bet · GH01UU26 · 1994-05-05 00:00:00 — Senast i betänkandena /94:UU1 och1993/94:UU15 anförde utskottet den vikt utskottet fäster vid attregeringen noga följer utvecklingen i och på ÖstraTimor och att regeringen tar de initiativ i FN som bedömsändamålsenliga. När generalsekreteraren anser att etttimoresiskt deltagande i dessa samtal, respektive att enpermanent FN-närvaro på skulle gynnas, utgårutskottet från att regeringen medverkar i en sådan process.Utskottet noterar i detta sammanhang uppgifter om att informellasamtal mellan indonesiska och östtimoresiska företrädare skallha ägt rum.Det är utskottets förhoppning att de pågående konsultationernaskall leda till en lösning som går den timoresiska befolkningenslegitima önskemål till mötes. Detta bör innebära att politisktfängslade inklusive den dömde och fängslade timoresen XananaGusmao släpps fri genom allmän amnesti och att en folkomröstninganordnas.Sedan år 1992 behandlas situationen för de mänskligarättigheterna i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.Sverige har alltid stött de förslag som lagts fram ikommissionen.Kommissionens tortyrrapportör, som för övrigt befann sig påÖstra när dödsskjutningarna ägde rum i Dili den 12november 1991, lämnade i sin rapport till kommissionenflera rekommendationer till den indonesiska regeringen i syfteatt förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna där.Tortyrrapportören uppmanade den indonesiska regeringen bl.a. attratificera konventioner om de mänskliga rättigheternaoch tortyrkonvention. Vidare föreslog tortyrrapportörenatt rättsväsendet reformeras till en internationellt accepteradstandard och att myndighetspersoner som behandlar fängsladeomänskligt eller använder sig av tortyr i samband med förhörm.m. Rekommendationerna omfattade också ettförslag att inrätta en nationell kommission för de mänskligarättigheterna. Syftet med en sådan kommission skulle enligttortyrrapportören vara att undervisa myndighetspersoner påområdet för de mänskliga rättigheterna.Utskottet noterar att den indonesiska regeringen med anledningav rapportörens rekommendationer beslöt atttillsätta en nationell kommission för de mänskligarättigheterna. Några av de andra rekommendationerna skall enligtvad utskottet inhämtat ännu inte ha genomförts. Utskottetnoterar också att den indonesiska regeringen inbjudit denspecielle rapportören om summariska och godtyckliga avrättningarfrån FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna att besökaÖstra under 1994.Även situationen i på norra inger oro. Tortyr,summariska fängslanden och dödsskjutningar är vanliga. Inteheller på Västpapua är situationen tillfredsställande.Beträffande Västpapuas status får utskottet konstatera attSverige accepterade områdets införlivande med genomatt rösta för generalförsamlingens resolution i frågan(resolution /1969). Icke desto mindre anser utskottet attsituationen i Västpapua på området för de mänskligarättigheterna måste bli föremål för det internationellasamfundets uppmärksamhet.Indonesien har, som bl.a. framgått ovan, inte ratificerat 1966års konventioner om de mänskliga rättigheterna. verkarsedan länge multilateralt för en bredare anslutning av deinternationella konventionerna på de mänskliga rättigheternasområde. Utskottet utgår därför från att regeringen i sinabilaterala kontakter med poängterar den vikt Sverigefäster vid en ratificering av dessa konventioner liksom enstrikt efterlevnad av de internationellt antagna normerna.Indonesien har däremot ratificerat barnkonvention och1979 års kvinnodiskrimineringskonvention. Utskottet noterar idetta sammanhang att första rapport till granskades av kommittén . Kommitténuttrycker i sina preliminära kommentarer till rapporten en starkoro för det stora antalet reservationer som gjort isamband med ratificeringen. ifrågasätter om intedessa står i strid med ändamål och syfte.Vidare framgår att den nationella lagstiftningen på en radområden inte står i överensstämmelse med konventionens regler.Indonesien har av kommittén