bet · GI01BoU3 · 1994-11-17 00:00:00 — Vissa frågor om naturresurslagen I betänkandet behandlas tolv motioner från allmännamotionstiden . Utskottet avstyrker samtliga motioner, fleraav dem med hänvisning till pågående utredningar.Följande reservationer har fogats till betänkandet. Samtligarör en översyn av naturresurslagen (NRL).1. Den inskränkning i det kommunala vetot som finns börundanröjas. Företrädare för c, v och mp.2. bör skyddas mot utbyggnad. Företrädare för fp, voch mp.3. vid Brunnsberg bör skyddas mot utbyggnad.Företrädare för c, fp, v, mp och kds. I betänkandet behandlas de under allmänna motionstiden 1994väckta motionerna1993/94:Bo504 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utvidgning av den kommunalavetorätten.1993/94:Bo505 av och (c, kds) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder som förbättrar möjligheten attlokalisera vindkraftverk.1993/94:Bo509 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna attVättern är ett riksobjekt som färskvattentäkt enligtnaturresurslagen och bör omgärdas med speciellaskyddsbestämmelser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om statligt ekonomiskt ansvar förgenomförandet av miljöövervakningen i Vättern.1993/94:Bo514 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom skydd av enligt 3 kap. 6 § NRL.1993/94:Bo517 av () vari yrkas3. att hos regeringen begär att Kammarkollegiet ochFiskeristyrelsen får i uppdrag att göra en samlad s.k. älvplanför hela landet, i syfte att bättre tillvarata miljö- ochallmänintressena,1993/94:Bo522 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att älvsträckan mellan och i Gideälvenundantas från utbyggnad genom att den tas in i 3 kap. 6 §naturresurslagen.1993/94:Bo523 av Bo G Jenevall m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda möjligheten att utnyttjavattenkraften från trots älvs fredande.1993/94:Bo525 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att skydda uppströms enligt 3 kap. 6 § NRL.1993/94:Bo526 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom skydd av sträckan vid Brunnsberg, mellan Åsen och Väsa,enligt 3 kap. 6 § NRL.1993/94:Jo422 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vikten av utökat älvskydd.1993/94:Jo678 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att det gällande skyddet förVättern i NRL kompletteras med skydd för vattenkvalitet,4. att hos regeringen begär att samtligatillflöden inskrivs i NRL som skyddsvärda.1993/94:N433 av m.fl. (c) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förutsättningarna för vattenkraftensfortsatta utveckling.Uppgifter i anslutning till motionernaKort redogörelse för uppbyggnaden av naturresurslagen m.m.Plan- och bygglagen (PBL) och naturresurslagen (NRL) trädde ikraft efter ett långvarigt förberedelsearbete.Bestämmelserna i syftar till att främja en från ekologisk,social och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt godhushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt.En huvuduppgift för NRL är att ange för olika lagar gemensammaprövningsgrunder som stöd för en allsidig och långsiktigbedömning av frågor om konkurrens beträffande användning av markoch vatten. Till lagen har därför knutits ett tiotal olika lagarsom reglerar ianspråktagandet av mark och vatten för olikaändamål. Sålunda skall bestämmelserna i 2 kap. (deverksamhetsanknutna riktlinjerna) och 3 kap. (de geografiskariktlinjerna) NRL tillämpas enligt vad i dessa lagar ärföreskrivet. Exempel på lagar som på detta sätt knutits till NRLär PBL, vattenlagen, miljöskyddslagen, naturvårdslagen,väglagen, minerallagen, kontinentalsockellagen ochluftfartslagen. Genom denna konstruktion har NRL kommit att fåen stor betydelse och en central roll beträffandesamhällsplaneringen i vid mening. Den brukar betecknas som enparaplylag. När en bedömning skall göras av om avsikten medlagstiftningen har infriats är det nödvändigt att klargöra detsyfte den