bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — Vidare finnsliksom i regler grundade på den internationellaöverenskommelsen om handeln med utrotningshotade arter (CITES).Genom förhandlingarna har EG-reglerna kompletterats för att tahänsyn till de svenska naturtyperna och populationerna av vissaarter. traditionella jakt på fåglar och däggdjur kanvid ett medlemskap fortsätta som . Förslag till vissakompletteringar i de svenska reglerna på naturvårdsområdetbereds inom och kommer senare att redovisasför riksdagen.Utvecklingen av miljöarbetet inom EUI det ursprungliga fanns ingasärskilda regler om miljöskydd. Den växande insikten ommiljöfrågornas betydelse medförde dock att miljöaspekternaalltmer kom att uppmärksammas när regler på andra områden skulleutarbetas. Särskilda bestämmelser har numera införts i den s.k.enhetsakten som trädde i kraft , samt i Maastrichtfördraget.Den grundläggande bestämmelsen om gemenskapens syfte har utökatsmed en hänvisning till miljöpolitiken. Behovet av attsäkerställa en hållbar utveckling har därvid getts enframträdande roll. Målen för gemenskapens miljöpolitik räknasupp i artikel 130r.Bestämmelser som har till syfte att förverkliga den inremarknaden antas med stöd av artikel 100a i fördraget. Artikelnligger till grund för regler om harmoniserade miljökrav förvaror, t.ex. kemikalier. Beslut fattas med kvalificeradmajoritet enligt det s.k. medbestämmandeförfarandet i artikel189b.Av artikel 100a.3 framgår att kommissionens förslag skall utgåfrån en hög skyddsnivå när det gäller hälso-, miljö- ochkonsumentskydd. Även om de regler som beslutas med stöd avartikel 100a i allmänhet utformas så att medlemsstaterna ärförhindrade att ställa mer långtgående krav, finns en vissmöjlighet att tillämpa strängare krav med stöd av den s.k.miljögarantin i artikel 100a.4. Harmoniserade regler skall ocksåvid behov innehålla en skyddsklausul, som gör det möjligt för enmedlemsstat att temporärt tillgripa strängare åtgärder (artikel100a.5).Miljögarantin innebär att en stat kan tillämpa strängareregler till skydd för bl.a. miljön än vad som följer av enEG-rättsakt. Förutsättningen är att kommissionen godtar att dennationella regeln inte innebär godtycklig diskriminering ellerett förtäckt handelshinder.Riktlinjer för den framtida utvecklingen har antagits i detfemte åtgärdsprogrammet för miljön. I programmet slås fastatt hänsyn till miljön skall tas vid alla viktiga politiskabeslut inom gemenskapen och att EU skall sträva mot enlångsiktigt hållbar utveckling som inte skadar miljön ellernaturresurserna. Miljöproblem skall förebyggas och miljöhänsynskall integreras i alla samhällssektorer. Luftföroreningarnaskall minska till en nivå som motsvarar vad naturen tål medhänsyn till s.k. kritiska belastningsgränser. Extensiv odlingskall uppmuntras för att minska överskottsproduktionen och bidratill en med hänsyn till miljön hållbar jordbruksproduktion.MotionernaI den socialdemokratiska partimotionen U16 framhålls att detbehövs en betydligt mer handlingsinriktad strategi gentemot EUän den som den tidigare regeringen lade fram i sin skrivelse(1992/93:255) för (yrkande 3).Motionärerna understryker att motionen inte ger en helhetsbildav socialdemokraternas EU-politik utan enbart bör ses som enreaktion på den förra, borgerliga, regeringens proposition. Densocialdemokratiska regeringen kommer på andra sätt attredovisa den politik som regeringen avser att driva i EU vid etteventuellt medlemskap. bör hemställa att regeringenåterkommer med en mer grundlig redovisning av dettamiljöpolitiska arbete i början av 1995.Med tanke på att resurser är förhållandevis småkommer vi att vara tvungna att hårt prioritera de för ossviktigaste områdena, framhåller motionärerna. Det gällerutsläppsbegränsningar inom EU för att klara våra miljömål, i defall det handlar om långväga föroreningar. Särskilda åtgärderkrävs för att minska utsläppen av försurande och gödande ämnen.Det är särskilt viktigt att få ner utsläppen frånenergiproduktion och trafik (yrkande 4). EG:s