uppmanats att sedan den 31 december1993 svara på kommitténs kritik. slutligasynpunkter på den indonesiska rapporten kommer att lämnas iseptember/oktober 1994.Utskottet förutsätter att regeringen i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna fortsätter att aktivt medverka till attsituationen för de mänskliga rättigheterna i Indonesienfortlöpande behandlas i kommissionen. Utskottet utgår också frånatt regeringen även såväl inom ramen för FN sombilateralt kommer att verka för att demokrati och mänskligarättigheter skall respekteras i . Utskottet får härerinra om den viktiga roll FN:s kommission för de mänskligarättigheterna spelar och framför allt det viktiga arbete somkommissionens tematiska rapportörer och arbetsgrupper utför isyfte att uppmärksamma kränkningarna av de mänskligarättigheterna.Med det ovan anförda får motionerna U610 (v), yrkandena 1--3och 6--9, U636 (fp) yrkandena 1, 2 och 4, U647 (c) yrkandena1--3 samt U227 (s) yrkandena 1, 4 och 5 anses besvarade.5. KashmirSammanfattning av motionenI motion U407 om konflikterna i detinternationella systemet anförs att borde utnyttja singoodwill i tredje världen för att motverka etniska och religiösakonflikter som den mellan och . Motionärernamenar att har särskild anledning att agera för enfredlig lösning av konflikten i Kashmir eftersom ett antalsvenska biståndsprojekt håller på att genomföras där (yrkande2).BakgrundKashmir har alltsedan och blev självständigastater 1947 utgjort en svår konflikthärd, som bl.a. lett tilltvå krig mellan de båda grannländerna.Säkerhetsrådet föreslog vid sin behandling av Kashmirfråganredan 1948 att områdets slutliga tillhörighet skulle avgörasgenom en folkomröstning. Enligt pakistansk åsikt är ocksåförpliktat att medverka till en sådan. Men anser attanslutningen är giltig även utan en folkomröstning. Medhänvisning till 1972 hävdar man attKashmir-problemet måste lösas bilateralt mellan ochPakistan. Alla ansträngningar att få båda parter att accepteraatt frågan prövas rättsligt, t.ex. genom inhämtande avrådgivande yttrande från i , harhittills varit fruktlösa. Frågan har inte behandlats i FN påsenare år.En FN-observatörsstyrka kallad etablerades för attövervaka genomförandet av vapenstilleståndet från den 1 januari1949. Den har 38 medlemmar, varav 8 är svenskar.Det förtjänar att påpekas att FN:s resolutioner och1949 just gäller en folkomröstning i frågan om området skalltillhöra eller . Någon annan form av lösning --exempelvis självbestämmande -- förutses inte i resolutionerna.Bakgrunden till oron i Kashmir utgörs inte bara av dereligiösa utan också av de ekonomiska, sociala och politiskaförhållandena. Långsam ekonomisk utveckling, fattigdom ocharbetslöshet är faktorer som anses ha bidragit till den grogrundför missnöje som finns i Kashmir. Oroligheterna har bemötts medmaktmedel av framför allt den indiska armén, som i Kashmirutgörs av personal från andra delar av Indien.Under 1993 förvärrades läget i Kashmir ytterligare bl.a. somen följd av att separatistisk gerilla ockuperaderegionens viktigaste helgedom, Hazratbalmoskén i huvudstadenSrinagar. Den upptrappade konflikten har ytterligare försämratförhållandet mellan och Pakistan.Utskottets övervägandenSituationen för de mänskliga rättigheterna i Kashmir liksom deåterkommande sammanstötningarna mellan indiska och pakistanskagränsstyrkor är allvarlig. Utskottet noterar att ocksåregeringen vid ett flertal tillfällen till den indiskaregeringen har framfört oro över situationen i Kashmir.Så skedde exempelvis i samband med det svenska statsbesöket iIndien i oktober 1993.I ett uttalande framhöll utrikesministeraf bl.a. följande: "Den ökande spänningen i Kashmir ärdjupt oroande. Ansträngningar måste göras av berörda parter föratt uppnå en fredlig lösning på den mångåriga konflikten iKashmir och öka respekten för de mänskliga rättigheterna. Enfredlig lösning av konflikten förutsätter också attbefolkningens vilja respekteras. Kränkningarna av de mänskligarättigheterna i Kashmir måste