avsetts tjäna. Lagen är att anse som en lag genomvilken avvägningar mellan olika intressen kan och skall bedömasi ett långsiktigt perspektiv.I 4 kap. finns regler om tillåtlighetsprövningen avindustrianläggningar m.m. medan det i 5 kap. finns regler ommiljökonsekvensbeskrivningar. I det avslutande kapitlet (6 kap.)finns regler om myndigheternas uppgifter och ansvarsfördelning.Regeringsprövning av vissa industrianläggningar m.m. och detkommunala vetotI 4 kap. 1 § naturresurslagen (NRL) anges vissa slag avanläggningar som inte får utföras utan tillstånd av regeringen.Som exempel kan nämnas anläggningar för kärnteknisk verksamhetoch förbränningsanläggningar om anläggningen har en effekt omminst . Regeringen kan också, enligt 4 kap. 2 § NRL,pröva andra anläggningar än sådana som omfattas av kravet påtillstånd enligt 4 kap. 1 § NRL om anläggningen kan antas fåbetydande omfattning eller bli av ingripande beskaffenhet.Enligt bestämmelserna i 4 kap. 3 § första stycket NRL fårtillstånd enligt 1 och 2 §§ lämnas endast om kommunfullmäktigehar tillstyrkt detta. Denna ordning kallas vanligen detkommunala vetot. Undantag från denna finns emellertid i 4 kap. 3§ andra stycket. Regeringen får i vissa fall lämna tillståndäven om kommunfullmäktige inte har tillstyrkt detta. Om enanläggning är synnerligen angelägen från nationell synpunkt fårregeringen nämligen lämna tillstånd även mot en kommuns viljabl.a. när det är fråga om en anläggning som avser mellanlagringeller slutlig förvaring av kärnämne eller kärnavfall. Sammaförhållande gäller också beträffande förbränningsanläggningar,gruppstationer för vindkraft och anläggningar för behandlingav miljöfarligt avfall under förutsättning att anläggningarnaär av viss minsta storlek.I den till överlämnade propositionen1994/95:10 Miljöbalk föreslogs att den grundläggandelagstiftningen på miljöområdet samordnades i en miljöbalk. NRLär en av de lagar som föreslås ingå i balken. De delar av NRLsom redovisats ovan föreslogs i propositionen ingå i 5 kap. ibalken. Såvitt rör det kommunala vetot föreslogs inga reellaförändringar. Reglerna i NRL i nu redovisad del föreslogs alltsåtas in i balken utan förändring av deras materiella innebörd.Den nuvarande regeringen har beslutat återkalla propositionen. motion (c, m, fp, kds) föreslås anta de iproposition 1994/95:10 intagna lagförslagen.Plan för utbyggnad av vattenkraftRiksdagen beslutade om en plan för utbyggnad avvattenkraften (prop. 1983/84:BoU30). Planen reviderades åretdärefter (prop. 1984/85:120, bet. 1984/85:BoU25). Den revideradeplanen omfattade nya projekt, effektivisering och förnyelse samtbyggande av små kraftverk om tillsammans /år (TWh =terawattimmar) i syfte att säkerställa en utbyggnad avvattenkraften om /år till mitten av . projekt i planen har i praktiken senare utgått genom avslagpå ansökningar enligt vattenlagen (1983:291) och genom beslut iriksdagen om skydd enligt naturresurslagen. I såvälpropositioner som utskottsutlåtanden har framhållits att denomständigheten att projekt finns upptagna i vattenkraftplaneninte automatiskt medför att de kan genomföras. Dessförinnanskall sedvanlig prövning enligt vattenlagen ske. Samma proceduroch samma överväganden skall göras oberoende av om ett projektfinns medtaget i planen eller ej. Planen utgör inte hellerhinder mot att aktualisera projekt som inte är upptagna iplanen.Närings- och teknikutvecklingsverket () har regeringensuppdrag att redovisa bl.a. vattenkraftsutbyggnaden. Isin rapport, Energirapport , redovisar att tillskottetav vattenkraft, sedan vattenkraftplanen antogs, uppgår till ca1,/år.Tillskottet av vattenkraft fram till år 2005har av verket bedömts till ca /år varav /år utgör ivattenkraftplanen specificerade projekt och lika mycket härrörfrån små vattenkraftverk och effektiviseringar. Återstoden avseskomma från projekt utanför planen.Verket bedömer att den totala produktionsförmågan ivattenkraft under ett normalår blir ca år 2005.