bet · GH01FiU10 · 1994-02-17 00:00:00 — Ett underlag avtillräcklig kvalitet för att kunna avräkna motsvarande investeringsutrymme pånuvarande anslag och omvandla detta till räntor och amorteringar kan enligtpropositionen inte föreligga förrän tidigast . Regeringen föreslårdärför att bemyndigar regeringen att göra nödvändiga justeringar iregleringsbreven för berörda myndigheters anslag. Utgångspunkten förjusteringarna är att de skall vara statsbudgetmässigt neutrala.Ett förbehåll görs emellertid för att universitetens och högskolornasredovisning fungerar tillfredsställande och är verifierbar. Regeringen anmäleratt vissa universitet har uppvisat klara brister därvidlag. Utgångspunkten äremellertid att lånemodellen skall införas . Om någotuniversitet eller någon högskola uppvisar sådana brister i redovisningen attunderlaget för omräkningen av anslagen inte är tillfredsställande avserregeringen att återkomma till med förslag till hur detta skallhanteras.Mot bakgrund av vad som redovisats föreslår utskottet att godkännervad som anförs i propositionen om övergång till lån i och högskolor inom område.Regeringen bör också bemyndigas att för /95 justera anslagenför grundutbildning samt forskarutbildning och forskning under förutsättningatt justeringarna är statsbudgetmässigt neutrala.Utskottet tillstyrker vidare att regeringen för /95 bemyndigasbesluta om lån i till investeringar i myndigheternasanläggningstillgångar för förvaltningsändamål intill ett belopp om9 800 miljoner kronor.Budgetering av anslag för /95I avsnittet budgetering av lokalkostnadsbasen i myndigheternasförvaltningskostnadsanslag tar regeringen bl.a. upp de besparingar som vissamyndigheter gjort i sina lokalkostnader genom nyteckning eller omförhandling avhyreskontrakt. Regeringen anser inte att det är rimligt att dessa slumpmässigtfrigjorda resurser, till följd av det markanta prisfallet pålokalhyresmarknaden, fullt ut skall tillfalla berörd myndighet. Regeringenaviserar att man i kompletteringspropositionen avser att återkomma med förslagtill justeringar av lokalkostnadsbaserna i dessa myndigheters anslag.Utskottet anser det värdefullt att principer utvecklas för hur myndigheternaskall hantera sina lokalkostnader. som det är angeläget attmyndigheterna utnyttjar möjligheterna till att omförhandla hyreskontrakt ochompröva sina lokalbehov måste effekterna på verksamheten klargöras liksom hureventuella besparingar som uppkommer skall tillgodogöras staten. Utskottetutgår från att regeringen återkommer till och redovisar hur man kanskapa en beräkningsteknik som tar hänsyn till rådande marknadspriser för olikatyper av lokaler.Avsättning till trygghetsåtgärder för statsanställda har hittillsfinansierats via en kollektiv avsättning i statsbudgeten. Fr.o.m. den 1 juli1994 kommer i stället varje myndighet att sätta av ett belopp motsvarande0,av lönesumman till trygghetsstiftelsen.Statens arbetsgivarverk () avses fr.o.m. /95 attombildas till en avgiftsfinansierad myndighet och tilldelas ett formellt1 000-kronorsanslag. Det ramanslag SAV förfogar över fördelas påmyndighetsanslagen i proportion till resp.myndighets andel av lönesumman.Utskottet noterar med tillfredsställelse att arbetet fortsätter med attfördela ut de kostnader som tidigare tagits upp på särskilda anslag istatsbudgeten till myndigheterna och belasta deras förvaltningsanslag. Dettaser utskottet som en naturlig följd av att myndigheterna ges det fulla ansvaretför lönebildningen. Det är vidare en förutsättning för den ombildning avarbetsgivarorganisationen på det statliga området som föreslås i proposition1993/94:77. Utskottet behandlar denna fråga i ett yttrande tillkonstitutionsutskottet (1993/94:FiU8y). Utskottet hemställerDen ekonomiska politiken1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på motionerna1993/94:Fi201,1993/94:Fi206 yrkande 1,1993/94:Fi208 yrkande 1 och1993/94:Fi210 yrkandena 1, 2 och 11godkänner vad som förordats iproposition 1993/94:100 