upphöra. "Den svenska inställningen till frågan om Kashmirs slutgiltigatillhörighet sammanfaller med den som kommit till uttryck isäkerhetsrådets resolutioner, nämligen att områdets tillhörighetbör avgöras genom en folkomröstning. Det är angeläget att enbestående lösning kommer till stånd på den potentiellt mycketfarliga konflikt som Kashmir-frågan utgör. Utskottet noterar idetta sammanhang med tillfredsställelse den i början av 1994återupptagna indisk-pakistanska dialogen påkabinettssekreterarnivå. indisk-pakistanska kontakterhar, bl.a. tack vare diplomatiska ansträngningar från främstamerikansk och rysk sida, resulterat i flera avtal om militäraförtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. Utskottet noteraratt regeringen vid olika tillfällen uppmanat parterna attfortsätta dessa kontakter.Utskottet förutsätter att regeringen noga bevakar läget iKashmir och i lämpliga fora och i bilaterala kontakterfortsätter att ge till känna den svenska uppfattningen omMR-situationen och konflikten.Därmed får motion U407 (v) yrkande 2 anses besvarat.6. Kurder och andra minoriteters problem i , m.fl. staterSammanfattning av motionernaI flera motioner beskrivs kurdernas och andra minoriteterssvåra situation i bl.a. , och . I motionernaframhålls som angeläget att det internationella samsamfundet påolika sätt verkar för att stärka respekten för dessaminoritetsgruppers mänskliga rättigheter. I motion U637 (fp)yrkande 1 begärs att skall vara internationelltpådrivande för att förbättra kurdernas MR-situation. I motionensyrkande 5 föreslås att den kurdiska frågan tas upp pådagordningen för den internationella fredskonferensen omMellanöstern.Flera motionärer tar upp kurdernas situation i norra av mat, medicin och energi är stort. I motion U606 (v)yrkande 4 samt i motion U637 (fp) yrkande 3 begärs att iFN skall verka för att den av FN instiftade blockaden mot Irakupphävs för den kurdiska frizonen. I motion U606 (v) yrkande 3föreslås att tar initiativ till att lösa de problem somorsakas av att stängt av elektriciteten till vissa områdeni frizonen. Den enklaste lösningen vore att tillåta ledningarfrån , menar motionärerna.I motion U606 (v) yrkande 7 föreslås att den svenskaSydafrika-politiken borde stå som modell för den fortsattasanktionspolitiken visavi . En sådan skulle innebära, ansermotionärerna, att inte skulle förorda ett hävande avFN-sanktionerna mot förrän regeringen upphört med allakrigsaktiviteter, respekterar de mänskliga rättigheterna samtgenomför demokratiska reformer och demokratiska val.Motion U606 (v) tar även upp situationen för shiamuslimerna isödra . Värst utsatta för förföljelse från regimens sidaanses vara de s.k. träskaraberna i deltat kring floderna Eufratsoch utlopp i . I motionen anförs att denirakiska regimen, bl.a. genom systematisk torrläggning avträskmarkerna, försöker beröva denna befolkningsgrupp dessmångtusenåriga, grundläggande livsbetingelser. Dräneringen harlett till stor brist på rent vatten, som i sin tur medförtkoleraepidemier. Befolkningen drabbas av svält, tvingas flyeller tvångsförflyttas. I yrkande 2 föreslås att skallta initiativ till att södra , söder om 32:a breddgraden,görs till en säkerhetszon under FN:s beskydd liknande zonen inorra i är kurdernas situation svår, anförs det imotion U637 (fp). En pågående turkifieringskampanjhar enligt motionen inneburit ett hårt förtryck och en avsiktligunderutveckling av kurdiska områden. Därtill kommer de senasteårens upptrappade konflikt mellan den kurdiska organisationenPKK, militär, paramilitär och den fundamentalistiskaorganisationen . I yrkande 2 begärs att övergreppen motkurdernas mänskliga rättigheter i skall tas upp i olikaorgan som FN, den europeiska säkerhets- och samarbetskonferensenESK och . En särskild övervakningsgrupp föreslåssändas till området.Situationen för kurderna i anses i motion U637 (fp) haförbättrats . Även om deras politiska ochkulturella rättigheter inte är formellt erkända tolereras ändåviss kurdisk verksamhet. Somliga kurder har