varubestämmelserinklusive kemikaliehantering är andra områden som skallprioriteras (yrkande 5). EU:s inställning till viktigainternationella frågor som exempelvis miljön i Central- ochÖsteuropa skall vi vara med och påverka (yrkande 6). Våratankar om sektorsansvar för miljön måste få genomslag i EU bådeinom trafik- och energisektorn, men också inom jordbruket(yrkande 7).För att ett litet land som skall kunna påverka EU:smiljöarbete krävs information om svensk miljöpolitik på fleraspråk samt att resurser finns för utarbetande av nya förslag ochbakgrundsinformation (yrkande 8).Vad gäller miljöpolitiken är det särskilt viktigt att Sverigeaktivt påverkar för attminska utsläppen av försurande och gödande ämnen,förbättra kemikaliekontrollen i EU-länderna,via avgifter och andra styrmedel minska koldioxidutsläppen,förbättra miljön i Östeuropa.Särskild vikt skall lägga vid att påverka EU på deområden där medlemskapsförhandlingarna drivit fram en översyn avEU:s regler. Det gäller speciellt kemikalieområdet. Men äventrafik- och energisektorn är viktiga. skall arbeta föratt miniminivåerna för beskattning av bensin och diesel höjsliksom att svavelhalten i eldningsolja regleras.Samarbetet för att minska utsläppen av miljöföroreningar tillÖstersjön bör bli en del i ett aktivt EU-arbete där tarpå sig en ledande roll. Tydliga minimiregler bör införas omminskning av avfallsmängderna och producentansvar. Även på dettaområde måste agera för ökad användning av ekonomiskastyrmedel (yrkande 9).I motion U15 (v) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande ommiljögarantin enligt artikel 100a.4 i . Enligtmotionen förtydligar ett fattat beslut av kommissionen,vilket inneburit godkännande av förbud motpentaklorfenol (PCP), att det är förenat med avsevärda hinderatt använda denna miljögaranti. måste med kraft verkaför att enskilda länder i EU ges större möjligheter att införasträngare miljöregler.I motion U24 (mp) yrkande 7 yrkas att hos regeringenbegär förslag till ratificering av ännu ej ratificerademiljöavtal.Utskottets övervägandenDet svenska miljöarbetet i EUUtskottet ansluter sig i väsentlig utsträckning till vad somanförs i propositionen om politik på miljöområdet inomEuropeiska unionen. Utskottet delar dock den mening som framförsi den socialdemokratiska partimotionen U16, att en betydligt merhandlingsinriktad strategi behövs för att påverka EU. En sådanstrategi bör utarbetas och presenteras för redan ibörjan av . De analyser och riktningsangivelser som läggsfram i propositionen och som kompletterats i densocialdemokratiska motionen med tyngdpunktsförskjutning tillförmån för vissa prioriterade insatsområden bör utgöra en godgrund för en sådan strategi.Strategin bör ha som mål att högsta tillämpade ambitionsnivåpå miljöområdet bör gälla och att inte skall behövasänka några miljöstandarder till följd av medlemskapet i EU.Sverige skall vara drivande i EU:s miljöpolitik så att nyamiljöregler, såväl harmoniserande som minimiregler, sätts på såhög skyddsnivå som möjligt. Reglerna bör utformas somminimiregler, så att de tillåter en medlemsstat att vidtasträngare åtgärder och vara ett föredöme i miljöhänseende. Deenskilda länderna måste också få behålla sin frihet att användaekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. En hög miljöprofil börsåledes hållas över hela fältet. Av resursskäl ochallmänpolitiska skäl är dock en noggrann prioritering nödvändig.Särskilt bör följande områden prioriteras, nämligen försurningenoch klimatet, avfallet och kretsloppet, kemikaliefrågorna samtde övergripande internationella frågorna.Utskottet vill betona vikten av att de svenska positionernainom EU-samarbetet presenteras och följs upp med kraft. Sommotionärerna framhåller krävs det information om svenskmiljöpolitik och resurser för utarbetande av nya förslag för attSverige som ett litet land skall kunna påverka EU:smiljöpolitik. Den svenska utrikesrepresentationen har enbetydelsefull roll att spela för att bevaka och på ett tidigtstadium i miljöarbetet