bilaga 1 yrkande 1 och som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,res. 1 (s)res. 2 (nyd)men. (v) - delvis2. beträffande framtidsgrupp om ekonomi och arbetsmarknadatt avslår motionerna1993/94:Fi202 och1993/94:Fi207,men. (v) - delvis3. beträffande inrättande av en framtidsfond, m.m.att avslår motionerna1993/94:Fi204,1993/94:Fi206 yrkande 10 och1993/94:N281 yrkande 7,res. 3 (s) - motiv.men. (v) - delvis4. beträffande kommission om samhällsekonominatt avslår motionerna1993/94:Fi209 och1993/94:Fi210 yrkandena 7 och 8,res. 4 (nyd)5. beträffande miljömålen för den ekonomiska politikenatt avslår motion1993/94:Jo690 yrkande 6,6. beträffande etikens och institutionernas betydelse för den långsiktigautvecklingenatt avslår motion1993/94:Fi205,7. beträffande det internationella betalningssystemetatt avslår motion1993/94:Fi203,men. (v) - delvisBudgetpolitiken8. beträffande allmänna riktlinjer för budgetregleringenatt med avslag på motionerna1993/94:Fi206 yrkandena 2 och 3,1993/94:Fi208 yrkande 2 och1993/94:Fi210 yrkandena 6, 9 och 10godkänner vad som förordats iproposition 1993/94:100 bilaga 1 yrkande 2 och som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,res. 5 (s)res. 6 (nyd)men. (v) - delvis9. beträffande överkurser vid emissioner av statsobligationeratt avslår motion1993/94:Fi606,res. 7 (s)10. beträffande en bofond för finansiering av räntebidragenatt avslår motion1993/94:Fi602,Särskilda frågor11. beträffande RRV:s redovisning av det ekonomiadministrativa läget ochrevisionens resultat 1993att med anledning av motion1993/94:Fi405som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,12. beträffande statliga myndigheters internationaliseringatt avslår motion1993/94:L608 yrkande 1,res. 8 (s)13. beträffande övergång till lån i för universitet ochhögskoloratt godkänner de iproposition 1993/94:100 bilaga 1 yrkande 4förordade riktlinjerna för övergång till lån i avseendeuniversitet och högskolor inom område,14. beträffande justering av anslagen för grundutbildning samtforskarutbildning och forskningatt med bifall tillproposition 1993/94:100 bilaga 1 yrkande 5bemyndigar regeringen att för /95 justera anslagen förgrundutbildning samt forskarutbildning och forskning,15. beträffande lån i till investeringar i myndighetersanläggningstillgångar för förvaltningsändamålatt med bifall tillproposition 1993/94:100 bilaga 1 yrkande 6bemyndigar regeringen att för /95 besluta om lån iRiksgäldskontoret till investeringar i myndigheters anläggningstillgångar förförvaltningsändamål intill ett sammanlagt belopp av 9 800 000 000 kronor.Stockholm den 17 februari 1994På finansutskottets vägnarPer-Ola ErikssonI beslutet har deltagit:Per-Ola (),(),(),(),(),(),Per (),(),(),(nyd),(),(),(),() ochAlf Egnerfors (s).Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1), , Per , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 39 börjar med rubrikenoch på s. 44 slutar med "yrkande 1" bort ha följande lydelse:Den förda politikens resultatUnder har tillväxten i fallit. Det har aldrig tidigarehänt . Fallet uppgår till . Det innebär att det samladevärdet av produktionen av varor och tjänster har sjunkit med ca 75 miljarderkronor . Ca 45 000 företag har gått i konkurs. Ifinansplanen hävdas att konjunkturen i den svenska ekonomin nu vänder uppåt.Det kan tolkas som ett både riktigt och felaktigt påstående.Riktigt -- i den meningen att exportindustrin har fått en kraftig injektiongenom kronans fall. Industriproduktionen har tagit fart och ekonomin börjarväxa.Felaktigt -- i den meningen att uppgången inte sker i hela ekonomin.Hemmamarknaden fortsätter att stagnera eller sjunka. Arbetslösheten kommerdärför att fortsätta att ligga på en rekordhög nivå. Med regeringens politikpermanentas massarbetslösheten. Vändningen är med andra ord för svag för attalla svenskar skall kunna få en tryggare vardag.Denna tudelning av anser utskottet vara utomordentligt allvarlig. Denriskerar att vidga klyftorna och öka