emellertidfortfarande inget medborgarskap, vilket enligt motion U637 (fp)leder till att även deras barn blir statslösa. I yrkande 4föreslås att medverkar till att internationell presssätts på så att dessa människor får syriskamedborgarskap.Vänsterpartiets motion U603 tar upp MR-situationen generellt iIran. I yrkande 4 föreslås att i alla internationellafora skall uppmärksamma situationen för de kurdiska flyktingarnai . I yrkande 5 föreslås att skall verka för attFN:s rapportör för mänskliga rättigheters efterlevnad i Iranskall ges i uppdrag att särskilt uppmärksamma kurdernassituation. Motionens övriga yrkanden behandlas under avsnittetom nedan.Motion U609 (s, m, fp, c, kds, nyd, v) tar som utgångspunktMR-situationen generellt i . Den turkiska regeringen harlovat att värna respekten för de mänskliga rättigheterna och attdemokratisera samhället. Även som medlem i FN, ochESK har gjort viktiga åtaganden för att förbättraMR-respekten. Likväl, sägs det i motionen, framträder idagbilden av ett land där inbördeskriget hotar att utvidgas, detmilitära våldet tilltar och respekten för de mänskligarättigheterna minskar. I yrkande 1 begärs att skallverka för att vapenvila och förhandlingar mellan alla berördaparter kommer till stånd. Även svenskt stöd till eventuellmedling bor övervägas, föreslår motionärerna.I motion U609 refereras vidare till att ochEuroparådet skulle ha slutit ett avtal beträffande Turkietsefterlevnad av de mänskliga rättigheterna. I yrkande 2 föreslåsatt regeringen i skall begära engranskning av hur ifrågavarande avtal följs. Regeringen föreslåsvidare verka för att FN:s högkommissarie för de mänskligarättigheterna ges i uppdrag att granska MR-brotten i ochsärskilt uppmärksamma minoriteternas situation. Detta föreslåsriksdagen som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 3).I motion U634 (fp, c, kds), som tar sin utgångspunkt iassyriernas/syrianernas situation i , begärs att Sverigei organ som FN, och skall arbeta för att Turkietföljer sina åtaganden om mänskliga rättigheter och erkännande avetniska minoriteter.Motion U638 (fp) behandlar internflyktingarnas situation, medsärskild hänvisning till förhållandena i . Mot bakgrundav att det rör sig om ca 30 miljoner människorsom tvingas bort från sina hem i hemländerna anser motionärenatt kraftfullt bör reagera mot de stater somtvångsförflyttar delar av sin befolkning och på så sätt gerupphov till internflyktingar. har intekunnat sända tillbaka asylsökande från sydöstra -- detgäller såväl kurder som assyrier/syrianer -- till deras hembyar.Dessa personer har i stället skickat till ellerAnkara. Enligt motionären bidrar därigenom till Turkietspolitik med tvångsförflyttning av minoritetsbefolkning.BakgrundUtskottet har tidigare utförligt behandlat kurdernas ochassyriernas utsatta situation i bl.a. och (senast ibet. 1993/94:UU3). Som framgår av nämnda betänkande och nuföreliggande motioner är dessa minoritetsfrågor mångfacetteradeoch synnerligen komplexa.Kurderna, som uppgår till omkring 20 miljoner människor,befolkar ett sammanhängande landområde i somomfattar sydöstra , nordligaste , norra ochnordöstra , nordvästra och några angränsande områden iKaukasus.Den kurdiska befolkningen i norra , som under lång tidvarit utsatt för svåra umbäranden till följd av repressalierfrån centralmaktens sida, erhåller särskilt internationelltskydd genom FN:s säkerhetsråds resolution 688. Befolkningenförses med leveranser av mat och mediciner från FN, EG,bilaterala givare och en mängd enskilda organisationer.Säkerhetssituationen och försörjningsläget förblir trots dessainsatser prekära för kurderna i Irak.Turkiet har vid upprepade tillfällen och med betydande styrkorattackerat den kurdiska organisationen baser i sydöstraTurkiet och i norra . De ca 8 miljoner kurderna i Turkiethar utsatts för en hårdhänt assimileringspolitik.De hävdar, liksom kurderna i , sin självklara rätt till egenkultur och ett eget språk samt till kurdiskt, politisktmedinflytande. Läget för de mänskliga rättigheterna