bet · GH01TU15 · 1994-03-01 00:00:00 — Utskottet vill inledningsvis erinra om att den svenska inrikesflygmarknaden är avreglerad sedan den 1 juli 1992.Tillståndsgivningen skall numera ha som huvudmål att åstadkommaen effektiv konkurrens inom ramen för de av antagnatrafikpolitiska målen.I betänkandet behandlas i proposition 1993/94:100(budgetpropositionen) bilaga 7, avsnittet C. Luftfart, framfördaförslag om luftfartsmarknaden, verksamhet underperioden --1996 samt anslag för /95 tillBeredskap för civil luftfart och till Driftbidrag till kommunalaflygplatser i skogslänen jämte förslag i motioner som väcktesunder den allmänna motionstiden i år.Utskottet tillstyrker propositionens förslag avseendeluftfartsmarknaden.Dessa förslag innebär bl.a. att staten skall ha ett fortsattansvar för regionalpolitiskt viktig flygtrafik. För nästabudgetår skall ett driftbidrag på utgå tillkommunala flygplatser i skogslänen. Detta innebär en fördubblingoch en mer vidsträckt inriktning av det hittillsvarande anslagettill Bidrag till kommunala flygplatser m.m.De fem kommunala flygplatserna i "primärnätet", som haromfattats av ett tidsbegränsat resultatutjämningssystem mellanstatliga och kommunala flygplatser, skall övergångsvis få ettutjämningsbidrag som i princip jämställer dem med motsvarandestatliga flygplatser. skall få en del av dettautjämningsbidrag täckt genom en nedsättning av utdelningskravet.Arbetet med att miljöanpassa luftfarten skall fortsätta.Bl.a. skall bullerrelaterade landningsavgifter införas vid destatliga svenska flygplatserna under år 1994.Utskottet tillstyrker vidare förslag i propositionen omLuftfartsverkets verksamhet --1996, som avserinriktning, syfte, målsättningar, ekonomiska mål och ramar samtinvesteringsplan m.m.Investeringsplanen för åren 1994--1996 föreslås omfatta 2,2miljarder kronor och huvudsakligen inriktas mot ett nyttflygtrafikledningssystem samt mot utbyggnad av den tredjerullbanan på , som beräknas tas i drift år1999.Utskottet har inte något att erinra mot den policy för ramp-och expeditionstjänst på verkets flygplatser som presenteras.Avtalet mellan staten och om flygplatslöper ut . Med anledning av motioner, vari yrkas attflygplatsen skall läggas ned resp. att den skall ersättas med enflygplats i den södra delen av , uttalarutskottet även att två flygplatser behövs iStockholmsområdet men pekar på att avgörandet i flygplatsfråganligger hos regionen.Utskottet hänvisar till ett uppdrag för attförhandla med om användning av flygplatsenytterligare . Ett preliminärt avtal har utarbetats men ännuinte godkänts från sida.Utskottet avstyrker motionsförslagen i ärendet, i de flestafallen med hänvisning till att de upptagna frågorna är föremålför överväganden eller redan har aktualiserats i andrasammanhang.Vid betänkandet har fogats fem reservationer av s-ledamöternatill förmån för motionsförslag, nämligenom upphandling av olönsam regionalpolitiskt viktigflygtrafik m.m. (1), om kompletteringar på ochLuleå-Kallax flygplatser (2), om nedläggning av flygverksamhetenpå , m.m. (3), om framtiden för de skånskatrafikflygplatserna (4) samt om ett särskilt anslag tillinvesteringar (5).Vid betänkandet har vidare fogats en meningsyttring avv-suppleanten avseende två delavsnitt i betänkandet.SJÄTTE HUVUDTITELN 1993/94:T204 av m.fl. (fp) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att bryta monopol på vissainrikesflygsträckor,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygets regionalpolitiska betydelse.1993/94:T205 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om och statligtutjämningsbidrag för driftskostnaderna.1993/94:T207 av Bo Finnkvist m.fl. (s) vari yrkas (delvis) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om infrastruktursatsningar i , bl.a.NKlJ-banan, väg 62 och telenätet samt ökade bidrag tillflyglinjen ----Arlanda.1993/94:T214 