Älvskydd m.m.År 1987 tillkom NRL. Härvid lagfästes de s.k. riktlinjerna iden fysiska riksplaneringen. Dessa som beslöts av ibörjan av innebär att vissa älvar och älvsträckorundantogs från vattenkraftsutbyggnad. Riksdag och regering harunder de senaste drygt 25 åren ägnat stor uppmärksamhet åtfrågor som rör vattenkraftens roll i energibalansen och isamband därmed frågan om bevarandet av vattenområden ochälvsträckor. Vid senaste behandling avett regeringsförslag om utökat älvskydd beslöts (prop.1992/93:80, bet. 1992/93:BoU7) att ytterligare 13 älvar ochälvsträckor skulle skyddas från vattenkraftsutbyggnad enligt 3kap. 6 § NRL. Vid riksdagsbehandlingen behandlade utskottetbl.a. motioner i vilka yrkades att i sträckan mellanStennäs och och i sträckan mellan och kraftverk (Brunnsberg) skulle skyddas.Beträffande älvsträckan i föreslog utskottetsmajoritet (s, nyd med instämmande av v) att älvsträckan -- ominte då pågående prövning enligt vattenlagen (VL) innebartillstånd till utbyggnad -- skulle skyddas från utbyggnad ochtas in i 3 kap. 6 § NRL. En minoritet i utskottet (m, fp, c,kds) föreslog i en reservation att ytterligare övervägandenborde göras. beslöt i enlighet med reservationen.Ärendet om tillstånd till utbyggnad behandlas avvattendomstolen. Ett yttrande i ärendet väntas vid årsskiftet1994/95. Regeringen har, enligt VL 11 kap. 3 §, förbehållet sigprövningen av ärendet.Beträffande älvsträckan i Österdaläven föreslog utskottet ochbeslöt att ytterligare överväganden borde göras.I en folkomröstning i kommun den 13 november 1994ställdes följande fråga: "Anser Du att kommun skallstödja de planer som Jordägande Socknemän har om attbygga ett kraftverk i vid Brunnsberg?" Av deavgivna rösterna ansåg att kraftverket inte borde byggasmedan hade den motsatta inställningen. av deröstberättigade deltog.De av förordade övervägandena har tillsammans medandra överväganden om älvskydd gjorts av en särskild utredare.Denne har i betänkandet Vilka vattendrag skallskyddas? (SOU 1994:59) redovisat sitt uppdrag. Med undantag förfyra vattenområden i (tillflöden söder omHjo--, , å och Rolfsån) har utredningeninte lämnat slutligt förslag till skyddsvärda vattenområden ochälvsträckor. Beträffande och vidBrunnsberg föreslås således att skydd enligt 3 kap. 6 § NRLinte borde komma i fråga. Eventuellt skydd för dessa sträckorbör enligt utredningen i stället övervägas med stöd bl.a. inaturvårdslagen och/eller . Utredningenkonstaterar också att det behövs ett bättre underlag för att slåfast vilka ytterligare vattenområden som bör omfattas avskyddsbestämmelserna i 3 kap. 6 § NRL.Utredningen remissbehandlas . Den skall bl.a. utarbeta ett program förkartläggning av vilka ytterligare vattenområden och älvsträckorsom bör skyddas mot vattenkraftsutbyggnad. Syftet medkartläggningen bör vara att få en grund för en sammanhållenbedömning av vilka ytterligare vattenområden som bör ges ettlångsiktigt skydd. Utredningen skall redovisa resultat av sittarbete senast den 1 april 1995.Torne älv omfattas av skydd mot utbyggnad enligt 3 kap. 6 §NRL. Älven har dessutom tillagts benämningen beslöt 1957 rekommendera , ochSveriges regeringar att gemensamt överväga bl.a. möjligheternatill samarbete i syfte att ekonomiskt utnyttja Nordkalottensnaturtillgångar. Med anledning av beslutet utsågs åt en gemensamkommitté----att överväga samarbeteti fråga om utnyttjande av vattenkrafttillgångarna inomNordkalotten. Kommittén redovisade 1958 resultatet av sinaöverväganden i en rapport. I rapporten anfördes bl.a. att manfrån norsk sida framhållit att utomordentligt goda möjligheterföreligger att utnyttja träsks vatten i en anläggningmellan och Rombacksbotn, som är en vik av Atlanten.En sådan anläggning skulle enligt rapporten bli nog så betydandeoch därtill billig. Fallhöjden uppgavs bli 345 meter.Från svensk sida framhölls att det finns röster i föratt och älvar skall undantas från