kunna påverka EU-ländernas politik.Miljöarbetet berör många olika samhällsområden. För attSverige skall kunna påverka EU:s miljöpolitik krävs att våraföreträdare för olika samhällssektorer drar åt samma håll imiljöhänseende. Sektorsansvaret för miljön måste fågenomslag i EU. Det gäller såväl trafik- och energisektorernasom jordbruket.Sverige bör verka för ett kraftfullt engagemang från EU:s sidanär det gäller internationell miljöpolitik. Miljöaspekterna påhandelspolitiken behöver lyftas upp både inom EU och inomVärldshandelsorganisationen . intar av tradition enframskjuten ställning i det mellanstatliga miljösamarbetet. Iglobala miljöfrågor som drivhusgasernas påverkan på klimateteller nedbrytningen av ozonskiktet bör som en del av EUäven fortsättningsvis spela en viktig roll. Motsvarande gäller idet regionala samarbetet inom . Den pågående försurningenav mark och vatten har särskilt stor betydelse i vårt eget land,och den är i stor utsträckning påverkad av gränsöverskridandemiljöstörningar. Från svensk sida bör vi även, som medlem iunionen, söka påverka miljöarbetet i Central- och miljö kommer att förbli av största betydelse försvensk miljöpolitik. Inom unionen bör särskilt verka föratt belastningen på reduceras.När det gäller insatserna för att minska koldioxidutsläppen --vilka i de samlade EU-länderna gemensamt är 30--40 gånger störreän i -- är det viktigt att bidrar till att enkostnadseffektiv politik förs inom EU. Att förändratransportsystemet i miljövänlig riktning utgör en av de svårasteoch viktigaste delarna av detta arbete. Huvudinriktningen avEU:s miljöpolitik inom denna sektor bör vara att skapaett miljövänligt och hållbart transportsystem.Förhandlingsresultatet avseende kemikalier innebär att EGskall genomföra en översyn av gemensamma regler om kemikalier påde områden där har strängare krav. Därvid kommer manfrån svensk sida att kunna fortsätta det arbete som bedrivs avbland andra Kemikalieinspektionen för att skärpa påområdet och främja en utveckling mot mindre skadliga produkter.Det är viktigt att få full förståelse för vikten avproducentansvar, utbytesprincipen och en strikt tillämpning avförsiktighetsprincipen.Kretsloppsanpassning av varusektorn och avfallshanteringen ärytterligare ett område som bör prioriteras i EU-arbetet. Sverigebör verka för att principen om kretsloppsanpassning av samhälletfår genomslag inom EU.Sverige bör också ge aktivt stöd åt femtemiljöhandlingsprogram vilket kortfattat refererats i deninledande framställningen.Utskottet vill avslutningsvis erinra om att Miljö- ochnaturresursdepartementet lagt fram en promemoria medförslag om det svenska miljöarbetet i EU (Ds 1994:126). Ipromemorian lyfts särskilt fram försurning, klimat, avfall,kretslopp, kemikaliefrågor och de övergripande internationellafrågorna som speciellt prioriterade områden. Här föreliggersåledes på väsentliga områden en samstämmighet mellan densocialdemokratiska regeringen och motionerna. De övervägandensom görs i propositionen leder också till slutsatsen att detfinns en betydande enighet över partigränserna om inriktningenav det svenska miljöarbetet i EU. För att ytterligare markeraden svenska inställningen anser utskottet emellertid attriksdagen bör göra ett särskilt uttalande i denna fråga.Utrikesutskottet bör således föreslå att medanledning av motion U16 yrkandena 3--9 som sin mening geregeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört om Sverigesmiljöpolitik inom Europeiska unionens ram.Miljögarantin m.m.Med anledning av förslag i motion U15 yrkande12 om miljögarantin enligt artikel 100a.4 i fårjordbruksutskottet hänvisa till vad som anförts inledningsvis ommiljögarantin. Därav framgår att harmonisering av tekniskaregler rörande bl.a. miljöskydd enligt skallbaseras på en hög skyddsnivå (artikel 100a.3). Tendensen i EUgår också i riktning mot påtagligt ökade krav i dessahänseenden. I första hand bör man givetvis från svensk sidapåverka reglerna redan i samband med att de antas. Om å andrasidan det i undantagsfall skulle