av och (båda fp)vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av prövning av en civilinrikesflygplats på Södertörn.1993/94:T215 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utveckling av flygplatserna ,/och Örnsköldsvik.1993/94:T216 av m.fl. (v) vari yrkas18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygtrafik.1993/94:T219 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flyget.1993/94:T224 av m.fl. (s) vari yrkas16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att statens ansvar för Brommaflygplats skall upphöra ,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att samordnad upphandling bör ske avflygtrafiken i ,18. att beslutar att på ett särskilt anslag anvisaLuftfartsverket för investeringar i flygplatser.1993/94:T701 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av förbud förflyguppvisningar över tättbebyggda områden.1993/94:T702 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla kommunala flygplatser som harbetydelse för landets flygsektor skall ges möjlighet attinlemmas i ett totalt system för luftburen kollektivtrafik medsamma system för kostnadsutjämning som landets statligaflygplatser ingår i,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör fördela en delav sitt överskott till de kommunala flygplatserna i förhållandetill den betydelse flygplatsen har för flygnäringen och utifrånden regionala nyttan, förslagsvis en fast summa och enrörlig del baserad på antalet passagerare ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att statens krav på Luftfartsverketsavkastning (= vinst), som är förhållandevis högt, skall sänkas imotsvarande grad.1993/94:T703 av () och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en rättvisare fördelning av dettotala överskott som flyget som kollektivtrafiksystem skapar.1993/94:T704 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skall tillhöragruppen "de mindre flygplatserna i ",2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygplatser i skogslänen i övrigt samtom vissa kommunala flygplatser som ingår i det särskildautjämningssystemet.1993/94:T705 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av samordnad statlig upphandling avregionalpolitiskt motiverade flyglinjer.1993/94:T706 av och (bådanyd) vari yrkas att , i avvaktan på nysnabbtågsförbindelse mellan och via ,i enlighet med vad i motionen anförts beslutar om oförändradebidrag till flygplatserna i , och Hudiksvall.1993/94:T707 av och (båda m)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av driftsbidrag tillTorsby och flygplatser i vid fördelningen avtillgängliga medel.1993/94:T708 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avvecklingen av flygplats.1993/94:T709 av och (båda m)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de kommunala flygplatserna medlinjefart skall inlemmas i det system för kollektivtrafik somutgörs av landets övriga flygplatser,2. att ger regeringen till känna attLuftfartsverket bör fördela sitt överskott till de kommunalaflygplatserna i rimlig proportion till deras verksamhet.1993/94:T710 av m.fl. (m, s, fp, c, kds, nyd)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrade indelningsgrunder för atterhålla driftbidrag till kommunala flygplatser,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att /, inomgivna ekonomiska ramar, får del i driftbidraget till kommunalaflygplatser.1993/94:T711 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring av luftfartslagen 7 kap.1 § första och andra stycket.1993/94:T712 av m.fl. (fp, m, c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ta i anspråk medel förinfrastrukturinvesteringar för länsflygplats i /94:T713 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avveckling av flygplats.1993/94:A453 av m.fl. (v) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att flyget på bör avvecklas.1993/94:A455 av m.fl. (fp) vari yrkas10. att hos regeringen begär att den skallklargöra behovet av ytterligare kapacitet för flygtrafiken iStockholmsregionen.1993/94:A469 av m.fl. (s) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygplatser m.m. i Skåne.1993/94:N283 av m.fl. (s) vari yrkas18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flygtrafiken i ,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om och flygplatser.Gällande riktlinjer för luftfartspolitiken, m.m.