generellt iTurkiet är nära förknippat med frågan om kurdernas och andraminoriteters ställning.Också i brister respekten för kurdernas mänskligarättigheter. av landets invånare är kurder. Sedan1980-talet anses kurderna ha något större möjligheter äntidigare att utöva sin kultur och fritt tala sitt spåk. Kurdiskaär dock fortfarande förbjudet som undervisningsspråk i Syrien.Den allmänna respekten för mänskliga rättigheter är synnerligenlåg i Syrien.Situationen för de mänskliga rättigheterna i har sedan1982 varit föremål för behandling i FN:s . Denotillfredsställande MR-situationen i landet har bl.a. avspeglatsi behandlingen av landets minoriteter, inkl. kurderna. Dessa haruppfattats som ett hot mot regimen och har i olika omgångarutsatts för repression.Assyrierna/syrianerna har, liksom kurderna, från turkiskaregeringens sida utsatts för en hårdhäntassimileringspolitik. De har under det senaste årtiondet minskatbetydligt i antal till följd av en omfattande flykt främst tillEuropa. uppskattas deras antal i sydöstra uppgåtill omkring 2 500, av totalt runt 80 000 kristna i hela landet.I strider som förekommit i sydöstra utsätts syrianerna,liksom den övriga civilbefolkningen, för ett dubbelt tryck såvälfrån den turkiska militären som från PKK. Deras utsattaställning utnyttjas också av de grupper i området som med hotoch våld försöker driva ut syrianerna och ta över derasegendomar.Utskottets övervägandenKriget i området kring innebar att ökaduppmärksamhet riktades mot kurdernas i många länder svårasituation. har, bl.a. till följd av svenskainitiativ, olika aspekter av kurdernas situation kommit attbehandlas i FN-sammanhang. Främst gäller detta MR-kommissionenstillsättande av en särskild rapportör för (vars mandatkontinuerligt förlängts), antagandet av resolutioner -- senastvid kommissionens möte -- i vilka uppmanas att upphöramed brott mot de mänskliga rättigheterna samt antagandet avtidigare nämnda resolution 688 av , i vilkenIraks förtryck av sin egen civilbefolkning, inkl. kurderna,fördöms som ett hot mot fred och säkerhet i området. Utskottetutgår från att fortsatt kommer att i lämpligainternationella fora verka för att alla medlemsstater skallrespektera de mänskliga rättigheterna. Som utskottet tidigarehar konstaterat är det ytterst det stöd och engagemang som kanuppbådas från FN:s medlemsländer som avgör organisationensengagemang och möjligheter att agera.I motion U637 (fp) yrkande 5 föreslås att den kurdiska fråganbör tas upp på dagordningen för den internationellafredskonferensen om Mellanöstern.Madridförhandlingarnas multilaterala samtal har tills vidaredelats upp i fem olika ämnesinriktade arbetsgrupper sombehandlar frågor av regional betydelse, bl.a. flyktingfrågor,miljöfrågor och vattenresurser. Överläggningarna i dessaarbetsgrupper kan förhoppningsvis producera resultat somockså kan komma kurder och andra utsatta befolkningsgrupper iMellanöstern till godo. deltar i samtliga arbetsgrupper.Sverige har även förklarat sig berett att vara värd för enmultilateral arbetsgrupp för mänskliga rättigheter, vilketnoterats med tillfredsställelse av utskottet (bet. 1993/94:UU2).Utskottet noterar med beklagande att en sådan arbetsgrupp dockännu inte har inrättats.Utskottet har tidigare även uttryckt uppfattningen (bet.1992/93:UU3) att det inte vore konstruktivt att söka ändramandatet för Madridförhandlingarna så att även kurdfrågan kaninrymmas direkt i denna process.Utskottet vidhåller denna uppfattning.Med det anförda får motionerna U637 (fp) yrkanden 1 och 5anses besvarade.Skyddszonen norr om den 36:e breddgraden, i vilken intetillåts flyga, ingår som en del i FN:s medel att upprättahållaresolution 688. Resolutionen syftar till att skydda områdetscivilbefolkning, företrädesvis kurder, och till att säkratillträde för katastrofhjälp till denna befolkningsgrupp. Dettaär möjligt genom att principen om icke-inblandning i statersinterna angelägenheter i detta fall får stå tillbaka för vad somanses vara ett hot mot internationell fred