orättvisorna i samhället. I den ekonomiskakrisens kölvatten, och som följd av regeringens politik, har klyftorna iSverige ökat. Den nuvarande situationen kan karakteriseras på följande sätt.Klyftorna har framför allt ökat mellan dem som har jobb och dem som ställsutanför. Över 600 000 människor befinner sig utanför den ordinariearbetsmarknaden. Regeringen ger klart besked till dessa människor: Någonvändning är inte i sikte för dem.Motsättningarna har ökat mellan dem som har fått höjd skatt, löntagarna ochpensionärerna, och dem som har fått sänkt skatt, aktie- och förmögenhetsägarna.Regeringens skattepolitik har varit djupt orättfärdig och skapat starkaspänningar mellan olika grupper i samhället.På arbetsmarknaden har motsättningarna ökat mellan arbetsgivare ochlöntagare. Angreppen mot trygghetslagarna står direkt i strid mot den anda avsamförstånd som gjorde den svenska modellen möjlig.Klyftorna mellan kvinnor och män har vidgats. Grunden för jämställdhet -- enoffentlig sektor vars tjänster möjliggör för kvinnor och män att dela ansvaretför barnen och som ger anställning åt många kvinnor -- urholkas av endogmatisk, nyliberal politik. Bakslagen för jämställdheten har varit mångaunder senare år.Vad gäller läget på arbetsmarknaden kan konstateras atti dag är 133 000 personer långtidsarbetslösa, vilket motsvarar av deöppet arbetslösa. har alltså långtidsarbetslösheten ökat med 475 %.I dag är nästan lika många långtidsarbetslösa som hela den öppna arbetslöshetenvar vid regeringsskiftet . Detta visar med förödande tydlighetatt arbetsmarknadspolitiken inte varit mäktig uppgiften att hantera entvåsiffrig arbetslöshet. Inte ens världens mest utbyggda arbetsmarknadspolitikklarar av att hantera en total arbetslöshet kring 14 %.Det är inte bara långtidsarbetslösheten som har slagit ett dystert rekord.Även ungdomsarbetslösheten har nått en rekordnivå. I genomsnitt var 111 000ungdomar i åldrarna 18--öppet arbetslösa . Därtill kommer allade ungdomar som finns i olika tillfälliga åtgärder.Enligt regeringens plan för att sanera de offentliga finanserna skallkommunerna dra ned sysselsättningen med ytterligare60 000 personer. Denna dramatiska minskning av antalet sysselsatta skersamtidigt som arbetsmarknadsläget är svårare . Att låtahundratusentals människor gå ut i arbetslöshet innebär en rundgång av pengarmellan kommunerna och staten. På detta sätt flyttar staten över en del av sittbudgetunderskott till kommunerna, vilket ökar arbetslösheten i kommunsektorn,som i sin tur leder till ökade underskott i den statliga arbetsmarknadsfonden.Sammanfattningsvis har det i aldrig någonsin i modern tid funnits såmånga arbetslösa. Aldrig någonsin har så många varit långtidsarbetslösa. Aldrignågonsin har så många ungdomar varit utan arbete.Regeringens misslyckande har försatt i ett utomordentligt allvarligtläge. Vi står på randen till ett nytt, skrämmande samhälle därmassarbetslösheten permanentas och där klyftorna mellan människor ökar. Om intekraftfulla åtgärder vidtas är risken uppenbar att arbetslöshetenstannar på en hög nivå även vid en konjunkturuppgång.Utskottet konstaterar att vårt land nu står inför väldiga problem som sökersin lösning. Utskottet är emellertid helt övertygat om att det går att föraSverige ur den ekonomiska krisen. Men då krävs att politiken läggsom.FinansplanenAtt döma av finansplanen anser regeringen att är förloradeår för sysselsättningen. Inga åtgärder föreslås i finansplanen för att målet omen halvering av arbetslösheten skall bli verklighet. Hoppetstår uteslutande till den låga kronkursen och exportökningen. Men den kraftigaökningen av exporten räcker inte för att minska den totala arbetslösheten i åroch . Den inhemska ekonomin utvecklas för svagt.Exportframgångarna genom deprecieringen varar heller inte för evigt. Redan år1995 börjar exportökningen klinga av. Enligt regeringen reducerasnettoexportens bidrag till tillväxten från till år 1995.Därefter torde den avta ytterligare då