utbyggnad, och attfrågan om eventuell utbyggnad kan väntas bli aktuell först omnågon tid. Man framhöll vidare att dessa älvar är de sista somkommer att exploateras i . Någon utbyggnad inom detnärmaste decenniet ansågs inte aktuell. Från finsk sida hadeuttalats önskemål om gemensam utbyggnad av gränsälven så snartdet kan ske.Kommittén ansåg att frågan om utbyggnad av bl.a. älvborde utredas närmare för att klarlägga hur utbyggnadenlämpligast borde ske med hänsyn till kraftproduktionen,kostnader och skadeverkningar.De statliga kraftföretagen i de tre länderna fick i uppdragatt göra den av förordade utredningen.Utredningens slutrapport--Vattenkraften i och --kom . Utredningen hade utarbetat följandetre huvudalternativ.Alt. Konventionell utbyggnad i och älvar.Alt. B. Överledning av vatten från älv till älv.Alt. C. Överledning av vatten från och älvar tillAtlanten.Utredningen förordade att det fortsatta arbetet inriktades påen närmare undersökning av alt. A och B. Alt. C hade enligtutredningen mött motstånd i vida kretsar. Detta motstånd beroddebl.a. på uppfattningen att älvarna skulle ändra karaktär omöverledningen kom till stånd.VätternVättern med öar och strandområden är klassad som riksintresseenligt NRL. Detta innebär (3 kap. 2 § NRL) att turismens ochfriluftslivets, främst det rörliga friluftslivets, intressensärskilt beaktas vid bedömningen av tillåtligheten avexploateringsföretag eller andra ingrepp i miljön. I NRL (2 kap.8 §) anges att mark- och vattenområden som är särskilt lämpligaför anläggningar för bl.a. vattenförsörjning så långt möjligtskall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåratillkomsten eller utnyttjandet av anläggningen.Frågan om som färskvattentäkt har behandlats avriksdagen tidigare och (bet. 1991/92:BoU21).Utskottet anförde då enhälligt att goda möjligheter finns attbeakta frågan om vattenförsörjningen i den fysiska planeringenoch förutsatte att berörda kommuner behandlade frågan inom ramenför denna planering.VindkraftDe nu gällande riktlinjerna för den långsiktigaenergipolitiken innebär bl.a. följande. Energipolitikens mål äratt trygga tillgången på energi på villkor som ärkonkurrenskraftiga med dem som gäller i omvärlden.Energipolitiken utgår från vad natur och miljö kan bära. Landetselförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som i störstamöjliga utsträckning grundas på varaktiga, helst inhemska ochförnybara, energikällor samt genom en effektivenergihushållning.Våren 1991 beslutade om ett femårigt stöd tillinvesteringar i anläggningar för vindkraft. För stödet harberäknats . Fr.o.m. halvårsskiftet 1994lämnas bidrag för investeringar i vindkraftverk med en effekt avminst . Bidraget lämnas med högst avinvesteringskostnaden om teknikupphandling utnyttjas. I övrigafall lämnas bidrag med 35 procent.NUTEK har utvärderat bl.a. stödet till investeringar ivindkraft. Ca 90 vindkraftverk med en installerad effekt om ca25 MW har kommit till stånd efter införandet av stödet. Ca 40vindkraftverk med en sammanlagd effekt om knappt 6 MW har byggtsutan stöd. Elproduktionen från vindkraften var ca år1993. antar att elproduktionen från vindkraftverk ökartill år 2005.Flera studier avseende lokalisering av vindkraftverk hargjorts främst . Nämnas kanbetänkandet Läge för vindkraft (SOU 1988:32). I betänkandetbehandlades frågan om lokalisering av stora vindkraftverk igrupper både på land och till havs från ett nationelltperspektiv. Sedermera har vissa länsstyrelser publiceratlokaliseringsstudier på området. Sålunda har iKalmar län tillsammans med Ölandskommunerna 1993 tagit fram ettpolicydokument kallat Vindkraft på . iHallands län har i två rapporter, kallade Vindenergi i Hallandoch Vindkraft i , tagit fram ett planeringsunderlagsom behandlar konkurrensen mellan vindkraft och andra allmännaintressen. I vissa andra länsstyrelser pågår ett arbete ivindkraftfrågor.I förordningen (1993:191) om tillämpningen av