Övergripande riktlinjer och grundläggande bestämmelserUtgångspunkt för statens handlande på luftfartens område skall-- liksom när det gäller andra trafikgrenar -- vara detursprungligen formulerade och trafikpolitiskabeslut kompletterade övergripande målet för samhälletstrafikpolitik "att erbjuda medborgarna och näringslivet ilandets olika delar en tillfredsställande, säker och miljövänligtrafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiskakostnader" (prop. 1987/88:50 om trafikpolitiken inför 1990-talets. 294--330, bet. TU22, rskr. 249).Grundläggande bestämmelser om luftfarten har meddelats iluftfartslagen (1957:297). Närmare bestämmelser har bl.a.meddelats i luftfartsförordningen (1986:171).Utformningen av våra bestämmelser om luftfarten har i storutsträckning baserats på internationella åtaganden som Sverigehar gjort genom tillträde till olika konventioner på luftfartensområde.Om flygtrafikförsörjningen m.m.Former för regleringFör luftfartsverksamhet i förvärvssyfte krävs enligtluftfartslagen tillstånd (koncession). Vid prövning av tillståndskall de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för trafikenbeaktas.Flygföretagen Scandinavian Airlines System () och LinjeflygAB () har när det gäller inrikes luftfart i regelbundentrafik (linjefart) haft en prioriterad ställning.I 1988 års trafikpolitiska beslut sades -- vilket innebar ettfastläggande av vad dittills hade gällt -- att SAS ochLinjeflyg skulle ha en prioriterad ställning i den nationellatrafikförsörjningen. Stommen i den nationellaflygtrafikförsörjningen skulle vara det trafiknät som SAS ochLinjeflyg trafikerade i egen regi eller genom entreprenör,kallat primärnätet, med undantag för "det inreNorrlandsnätet".Det fanns enligt beslutet starka skäl för att bibehålla ettsärskilt trafikutbud för inre , "det inreNorrlandsnätet", som omfattade den trafik som bedrevpå linjen --för SAS räkning samt mellan ,, , och för Linjeflygsräkning. Underskott på trafiken i inre skulle täckasinom ramen för överskott i Linjeflygs övriga trafik och genomresultatutjämning mellan SAS och Linjeflyg.Som sekundärflyg betecknades trafik med flygplan med enhögsta tillåten startvikt på (högsta tillåtna startviktför flygplan av typen är ca ). Sekundärflygetbetraktas trafikpolitiska beslut som ett värdefulltkomplement till trafiken på primärnätet. Sekundärflyget bordeenligt beslutet utvecklas efter marknadens behov påaffärsmässiga grunder.Riksdagen fattade /91 och l991/riksmötenbeslut om avreglerande åtgärder inom den inrikes flygtrafiken(prop. 1990/91:87 s. 189--200, bet. TU27, rskr. 287 resp. prop.l991/92:100 bil. 7 s. 103--105, bet. TU13, rskr. 208).Därefter fattade regeringen beslut om nyariktlinjer att tillämpas vid tillståndsgivning för svensktinrikesflyg fr.o.m. l992.Dessa riktlinjer innebär i korthet att tillståndsgivningenskall ha som huvudmål att åstadkomma en effektiv konkurrens påmarknaden inom ramen för de av antagna trafikpolitiskamålen beträffande tillgänglighet, effektivitet, säkerhet,miljöpåverkan och regional balans. Tillstånd skall som regelmeddelas svenska flygbolag som begär att få trafikera en vissinrikeslinje. Beslut som innebär avsteg från fri konkurrens bördock kunna meddelas i vissa fall av regionalpolitiska skäl.Tidigare krav på att tariffer och trafikprogram skallfastställas har slopats och ersatts