseratt det är nödvändigt att utveckla starka och effektivafunktioner på central nivå inom polisen med uppgifter inom detinternationella polissamarbetet.