regeringen förutspår en appreciering avkronan, vilket innebär försvagad konkurrenskraft. Effekten på tillväxten av detgångna årets ras i kronkursen ebbar successivt ut.Enligt utskottets mening är vändningen i ekonomin för sen och för svag föratt på allvar kunna ta ned arbetslösheten, som befinner sig på en katastrofalthög nivå.Utskottet ser finansplanen som ett passivitetens dokument som tydligt visaratt regeringen inte har någon genomtänkt strategi för att ta ned den myckethöga arbetslösheten, vårt lands utan jämförelse största och allvarligasteproblem.Utskottets alternativ till inriktning av den ekonomiska politikenDet är utskottets bestämda uppfattning att inriktningen av den ekonomiskapolitiken måste ändras för att öka sysselsättningen och minskaarbetslösheten. måste arbetslöshetskurvorna vända.För att åstadkomma en högre tillväxtbana är det nödvändigt att stimuleraekonomin. Utrymmet för en sådan politik begränsas dock av tre faktorer ellerrestriktioner. Dessa är hänsynen till bytesbalansen, till inflationen och tillstatsbudgeten.Utskottets bedömning av dessa restriktioner är följande:Bytesbalansen kommer att uppvisa rekordstora --och dessutom växande -- överskott. Enligt regeringen kommer bytesbalansen attvisa på ett överskott på sammanlagt för åren 1994 och1995. Detta är i och för sig välgörande och minskar folkhushållets utlandsskuldoch räntebetalningar i utländsk valuta. Det är med andra ord intebytesbalansrestriktionen som hämmar möjligheterna att lägga om den ekonomiskapolitiken. Folkhushållet går med överskott, medan staten går med underskott.Inflationen är en faktor som skall tas på stort allvar.Med mer än 600 000 människor utan ett vanligt arbete, och med en produktioni näringslivet långt under vad som vore möjligt är risken för ökad inflationjust nu mycket liten. Den kan emellertid ta fart om flaskhalsar tillåtsuppstå i ekonomin. Dessutom visar internationella erfarenheter att inflationoch arbetslöshet mycket väl kan förekomma när en högarbetslöshetsnivå väl har etablerats. Dessutom går det inte att utesluta attdelar av produktionsförmågan har slagits ut som följd av högarbetslöshet och krympande industriell bas.Enligt utskottets mening måste man noga följa utvecklingen så att varjetecken på förnyad inflation motverkas . Ökade investeringar är i dettasammanhang en nyckelfråga för att undvika kapacitetsbrist i framför alltindustrin, men detta gäller även för andra sektorer i ekonomin. Dessutom måstelönebildningen ske under sådana former att risken för löneinflation minimeras.Det är statsfinanserna som utgör den allvarligasterestriktionen för den ekonomiska politiken. Det utomordentligt besvärligastatsfinansiella läget är en realitet.Därför bör stimulansåtgärder utformas så att de uppfyller högt ställdastatsfinansiella krav på effektivitet, finansiering och tidsbegränsning. Om såsker kan stimulerande åtgärder användas för att öka efterfrågan i den inhemskaekonomin, utan att de verkar räntehöjande.Försämringen av statsfinanserna beror inte bara på kraftigt ökade kostnaderför arbetslösheten utan också på ett kraftigt fall i skatteinkomsterna. Dettaberor till viss del på att skattereformen är underfinansierad. Orsaken är bl.a.att inkomsterna från kapitalbeskattningen i nuvarande konjunkturläge utvecklatsogynnsamt. Huvudorsaken till fallet i skatteinkomsterna åren 1990--1993 äremellertid den dåliga tillväxten och regeringens stora ofinansieradekapitalskattesänkningar. En annan viktig förklaring till denna utveckling ärden ändrade sammansättningen av BNP med lägre privat konsumtion och ökadevinster.Kravet på den ekonomiska politiken måste vara att fallet i den inhemskaefterfrågan bryts och att uppgången förstärks väsentligt år 1995.Tillväxten måste vara tillräckligt snabb för att minskningen avsysselsättning skall kunna upphöra och för att leda till enbetydande sysselsättningsökning. Arbetslösheten måste gå ned redan i år.Finanspolitikens inriktningDe åtgärder som måste vidtas bör ha sin tyngdpunkt på investeringarna.Investeringsstimulansen bör ha följande inriktning.Direktavskrivningar för näringslivets investeringar under perioden1994-05-01--. Av investeringarna får skrivas av.Stimulansbidrag () till i lägenheter.Investeringsstöd på till nyproduktion av bostäder. Igångsättning före1995-05-01 krävs.