med en skyldighet förflygbolagen att i förväg till anmäla sinapriser, trafikprogram och för avsedd trafik aktuellaflygplanstyper.Den 1 juli 1992 upphörde SAS och Linjeflygs trafikplikt förinrikes trafik. Linjeflyg uppgick sedermera i SAS.Den svenska flygmarknaden integreras i EG/EUInom EG har pågått arbete medavreglering av luftfarten. antog ministerrådet det s.k.luftfartspaket nr 2 -- vilket trädde i kraft den 1 november1990 och för vilket en närmare redogörelse finns i betänkande1991/92:TU4 (s. 8--9). Paketet omfattade bl.a. förordningar avden om lufttrafikföretags tillträde till flyglinjeri regelbunden trafik inom gemenskapen och om delning avpasssagerarkapaciteten mellan lufttrafikföretag i regelbundentrafik mellan medlemsstaterna samt om biljettpriser förregelbunden luftfart. Förordningarna innebar ökadeflygrättigheter samt friare prissättning ochkapacitetsfördelning i förhållande till vad som hade gällttidigare.Genom det av (prop. 1991/92:29, bet. TU4, rskr.111) godkända avtalet mellan , och EG om civilluftfart, lagen (1992:138) om tillämpning av avtalet samtförordningen (1992:588) i samma ämne anpassade sig tillluftfartspaket nr 2 och till åtskilliga andra regler påluftfartsområdet som gällde inom EG, bl.a. en förordning av den4 om bedrivande av flygfrakttrafik mellanmedlemsstater. I avtalet finns bl.a. bestämmelser om hur nyaEG-rättsakter på den civila luftfartens område kan införlivasmed avtalet.År 1992 antogs inom EG luftfartspaket nr 3. Genomförordningar av l992 avregleras luftfarten inom EGytterligare och lufttrafikföretag inom EG ges rätt att fritttrafikera de linjer de önskar mellan orter inom gemenskapen.Vidare innehåller paketet -- tillsammans med de övrigaförordningar och direktiv som hade tillkommit på området påsenare tid -- regler om tillståndskrav för lufttrafikföretag,prissättning, harmonisering av tekniska krav och administrativaprocedurer, erkännande av certifikat för flygpersonal samt omfördelning av ankomst- och avgångstider vid större flygplatser.Slutligen ger paketet möjlighet till förstärkt kontroll avkonkurrensförhållandena inom den civila luftfarten.Luftfartspaket nr 3 trädde i kraft ibegränsad omfattning. Övergångsbestämmelser syftar till atträtten att genomföra flygningar inrikes i ett annat medlemsland-- fritt cabotage -- skall införas år 1997.Genom proposition 1992/93:202 förelades etttillägg till avtalet mellan , och EG om civilluftfart, som byggde på luftfartspaket nr 3, samt förslag tilländringar i lagen (1992:138) om tillämpning av avtalet och iviss annan lagstiftning som föranleddes av tilläggsavtalet.Riksdagen (bet. 1992/93:TU32, rskr. 444) godkändetilläggsavtalet samt antog de föreslagna lagändringarna. Motbakgrund av beslut beslutade regeringen om ändringari förordningen om tillämpning av avtalet.Merparten av de EG-rättsakter som omfattas av avtalet mellanSverige, och EG om civil luftfart ingår också iEES-avtalet.Genom förordningen (1993:1347) om den civila luftfarten ochEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) -- som trätt ikraft (SFS 1993:1646) -- har regeringenföreskrivit att ovannämnda EG-förordningar av omlufttrafikföretags tillträde till flyglinjer och om delning avpassagerarkapacitet samt om biljettpriser jämte ovannämndförordning av om flygfrakttrafik skall gälla som svenskaförordningar.SAS har bland skandinaviska flygföretag fortfarande enprioriterad ställning när det gäller luftfart till områdenutanför EG- och EFTA-områdena.Myndighetsstrukturen inom luftfartssektornAntalet flygplatserVid utgången av fanns 213 av Luftfartsverketregistrerade flygplatser för civil och militär luftfart. På 44flygplatser bedrevs linjefart -- de var trafikflygplatser, dvs.de kan användas under s.k. instrumentväderförhållanden.Luftfartsverket förvaltade 14 statliga flygplatser för civilluftfart och drev flygstationer