visa sig nödvändigt att avmiljöskäl tillämpa strängare regler än EG:s, bör , vilketockså framhålls i propositionen, inte tveka att utnyttja demöjligheter som ges i fördraget.Handläggningen i EU av det fall som åberopas i motionen,nämligen förbud mot pentaklorfenol (PCP), visar attkommissionen har att noga utreda frågan om grunden till ettutnyttjande av miljögarantin. Frågan fick stor publicitet våren1994 då på formella grunder ogiltigförklaradekommissionens godkännande av PCP-förbud ochåterförvisade ärendet till kommissionen för förnyad prövning.Kommissionen har därefter återkommit med en fördjupadredogörelse för skälen till sitt godkännande av förbudet. Idetta senare beslut konstateras att förbudet icke utgör etttekniskt handelshinder. Vidare hänvisas till att PCP -- ettgiftigt träskyddsmedel som även innehåller dioxiner -- använts iTyskland betydligt mer än i flertalet grannländer, bl.a.inomhus. Halterna uppges dock ha sjunkit sedan förbudetinfördes. I beslutet meddelas slutligen att kommissionen begärten rapport om möjligheten att byta ut PCP för att helt kunnaförbjuda ämnet i EU vid årsslutet.Utskottet har i den föregående framställningen betonat viktenav att utformas som minimiregler, så att detillåter en medlemsstat att vidta strängare åtgärder, liksom attde enskilda länderna måste få behålla sin frihet att användaekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. Detta uttalande synesägnat att i väsentlig grad tillgodose synpunkterna i motion U15yrkande 12. Motionen bör inte föranleda något särskiltuttalande av riksdagen.Enligt vad utskottet erfarit har ratificerat samtligamiljökonventioner som vårt land anslutit sig till och somförhandlats fram inom ramen för område.Utskottet avstyrker mot den bakgrunden motion U24 yrkande 7.JordbrukspolitikenPropositionenDen gemensamma jordbrukspolitiken inom EUDen gemensamma jordbrukspolitiken -- Common AgriculturalPolicy (CAP) -- utgör en av grundpelarna i EU-samarbetet.Politiken har flera likheter med den svenska jordbrukspolitiken.Båda bygger på ett prisstöd till jordbruket som upprätthålls medhjälp av ett gränsskydd. I båda fallen inkluderas ijordbrukspolitiken olika typer av regional- ochstrukturpolitiska åtgärder. I både och EU ges direktabidrag, utbetalade per arealenhet eller per djur, som en del avstödet till jordbruket.I artiklar 38--43 anges den gemensammajordbrukspolitikens mål. De mål som eftersträvas är ökadproduktivitet, skälig levnadsstandard för producenterna,marknadsstabilitet, tryggad livsmedelsförsörjning och rimligalivsmedelspriser för konsumenterna. Den gemensammajordbrukspolitiken består av en pris- och marknadsreglerande deloch en struktur- och regionalpolitisk del. Den pris- ochmarknadsreglerande delen är av störst betydelse.Strukturpolitiken har emellertid kommit att spela en allt störreroll de senaste åren.Den gemensamma finansieringen av pris- och marknadsregleringenoch av strukturåtgärderna sker genom den europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket, jordbruksfonden (Fondseuropéen d'orientation et de garantie agricole, FEOGA). Fondenär uppdelad i en garantisektion och en utvecklingssektion. Frångarantisektionen finansieras marknadsstöd till jordbruket, bl.a.exportstöd, arealstöd, djurbidrag, interventionsköp, miljöstödsamt stöd till trädgårdsnäringen och fisket. Frånutvecklingssektionen finansieras bl.a. åtgärder förstrukturrationaliseringar inom jordbruket och åtgärder förlandsbygdsutveckling. Fondens intäkter består av bidrag frånEU:s budget. Fondens utgifter uppgick till 37 miljarderecu motsvarande ca . Mer än 90 %av FEOGA:s utgifter avser garantisektionens område. Av EG:stotala budget har jordbruksdelen tagit i anspråknärmare två tredjedelar. Detta förhållande håller på attförändras. beräknas jordbruksutgifterna utgöraomkring hälften av budgeten.Jordbrukspolitiken var länge det enda politikområde inom EGsom drevs gemensamt. Redan i utformadesjordbrukspolitiken på ett sätt som förutsatte attmedlemsstaterna underordnade sig rådets och