NRL anges attvissa centrala förvaltningsmyndigheter har i uppdrag att tilllänsstyrelserna lämna uppgifter om områden som myndighetenbedömer vara av riksintresse enligt 2 kap. NRL. Beträffandeområden av riksintresse för energiproduktionen har fått iuppdrag att peka ut sådana områden. I arbetet skall samråd skemed berörda länsstyrelser. , och att i en skrift redovisa de regler ochbestämmelser som gäller för etablering av vindkraft på land.I Miljö- och naturresursdepartementet pågår ett arbete i syfteatt se över bl.a. de författningar som reglerar utbyggnaden avvindkraftverk. Tillåtlighetsprövning av vissa industrianläggningarSom framgått ovan av den inledande redogörelsen anges i 4 kap.NRL att vissa slags anläggningar i princip inte får komma tillstånd om inte kommunfullmäktige tillstyrkt att tillstånd tillanläggningen lämnas. Detta brukar kallas det kommunala vetot (4kap. 3 § första stycket NRL). Vetot är emellertid inte absolut.Sålunda får regeringen i vissa fall -- enligt lagrummets andrastycke -- lämna tillstånd till anläggningen även om kommuneninte har tillstyrkt detta. Denna regeringens möjlighet begränsasav att vissa i lagen angivna förutsättningar skall vara förhanden för att det kommunala vetot skall kunna frångås. Detskall vara frågan om en anläggning som från nationell synpunktär synnerligen angelägen. Inskränkningen i det kommunala vetotgäller inte heller om en lämplig plats för anläggningen anvisatsinom en annan kommun som antas godta en placering där eller, iannat fall, om en annan plats bedöms lämpligare. Vad nuredovisats om möjligheten att medge undantag från det kommunalavetot gäller bl.a. anläggning för mellanlagring eller slutligförvaring av kärnämne eller kärnavfall. Även beträffande vissaövriga anläggningar kan undantag från vetot medges.Frågan om utformningen av det kommunala vetot prövades avriksdagen och bostadsutskottet (bet. 1989/90:BoU20)med anledning av en proposition i ämnet. Vad då hadeatt ta ställning till var frågan om det kommunala vetot skulleförses med en s.k. ventil. Så skedde genom att till 4 kap. 3 §tillfogades ett andra stycke huvudsakligen av det innehåll somredovisats inledningsvis. beslöt i enlighet medregeringens förslag. Företrädare i utskottet för ,och yrkade med något skildamotiveringar avslag på förslaget. följde utskottet.Därefter har utskottet och med anledning av motionerhaft att pröva frågan (bet. 1990/91:BoU18) och 1993(bet. 1993/94:BoU1). De av utskottet avstyrkta motionerna haravslagits av , av ett enigt utskott.Genom motion 1993/94:Bo504 (c) ställs frågan ånyo underriksdagens prövning. Motionärerna anför att NRL planeras ingå imiljöbalken och att i samband därmed det kommunala vetot bör gesen sådan utformning att det omfattar även anläggningar förutbränt kärnbränsle.Som framgått ovan har den av förra regeringen framlagdapropositionen om en miljöbalk återkallats av den nuvarande. Ettarbete med utformning av ett nytt förslag pågår alltså iregeringens kansli. I samband därmed blir det aktuellt att ocksåöverväga utformningen av NRL. I avvaktan på att så sker finnerutskottet inte anledning frångå den uppfattning som utskottetgivit uttryck för både 1991 och 1993 och som innebär att 4 kap.3 § andra stycket NRL inte bör ändras. Ett tillkännagivandetill regeringen om den kommunala vetorätten i enlighet medförslaget i motion 1993/94:Bo504 (c) bör enligt utskottetsmening inte göras.Vissa frågor om utbyggnad av vattenkraft m.m.Som anförts inledningsvis finns i 3 kap. NRL de s.k.geografiska riktlinjerna. I inledningen till kapitlet anges attde områden som finns upptagna i kapitlets 2--6 §§ med hänsyntill sina natur- och kulturvärden i sin helhet är avriksintresse. Exploateringsföretag och andra ingrepp i miljönfår komma till stånd i dessa områden endast om det inte möterhinder enligt 3 kap. NRL och om det kan ske på ett sätt som intepåtagligt skadar områdenas natur- och kulturvärden.I 3 kap. 6 § finns