för sådan luftfart på femmilitära flottiljflygplatser. Med flygplatseravses i det följande även de statliga flygstationerna för civilluftfart på militära flygplatser.Kommuner ägde 15 flygplatser och drev flygstationer på niomilitära flygplatser/övningsfält. Ett enskilt företag ägde entrafikflygplats med linjefart (flygplats).Av flygplatserna/flygstationerna i det s.k. primärnätet hadede i (), , ,(Malöga) och kommunala huvudmän.Bansystemen i , och var emellertidmilitära. Övriga flygplatser/flygstationer i det s.k.primärnätet drevs av Luftfartsverket.Riktlinjer beträffande huvudmannaskapet för flygplatser förcivil luftfartEnligt riktlinjer för verksamhet ochorganisation som godkände (prop. 43, bet. SU 107, rskr. 267) skulle drivaoch förvalta statliga flygplatser för linjefart (i prop. 1967:57kallade primärflygplatser). Även landsting, kommuner ellerenskilda intressenter skulle enligt dessa riktlinjer kunnaanlägga, driva och förvalta flygplatser för linjefart. Andraflygplatser än sådana med linjefart borde enligt riktlinjernaäven i fortsättningen vara en angelägenhet för landsting, kommuneller enskild intressent.I 1982 års luftfartspolitiska beslut fastslogs att deflygplatser som huvudsakligen betjänade allmänflyget inte helleri fortsättningen borde vara en statlig angelägenhet utan enangelägenhet för kommun, landsting eller enskild intressent(prop. 1981/82:98 s. 33--34).I 1988 års trafikpolitiska beslut uttalades att det i principinte fanns någon anledning att ändra på den sålunda beslutadeordningen för fördelning av ansvaret för flygplatser i vårtland. Emellertid förutskickades överväganden om nyaorganisationsformer för huvudmannaskap för flygplatser m.m.Den tillkallade (K 1989:01) ficksedan i uppdrag att utreda frågor om former och principer förhuvudmannaskapet för flygplatser som ingick i inrikesflygetsdåvarande primärnät. Utredningen redovisade sina förslag ibetänkandet (SOU 1990:55) Flygplats -- De svenskaflygplatserna . (En kortfattad redogörelse förutredningens förslag finns i utskottets betänkande 1991/92:TU13s. 11--12. )Regeringen uppdrog åt attkomplettera det beslutsunderlag som hadepresenterat. Uppdraget redovisades i rapporten --Komplettering av beslutsunderlag, som presenterades i 1991/92års budgetproposition (bil. 7 s. 105--109).Kommunikationsministern förutskickade dock fortsattaöverväganden, i huvudsak inom ramen för ett arbete inomregeringskansliet med utveckling av affärsverken inomKommunikationsdepartementets område (det s.k.affärsverksutvecklingsprojektet). Dessa överväganden resulteradei vissa förslag som behandlades av under förrariksmötet (se nästa avsnitt i betänkandet).Luftfartsverkets uppgifter och organisation samt styrningen avverketLuftfartsverket (LFV) har enligt verkets instruktion (1988:78)hand om frågor som rör den civila luftfarten. Verketshuvuduppgifter är att (1) främja utvecklingen av den civilaluftfarten, (2) driva och förvalta statens flygplatser för civilluftfart, (3) utöva tillsyn över flygsäkerheten för den civilaluftfarten, (4) svara för skyddet av miljön mot föroreningarfrån civil luftfart, (5) svara för flygtrafiktjänst i fred förcivil och militär luftfart samt (6) ombesörjaberedskapsplanläggning för civila flygtransporter.LFV och de företag där staten genom verket direkt ellerindirekt har ett bestämmande inflytande bildar tillsammans enaffärsverkskoncern.Statsmakternas styrning av LFV sker främst genomatt mål läggs fast för avkastning, service, prissättning ochsoliditet. För nästa budgetår föreslås nya ekonomiska mål förverket med hänsyn till införandet av bolagsliknande former iredovisningen (se avsnitt 3.l.1 nedan).LFV:s nuvarande organisation grundar sig i huvudsak på beslutav (prop. 1984/85:25 bil. 4, bet. I organisationen har myndighetsfunktioner ochrörelsedrivande funktioner avgränsats från