kommissionens beslutnär det gällde att uppfylla fördragspunkterna.CAP byggde redan från början på tre grundprinciper, nämligenen gemensam marknad med gemensamma priser, företräde för EG:svaror framför importerade och en gemensam finansiering avjordbrukspolitiken. antog rådet en stor reform avCAP. Reformbeslutets viktigaste inslag är en sänkning avstödpriset för spannmål som skall genomföras undertreårsperioden /94--1995/96. För sänkningen av stödprisernakompenseras jordbrukarna med arealbidrag vilkas storlekrelateras till avkastningen i respektiveregion.Jordbruksreformen innebär således inte att de traditionellainstrumenten i jordbrukspolitiken -- gränsskydd, interventionoch exportbidrag -- avskaffas, men de kommer att minska ibetydelse. Förskjutningen från prisstöd till direktstöd väntasinnebära en minskad intensitet i odlingen, ökad konsumtion ochminskade överskott. Av betydelse när det gäller att begränsaöverskottsproduktionen är också villkoret för arealbidrag,nämligen att större jordbruk måste lägga (eller merberoende på val av trädesform) av arealen i träda. Trädan, somockså berättigar till arealbidrag, kan användas för produktionav alternativa grödor.Konsekvenserna av ett deltagande i EG:s gemensammajordbrukspolitikEtt svenskt medlemskap i betyder attmarknadsförutsättningarna för jordbruket ochlivsmedelsproduktionen förändras. Gränserna öppnas för handel,och konkurrensen skärps. EG:s gemensamma jordbrukspolitik kommeratt tillämpas i och jordbruket får del av de stöd somfinns inom ramen för denna.På kort sikt kommer enligt propositionen intäkterna avproduktförsäljningen att minska medan intäkterna fråndirektstöden kommer att öka. Den totala intäktsnivån kommer attöka.Produktionen efter en anslutning beräknashamna på ungefär samma nivå som . Däremot kan det bliförskjutningar mellan olika produktionsgrenar. Lönsamheten förspannmål förbättras åtminstone på kort sikt, medan intäkterna ianimaliesektorn kan bli lägre. Viktigt för jordbrukets lönsamhetblir de svenska produkternas förmåga att hävda sig närkonkurrensen ökar.Flera produktområden styrs av att produktionen kvoteras. Dettasker på olika sätt inom olika områden. fick imedlemskapsförhandlingarna kvoter som ganska väl överensstämmermed dagens produktion.Utgifterna på den svenska statsbudgeten minskar vid ettEU-medlemskap. Den borgerliga regeringen har valt att höjaambitionsnivån totalt sett genom att införa olika stöd ochersättningar som delvis finansieras av EG. Även vid denna högreambitionsnivå blir dock utgiften över statsbudgeten lägre tillföljd av EG:s delfinansiering. Främst gäller detta åtgärder påmiljöområdet och åtgärder för att förbättra förutsättningarnaför en levande landsbygd.Sverige bör som medlem arbeta för en förenkling ochavreglering av den gemensamma jordbrukspolitiken.Spannmål, oljeväxter och stärkelse m.m.Som medlem av EU omfattas av EG:s marknadsregleringför spannmål, oljeväxter och proteingrödor. Systemet, så som detfungerar efter CAP-reformen, är baserat på årliga direktbidragoch obligatorisk träda. Bidragen är avsedda att kompenserasänkningen av spannmålspriserna och lämnas som ett arealbidrag.Den stödberättigade basarealen definieras som det genomsnittligaantalet hektar inom en region som besåtts med spannmål,oljeväxter eller proteingrödor eller trädats inom ramen för ettoffentligt trädesprogram --1991. Arealbidragetsstorlek är beroende av avkastningen per hektar underreferensperioden i hela landet eller i mindre områden.Indelningen bestäms av medlemsländerna. Beloppet varierar förspannmål, oljeväxter och proteingrödor. Deltagande iträdesprogrammet är ett villkor för att få del av arealbidragen.Kravet är att odlaren trädar av sin stödberättigadeåkermark. Trädesmark kan få användas för produktion av annat änlivsmedel.Det svenska inlösensystemet för spannmål, oljeväxter ochstärkelse upphör vid ett svenskt medlemskap i . EG:s systemmed intervention och exportstöd gäller således från sammatidpunkt. Hela landet bör utgöra en basregion omca 1,8 miljoner ha. Arealbidraget