och säkerhet. Ettsyfte med den norra skyddszonen är bl.a. att söka demilitariseradenna.Den ekonomiska situationen i de norra delarna av förblirmycket svår. Detta beror delvis på en allmänt prekär situationför hela efter kriget, delvis på en medveten politik frånBagdad att begränsa handeln med de norra delarna av landet ochdelvis också på sanktionerna mot . Byar och åkerjordar harförstörts. Läget har ytterligare förvärrats av att PKK-gerillanmed våld hindrat eller försvårat gränshandeln.FN-sanktionerna mot har förlängts kontinuerligt.Sanktionerna omfattar inte medicin och livsmedel. Utskottetkonstaterar att upprepade gånger har framhållit sitthelhjärtade stöd för säkerhetsrådets resolutioner. Det svenskaställningstagandet ligger således i linje med det önskemål somframställs i motion U606 (v) yrkande 7.Som påpekas i flera motioner önskar kurderna att sanktionernaskall hävas för de områden de bebor. Enligt vad utskotteterfarit finns det inga förutsättningarinternationellt att få igenom ett sådant beslut, bl.a. därföratt det skulle kunna uppfattas som ett slags erkännande av enseparat kurdisk statsbildning.Området och befolkningen är fortfarande i akut behov avhumanitär hjälp utifrån. Befolkningen i norra behöver ävenhjälp med att återuppbygga sina byar och sitt jordbruk. Sverigebidrar till detta genom att bl.a. stödja FN:s katastrofprogramför med under /94.Dessutom ger ekonomiska bidrag till olika frivilligahjälporganisationer i deras arbete för att förbättra kurdernassituation. Utskottets förhoppning är självfallet att det svenskaoch internationella stödet till befolkningen i den norraskyddszonen också skall utgöra ett stöd för utvecklingen avdemokrati i denna del av landet liksom -- -- i somhelhet.Som framgår av ovanstående överväganden har ingenmöjlighet att bilateralt söka åstadkomma en lösning av kurdernasproblem med elektricitet i enlighet med förslaget i motion U606(v) yrkande 3. Utskottet noterar dock med tillfredsställelse attregeringen i samråd med bl.a. SIDA ser övermöjligheterna att ytterligare effektivisera biståndet till denkurdiska zonen i norra . En strävan i detta sammanhang äratt kunna öka stödet för återuppbyggnaden avinfrastrukturen. SIDA har enligt vad utskottet erfarit redanbidragit till ett projekt för återuppbyggnad av förstörda byar.Utskottet noterar att FN:s katastrofprogram länge uppmärksammatproblemet med elförsörjningen i norra påpekas i motion U603 (v) lever ett stort antal iranskakurder som flyktingar i . Utskottet konstaterar att derassituation uppmärksamt följs inom ramen för övergripandeansträngningar, i olika internationella fora, för att främjarespekten för de mänskliga rättigheterna i såväl som Iran.Motionärens yrkanden på denna punkt ligger väl i linje medSveriges generella syn på MR-situationen avseende dennabefolkningsgrupp.Vad avser de statslösa kurdiska flyktingarnas situation iSyrien, som aktualiseras i motion U637 (fp), delar utskottetmotionärens uppfattning att denna situation ärotillfredsställande ur MR-synpunkt. Utskottet utgår från attregeringen i relevanta fora också fäster uppmärksamhet vid dennautsatta befolkningsgrupps situation.Med det anförda får motionerna U603 (v) yrkanden 4 och 5, U606(v) yrkandena 3, 4 och 7 samt U637 (fp) yrkandena 3 och 4 ansesbesvarade.Utskottet konstaterar, mot bakgrund av yrkande 2 i motionU606 (v), att en form av skyddszon för den shiamuslimskaminoriteten i de facto existerar söder om den 32:abreddgraden . Beslutet om zonen fattades påpolitiska grunder under åberopande av villkoren för vapenvilanoch säkerhetsrådets resolutioner mot förtryck avcivilbefolkningen i hela (res. 687 och 688). Skyddszonensförenlighet med dessa resolutioner har dock varit föremål fördiskussion, vilket också inneburit att denna inte kan betraktassom lika etablerad som den norra skyddszonen. Skyddet bestårhuvudsakligen i att zonen inte får utsättas för attacker frånluften. I motsats till kurderna i norr har den shiamuslimskabefolkningen inte någon kontroll över sitt område.