varandra.Myndighetsfunktionerna omfattar i huvudsak tvåärendegrupper, nämligen dels myndighetsfrågor av trafikalkaraktär, dvs. i huvudsak frågor om transportreglering,transportförsörjning och transportplanering, som handläggs inomverkets luftfartspolitiska avdelning, dels flygsäkerhetsfrågorsom handläggs inom Luftfartsinspektionen.De rörelsedrivande verksamheterna omfattar driften av de 14statliga flygplatserna för civil reguljär trafik, de femflygstationerna för sådan trafik på militära flygplatser samtett trettiotal flygtrafiktjänstenheter för den civila ochmilitära luftfarten, m.m.Riksdagen uttalade med anledning av motionsförslagatt tiden nu är mogen för att man skiljer luftfartsinspektionenfrån LFV och inrättar som en särskildmyndighet (bet. 1990/91:TU20 s. 15, rskr. Riksdagenbegärde att regeringen skulle återkomma till mednärmare förslag i denna fråga.Med anknytning till Kommunikationsdepartementetsaffärsverksutvecklingsprojekt hade LFV övervägt frågor omstrategier och struktur när det gäller myndighetsstrukturen inomluftfartssektorn och redovisat övervägandena irapporten av strategier och struktur. Rapportenpresenterades i proposition 1992/93:100 bil. 7 (s. 90--91).Mot bakgrund av LFV:s rapport framfördekommunikationsministern (s. 92--94) förslag i följandehänseenden, nämligen beträffande det fortsatta arbetet med attfinna en lämplig struktur för LFV, bolagisering av kommersiellverksamhet, statens ansvar för flygplatsnätet samtresultatutjämning mellan statliga och kommunala flygplatser.Fortsatt utvecklingsarbete och fråga om bolagisering av vissaverksamheterLFV ansåg att det fanns skäl att ta ytterligare steg iutvecklingen mot att göra skillnaden mellan myndighetsuppgifteroch affärsinriktad verksamhet tydlig. På en avreglerad marknadmåste, framhöll LFV, verket ha flexibilitet att kunna anpassasig till snabbt ändrade krav från kunderna. Mot bl.a. dennabakgrund föreslog LFV att inriktningen mot bolagisering avverket skulle fullföljas. Verkets uppgifter borde emellertidlösas inom ramen för en sammanhållen koncern, vari tydligåtskillnad gjordes mellan myndighetsverksamhet ochaffärsinriktade verksamheter.Kommunikationsministern framhöll att målsättningen attskilja ut kommersiella delar av affärsverket och att driva dem ibolagsform var oförändrad, och han förordade att ett fortsattutvecklingsarbete skulle bedrivas med oförändrat mål attåstadkomma ett tydligare myndighetsansvar och rationellaredriftsformer. Enligt kommunikationsministern borde det fortsattaarbetet liksom dittills i huvudsak bedrivas i kontakter mellanverket och med externt stöd där så bedömdesnödvändigt. Kommunikationsministern pekade på att verket redanmed stöd av verkets instruktion och inom ramen föraffärsverksformen kunde genomföra sådana organisatoriskaförändringar av rationaliserande karaktär som ingick som en delav verkets förslag i rapporten.Bland sådana områden som borde studeras närmare angavkommunikationsministern LFV:s roll som infrastrukturhållarebeträffande flygplatser och flygtrafiktjänst samt rollen somluftfartsmyndighet. I sistnämnda avseende framhöllkommunikationsministern de krav som den förändrademarknadssituationen ställer på och myndighetsfunktioner.Av LFV driven kommersiell verksamhet borde enligtkommunikationsministern kunna överföras till bolagsform underförutsättning att den kan bedrivas på en fungerande marknad ochär så långsiktigt stabil att den kan bedrivas utan subventioner.Mot nämnda bakgrund beslutade (1) bemyndigaregeringen att besluta dels att viss verksamhet inom LFV:sområde överförs till bolagsform på de villkor somkommunikationsministern hade anfört, dels om förvärv ochtecknande av aktier m.m. i sådana bolag samt (2) godkännariktlinjerna för det fortsatta arbetet med utarbetande av en nymyndighetsstruktur inom luftfartsområdet (bet. 1992/93:TU19 s.18--19, rskr.