bör beräknas i relation tillspannmålsavkastningen i resp. skördeområde. För att minskaantalet produktionsregioner bör dock skördeområden medavkastning inom ett visst intervall tillhöra en och samma klassmed en gemensam ersättningsnivå. Totalt blir det 11 klasser ochmed en skillnad på ca mellan klasserna.Grunden för beräkning av den totala stödnivån för oljeväxterskall vara spannmålsavkastningen.Svensk stärkelseindustri bör erhålla en övergångsersättningmed ca /ton stärkelse producerad på 1994 årspotatisskörd. Den totala kostnaden beräknas bli ca 36 miljonerkronor, en kostnad som i stort motsvarar de kostnader förteknisk framställning som svenska staten hade haft i ettutanförskap.Sverige fick i förhandlingarna en total produktionskvot försocker om ca 370 000 ton.Enligt propositionen kommer inte odling av bruna bönor attberättiga till arealbidrag.Den svenska förmalningsavgiften och fettvaruavgiften upphörvid ett EU-medlemskap. Avgifter som betalats in för befintligtlager per bör restitueras. Detta för attundvika de kraftiga marknadsstörningar som uppkommer vidspekulation inför ett EU-medlemskap.MjölkkvoterEnligt propositionen bör EG:s mjölkreglering tillämpas frånden . Den mjölkkvot som erhållit börfördelas på de produktionsplatser som levererar mjölk den 1januari 1995. Den grundläggande principen för fördelningen börvara att leveranskvoten skall motsvara levererad mängd mjölkunder något av åren 1991, 1992 eller 1993 reducerad medca 3 %.Producenter som antingen utökat sin produktion eller nystartatunder tiden fram till kan som alternativvälja en annan beräkningsmetod.Det ligger i konsumenternas intresse att produktionen skertill så låg kostnad som möjligt. I propositionen görsbedömningen att detta mål bäst tillfredsställs i ett system medfri handel med kvoter.Producenter som upphör med mjölkproduktion men inte säljermarken till vilken kvoten är knuten bör därför inom ramen förvissa villkor kunna överlåta kvoten till ett fritt pris. Företagsom efter önskar en utökad kvot får köpadenna på en fri marknad eller från tillgänglig nationell reserv.En indelning av landet i tre regioner görs. Inom varje regionfår kvoter utan mark endast försäljas till producent inom sammaregion.En utvärdering av systemet bör ske sedan erfarenheter vunnitsav den praktiska tillämpningen.TrädgårdssektornEtt svenskt EU-medlemskap kommer sammanfattningsvis attförändra förutsättningarna för svensk trädgårdsproduktion främstgenom gränsskyddssänkningar. Det är enligt propositionensannolikt att anpassningen till EG:s lägre producentpriserkommer att ske snabbare än utjämningen av kostnaderna förarbetskraft, energi m.m.MotionernaDen gemensamma jordbrukspolitiken inom EUI den socialdemokratiska partimotionen U16 yrkas på etttillkännagivande om livsmedelspolitiken (yrkande 10).Livsmedelspolitiken är ett område där medlemskapet innebär entydlig förändring, anför motionärerna. Medlemskap i innebärockså ett medlemskap i den gemensamma jordbruks- och dengemensamma fiskeripolitiken. Den borgerliga regeringen har underperioden --1994 genomfört en anpassning av den svenskapolitiken till förhållandena inom EU. Socialdemokraterna harkritiserat denna anpassning då den alltför ensidigt har gynnatproducenterna medan konsumentperspektivet lyst med sin frånvaro.Enligt motionärernas uppfattning hade den bästa förberedelsenvarit att fullt ut genomföra beslut om en internavreglering av den svenska jordbrukspolitiken. Den borgerligaregeringen har dock inte fullföljt beslutet. Subventioner ochexportstöd har återinförts. Förädlingsindustrins marginaler hartillåtits öka som priserna till bonden sänkts. Enföljd av borgerlig regering är att skattebetalarnaskostnader för jordbruket ökat.Konsumentens intresse av bra mat till rimliga priser bördominera livsmedelspolitiken, anser motionärerna. Ett medlemskapi EU kommer sannolikt att innebära en viss matprissänkning tillföljd av den förändrade jordbrukspolitiken som innebär attprisstöd ersätts med direktstöd samt att våra gränser öppnas förimport.