regler om skydd för vissa vattenområden ochälvsträckor. Lagrummet bygger i princip på de s.k. riktlinjernai den fysiska riksplaneringen. Beslut om dessa riktlinjerfattades . Efter NRL:s tillkomst harriksdagen beslutat att ytterligare vattenområden och älvsträckorskulle tas in i 3 kap 6 § NRL.Den ursprungliga omfattningen av lagrummet byggde -- förutompå de ovannämnda riktlinjerna -- också på den vattenkraftplan omvilken beslut fattades 1984. Planen har därefter reviderats isyfte att säkerställa en utbyggnad av vattenkraft om minst 2,5TWh/år (TWh = terawattimmar) till mitten av 1990-talet.I några motioner, som behandlas i detta avsnitt, tas uppfrågan om omfattningen av planen, i andra förordas attytterligare älvsträckor tas in i 3 kap. 6 § NRL. I en motionföreslås utan närmare precisering ett utökat älvskydd.Utskottet behandlar inledningsvis motionerna 1993/94:Bo517 (s)yrkande 3 och 1993/94:N433 (c) yrkande 9. I den förstnämndamotionen föreslås begära hos regeringen attKammarkollegiet och skall få i uppdrag att göraen samlad s.k. älvplan i syfte att bättre tillvarata miljö- ochallmänintressena. Yrkandet i den senare motionen går ut på attriksdagen i ett tillkännagivande till regeringen bör fästauppmärksamheten på att vattenkraftplan bör revideras.Motionärerna anser vidare att åtgärder bör vidtas så att ensnabb modernisering av äldre vattenkraftverk och utbyggnad avmindre anläggningar kommer till stånd.Förslaget i motion 1993/94:Bo517 (s) yrkande 3 om ett uppdragtill vissa myndigheter att göra en samlad älvplan ger utskottetanledning fästa uppmärksamheten på vad ovan anförts om att enplan redan finns för bedömningen av ärenden om utbyggnad avvattenkraft. Bland annat planen har legat till grund förutformningen av 3 kap. 6 § NRL. Utskottet kan inte finna attnågot väsentligt skulle stå att vinna på en omprövning av dennaplan. Tvärtom får det anses vara av värde att den plan som nufinns och som vägleder samhällets åtgärder på området har enviss fasthet. Därmed ges möjlighet att i ett långsiktigtperspektiv bedöma de ofta stora investeringar det är fråga om.Ett sådant synsätt får emellertid inte hindra att detbeträffande enskilda projekt från tid till annan kan finnasanledning att revidera planen. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 1993/94:Bo517 (s) yrkande 3 om en samladälvplan.Förslaget i motion 1993/94:N433 (c) yrkande 9 om en revisionav vattenkraftplan och motiven i motionen ger utskottetanledning erinra om att den omständigheten att ett projekt intefinns upptaget i planen inte är ett hinder för att aktualiseradet. Motsatsen gäller också; den omständigheten att ett projektfinns i planen innebär inte automatiskt att det kommer attgenomföras. Ytterst beror ställningstagandet på den prövning somgörs främst enligt vattenlagen. Slutligen vill utskottet -- medanledning av vad i motionen anförts -- erinra om att såväleffektiviseringar som utbyggnad av små vattenkraftprojekt upptaren inte oväsentlig del av planen (se ovan s. 4). Etttillkännagivande om förutsättningarna för vattenkraftensfortsatta utveckling enligt förslag i motion 1993/94:N433 (c)yrkande 9 kan enligt utskottets mening inte tjäna något reelltsyfte. Motionsyrkandet avstyrks.I tre motioner tas upp frågan om att -- älvsträckanmellan och -- bör tas in i 3 kap. 6 § NRL. I enmotion förs fram samma förslag beträffande älvsträckan mellanÅsen och Väsa vid Brunnsberg i . Utskottet har ovan(s. 4--5) lämnat en redogörelse för den senasteriksdagsbehandlingen av de i motionerna upptagna älvsträckorna.Av redovisningen framgår bl.a. att beslutat attytterligare överväganden borde göras beträffande älvsträckornaoch att resultat av dessa överväganden presenteratsi ett betänkande. Av redogörelsen framgår också att utredningenfått tilläggsdirektiv för att utarbeta ett program förkartläggning av vilka ytterligare vattenområden och älvsträckorsom bör skyddas mot vattenkraftsutbyggnad.