Även övriga efterfrågekomponenter måste stärkas.Den privata konsumtionen kan öka genom att årets höjning avinkomstskatten återtas. Åtgärden att försämra ränteavdragens värde, somriksdagen beslutat skall ske , återtas.Den offentliga konsumtionen skall stärkas genom en satsning på såväl detstatliga som det kommunala utbildningsväsendet. Ett stöd bör också utgå tillkommuner, som förlänger uppsägningstiderna för varslad personal. Vidare börytterligare medel anslås för reparationer och underhåll på skolor och andraoffentliga lokaler. Även dessa åtgärder innebär att den offentliga konsumtionenökar.Här nämnda efterfrågestimulanser bör stöttas med en aktiv näringspolitik.Storleken på de åtgärder som här föreslås redovisas i betänkandets recit ochi avsnittet om budgetpolitiken.Penningpolitikens inriktningSedan den fasta växelkursen övergavs harpenningpolitiken varit inriktad på att förhindra ett alltför kraftigt fall ikronans kurs. Trots övergången från fast till rörlig växelkurs bestämsräntepolitiken liksom tidigare av hänsyn till växelkursen. Någon omorienteringi riktning mot att i ökad utsträckning ta penningpolitiken i anspråk för atttillgodose inhemska ekonomisk-politiska mål, såsom tillväxt, sysselsättningeller ett stärkt betalningsväsende, har inte ägt rum.För att värna växelkursen har valt en inriktning avpenningpolitiken som betonat inflationsbekämpningen. Denna inriktning avpolitiken har inneburit att har varit försiktig med att sänkamarginalräntan. Den har endast sänkts långsamt och i små steg, ofta som enföljd av tyska räntesänkningar.Denna utformning av penningpolitiken har byggt på den felaktigaföreställningen att har ett påtagligt inflationsproblem och att dennarisk måste bekämpas med en efterfrågedämpande penningpolitik. har saknat grund. Efterfrågeläget har varit utomordentligt svagtoch något inflationstryck har inte förelegat.Sverige går mot en period med stora överskott i bytesbalansen. ser det är det viktigt att detta utrymme utnyttjas till att föra endjärvare penningpolitik så att de möjligheter till lägre ränta som erbjuds tastill vara. Bytesbalansöverskotten är ett uttryck för att det finansiellasparandet i den svenska ekonomin är mycket stort. Den offentliga sektorns storaunderskott motsvaras av ett ännu större sparandeöverskott i den privatasektorn. Hushållen och näringslivet uppvisar ett finansiellt sparande påöver . Detta är inkomster som inte används till konsumtioneller investeringar och som inte ger efterfrågan och sysselsättning. Lägreräntor skulle därför verksamt bidra till att ge en bättre balans mellansparande och investeringar i den privata sektorn och mellan sparandet i denoffentliga och den privata sektorn.Avgörande för möjligheterna att bedriva en mer aktiv räntepolitik är hurinflationen kan bedömas utvecklas under de kommande ett till två åren.Inflationstrycket i den svenska ekonomin är emellertid i detnärmaste obefintligt. Trots den kraftiga försvagningen av kronans kurs och dedärmed följande stegringarna av importpriserna har prisnivån legat i detnärmaste helt stilla . Regeringens prognos innebäratt inflationstrycket också för kommer att vara mycket svagt. Någonnämnvärd inhemsk inflation att bekämpa med en försiktig penningpolitik underdetta år finns inte.Inte heller för förutses någon uppgång i inflationstrycket iekonomin, trots att tillväxten då är starkare. Tvärtom innebär regeringensprognos att nettoprisindex ökar långsammare 1995 än . Attkonsumentpriserna förutses öka något snabbare beror endast på attbostadssubventionerna reduceras mer, att patientavgifterna i sjukvården höjsoch att beslutat höja olika konsumtionsskatter . Denna uppgångkan därför inte användas som förevändning för en försiktig räntepolitik underdet kommande året.Det är utskottets uppfattning att penningpolitiken mer aktivt måste medverkatill att stödja den inriktning av finanspolitiken som utskottet här förordat.Arbetsmarknadspolitikens inriktningTillsammans med en allmän omläggning av finans- och penningpolitiken måsteomedelbara insatser sättas in för att minska arbetslösheten. Förutom de förslagtill åtgärder att öka investeringarna som utskottet redovisat tidigare ibetänkandet bör utöver regeringens förslag anslås tillarbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken.Åtgärderna bör koncentreras till följande områden.Program mot ungdomsarbetslöshetenFörlängda uppsägningstider i kommunernaÖkad utbildningMinskning av övertidsuttaget.Effekterna på tillväxt och sysselsättning av utskottets förslag tillinriktning av den ekonomiska politikenEn bedömning av den ekonomiska utvecklingen --1995 --under förutsättning att den ekonomiska politik som förordas av utskottetgenomförs -- redovisas i följande försörjningsbalans.FörsörjningsbalansProcentuell förändringMdkr Med regeringens Med Social-politik demokrater-nas politik 1992 1994 1995 1994 1995Privat konsumtion 776,0 0,7 2,0 1,2 2,6Offentlig konsumtion 400,3 -1,3 -1,0 -0,4 0,9Bruttoinvesteringar 244,7 -6,7 7,1 -1,4 15,7- näringliv 127,3 7,8 13,0 12,5 17,6- bostäder 85,0 -49,5 -6,5 -42,2 19,5- offentliga 32,4 -1,7 -0,7 5,4 12,9Lagerinvesteringar -5,9 0,4 0,5 0,4 0,7Inhemsk användning 1415,1 -0,7 2,5 0,7 5,0Export 401,1 10,7 7,0 10,7 7,0Import 376,7 3,5 6,5 4,5 8,7BNP 1439,8 2,4 2,9 3,4 4,5Bytesbalans (mdkr) 44,6 67,1 39,9 54,9Utskottets förslag till åtgärder beräknas sammantaget öka sysselsättningenmed 90 000 personer. En sådan förbättring av arbetsmarknadsläget leder ocksåtill en ökning av arbetskraftsutbudet med omkring 20 000 personer. Den öppnaarbetslösheten nedbringas till av arbetskraften.dels att den del av utskottets yttrande på s. 44 som börjar med "Imotion Fi201" och slutar med "motion Fi201 (s)" bort utgå,dels att den del av utskottets yttrande som på s. 45 börjar med"Förslaget att" och på s. 46 slutar med "och 11" bort ha följande lydelse:I motion Fi210 (nyd) föreslås efterfrågestimulanser genom finans- ochpenningpolitiska åtgärder för att öka både den privata konsumtionen ochinvesteringarna. Denna inriktning av politiken ligger i linje med den somutskottet förordar. Utskottet konstaterar dock att den ej ligger i linje medden inriktning av politiken som motionärerna de facto genomdrivit genom sinakonkreta ställningstaganden i riksdagen.Även om motionärernas förslag till den allmänna inriktningen av politiken ärrimlig gäller detta inte de konkreta åtgärdsförslagen i motionen. Som utskottetser det bör inte en momssänkning nu genomföras för att stimulera ekonomin. Enmomssänkning för att öka efterfrågan i ekonomin skulle ha kommit tidigare. Nuär det för sent att utnyttja en sådan åtgärd. Det kan tilläggas attdifferentierade momssänkningar över huvud taget inte bör utnyttjas somekonomisk-politiska medel.I motionen föreslås också att möjligheter skapas för företagen att göradirektavskrivningar på investeringar. Utskottet delar den uppfattningen understryka att en sådan, till skillnad mot vad som föreslås i motionen,bör vara tidsbegränsad.Med hänsyn till det extremt gynnsamma konkurrensläge som den svenska ekonominerhållit genom den kraftiga deprecieringen av kronan ser utskottet ingenanledning att biträda motionärernas förslag att öka exportgarantierna.I avsnittet om arbetsmarknadspolitiken framhåller motionärerna att "det måstelöna sig" att söka arbete. "Det får inte löna sig att inte försöka. Omarbetslösa inte aktiveras kan de få arbetslöshet som yrke". Vidare uttalas imotionen "att sätta sin tillit till dagens arbetsmarknadspolitik är att sättasin tillit till planekonomi".För att öka incitamenten att söka arbete kräver även motionärerna attarbetsrätten förändras.