bet · GH01JuU26 · 1994-04-19 00:00:00 — Disciplinförseelser av krigsmän m.m. I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag omändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän,m.m. jämte några motioner som väckts med anledning avpropositionen.Förslagen i propositionen är föranledda bl.a. av enomorganisation inom försvaret.Utskottet ställer sig positivt till regeringsförslaget utomsåvitt avser förslaget att det åt en kompanichef ellermotsvarande chef skall få överlämnas att besluta omdisciplinpåföljden löneavdrag för . Med anledningav några motionsyrkanden avstyrker utskottet regeringens förslagi denna del.I ärendet föreligger ett yttrande från försvarsutskottet, sebilaga 2. I proposition 1993/94:112 (Försvarsdepartementet) harregeringen bl.a. föreslagit att antar förslag till1. lag om ändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser avkrigsmän, m.m.,2. lag om ändring i lagen (1993:599) om radiokommunikation.Propositionens huvudsakliga innehåll redovisas på s. 4 f.Lagförslag 1 har granskats av Lagrådet.I samband med propositionen behandlar utskottet fem medanledning av propositionen väckta motioner. Motionsyrkandenaredovisas på s. 2 f.Avsnitt 9 i propositionen har av justitieutskottet överlämnatstill försvarsutskottet som behandlar det avsnittet i betänkandet1993/94:FöU8.De vid propositionen fogade lagförslagen framgår av bilaga 1. 1993/94:Ju16 av och () variyrkas1. att beslutar avslå förslaget om att kompanibefälskall få rätt att besluta om löneavdrag,2. att hos regeringen begär en översyn avdisciplinsystemet inom försvaret.1993/94:Ju17 av m.fl. (s) vari yrkas1. att avslår proposition 1993/94:112 vad avsermöjlighet för kompanichef eller motsvarande chef att besluta omlöneavdrag,2. att avslår proposition 1993/94:112 vad avser attdet allmännas talan skall föras av Försvarsmakten eller annanmyndighet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att disciplinsystemet utreds samt attvärnpliktigas situation blir föremål för utredning, när detgäller rättssäkerhet, inflytande och sociala förhållanden.1993/94:Ju18 av () vari yrkas1. att avslår den föreslagna lydelsen i 21 § lagen(1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän m.m. angåendepåföljd löneavdrag för ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om total översyn av systemet meddisciplinpåföljd inom försvarsmakten.1993/94:Ju19 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår regeringens förslag till lag omändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmänm.m. vad avser 21 § moment 3,2. att avslår regeringens förslag till lag omändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmänm.m. vad avser 54 §.1993/94:Ju20 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom utredning och dom av disciplinförseelser samt s.k. gråbestraffning och mobbning. InledningFörsvarsmakten har varit uppdelad i ett stortantal myndigheter som i många avseenden varit självständigaunder regeringen. består försvarsmakten i fred avmer än hundra myndigheter. beslutade (prop. 1991/92:102, FöU12, rskr. 337) om en genomgripandeförändring av det militära försvarets myndighetsstruktur ochledningsorganisation. De myndigheter som enligtförordningen (1983:276) om verksamheten inom försvarsmakteningår i huvudprogrammen Arméförband, Marinförband,Flygvapenförband och Operativ ledning m.m. (huvudprogram 1--4)skall slås samman till en myndighet benämnd Försvarsmakten.Chefen för skall benämnas överbefälhavare.Överbefälhavaren skall biträdas av ett högkvarter. Den nyamyndigheten kommer att bildas den 1 juli 1994.Vissa av de gemensamma myndigheterna som enligt nyssnämndaförordning ingår i huvudprogrammet Gemensamma myndigheter(huvudprogram 5) skall i fortsättningen ligga utanförFörsvarsmakten och lyda direkt under regeringen.Bildandet av den sammanhållna försvarsmaktsmyndigheten innebäri väsentliga avseenden nya förutsättningar i fråga ombeslutsordningen i disciplinärenden på lägre regional och lokalnivå, som vid förband och skolor. Den nya organisationen medförvidare att ställning måste tas till om personalen hos de i daggemensamma stödmyndigheterna i fortsättningen under höjdberedskap skall vara krigsmän och omfattas av bestämmelserna ilagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m.(disciplinlagen).Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen ipropositionen vissa ändringar i disciplinlagen och i lagen(1993:599) om radiokommunikation.Försvarsutskottet har i ärendet yttrat sig tilljustitieutskottet. Yttrandet bifogas detta betänkande som bilaga2.Som ovan framgått har utskottet överlämnat avsnitt 9 ipropositionen till försvarsutskottet som behandlar det avsnitteti betänkandet 1993/94:FöU8, rskr. har såledesgodkänt vad regeringen i propositionen förordat om nedläggningav och Vapenfristyrelsen samt om inrättande aven ny myndighet för hantering av pliktpersonal den 1 juli1995. Regeringen har beslutat tillsätta en särskildutredare som skall förbereda och vidta åtgärder för att inrättaden nya myndigheten (dir. 1994:24).Förslagen i propositionen grundar sig på följande material.Förslagen till ändringar i disciplinlagen för att anpassa dentill den nya myndighetsstrukturen inom försvaret grundar sig påett delbetänkande (SOU 1993:36) Lag om totalförsvarsplikt frånUtredningen om författningsreglering av totalförsvarsplikten ochremissbehandlingen därav.Förslaget om kompanichefs eller motsvarande chefs rätt attbesluta även om disciplinpåföljden löneavdrag grundar sig på enpromemoria av Överbefälhavaren från (dnrFo91/1938/8) och remissbehandlingen av den.Förslaget att det allmännas talan i disciplinärenden skallföras av Försvarsmakten eller någon annan myndighet somhandlägger disciplinärenden grundar sig på betänkandet (SOU1992:61, del A) Ett reformerat åklagarväsende frånÅklagarutredningen -90 och remissbehandlingen av det. Förslagetatt det allmännas talan i ersättningsärenden skall föras avFörsvarsmakten grundar sig på ett beslut från Riksdagensombudsmän (dnr 2691-91; JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 269 f)och remissbehandlingen av beslutet.I ärendet föreligger även en skrift från CentralaVärnpliktsråd.Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag till ändringar idisciplinlagen och lagen om radiokommunikation.Den 1 juli 1994 skall de myndigheter som ingåri huvudprogram 1--4 i försvarsmakten slås samman till enmyndighet som skall kallas Försvarsmakten. Vissa stödmyndighetersom ingår i huvudprogram 5 i försvarsmakten kommer frånnämnda datum att vara särskilda myndigheter utanförFörsvarsmakten.För krigsmän gäller enligt disciplinlagen särskilda regler omdisciplinansvar. I 21 kap. (BrB) finns bestämmelserom brott av krigsmän som är tillämpliga vid höjd beredskap.Enligt dessa författningar är vid höjd beredskap all personalsom är tjänstgöringsskyldig inom försvarsmakten krigsmän. Hos demyndigheter som tillhör försvarsmakten, men som inte skallingå i den nya myndigheten, finns sådan tjänstgöringsskyldigpersonal. I den mån denna personal inte krigsplaceras i den nyamyndigheten omfattas personalen i fortsättningeninte av disciplinansvarssystemet eller av bestämmelserna i 21kap. BrB.Frågor om disciplinansvar eller åtalsanmälan prövas i dagenligt lagen om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. av denmyndighet vid vilken krigsmannen tjänstgör eller har tjänstgjortsenast. Disciplinärenden skall på myndighetens vägnar avgöras avmyndighetschefen eller dennes ställföreträdare. Även efterinrättandet av den nya myndigheten är detmyndigheten som skall pröva frågorna.Omorganisationen medför dock att det är nödvändigt attbestämma vilka chefer inom myndigheten på regional och lokalnivå som skall vara berättigade att besluta i disciplinärenden.I propositionen lämnas förslag som innebär att sådana cheferanges i lagen.Propositionen innehåller också förslag om att det åt enkompanichef eller motsvarande chef skall få överlämnas attbesluta också om disciplinpåföljden löneavdrag för högst tiodagar.Vidare föreslås att Försvarsmakten eller någon annan myndighetsom handlägger disciplinärenden skall vara behörig att föra detallmännas talan i tingsrätt och hovrätt i disciplin- ochersättningsärenden.Propositionen innehåller också förslag till ändringar avföljdkaraktär med anledning av försvarsmaktens omorganisation.Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.ÖvervägandenInledningLagförslaget i stort innebär en anpassning av gällande rätttill försvarsmaktens nya organisation. I dessa delar föreliggeringa alternativa förslag, och utskottet kan redan här konstateraatt utskottet i likhet med försvarsutskottet tillstyrkerförslaget. I ett par frågor föreligger emellertid delademeningar som kommit till uttryck i flera motioner. Det gällerdels kompanichefs befogenhet att besluta om disciplinpåföljdenlöneavdrag, dels vem som skall föra det allmännas talan idisciplinärenden m.m. Till dessa frågor och ytterligarenågra motionsspörsmål återkommer utskottet i det följande.Kompanichefs rätt att besluta om löneavdrag, m.m.I 8 § disciplinlagen anges att en krigsman som uppsåtligeneller av oaktsamhet åsidosätter vad han på grund av reglementen,instruktioner eller förmäns order eller i övrigt skall iaktta itjänsten skall åläggas disciplinpåföljd för disciplinförseelse.I ringa fall skall påföljd inte åläggas.Disciplinpåföljderna utgörs enligt 10 § disciplinlagen avvarning, extratjänst, löneavdrag och utegångsförbud.Varning innebär enligt 11 § att den felande erinras om atthan för framtiden skall iaktta sina skyldigheter i tjänsten.Varning är den lindrigaste disciplinpåföljd som kan användas.Extratjänst innebär (12 §) att den felande vid högst femtillfällen utöver den vanliga tjänsten skall utföra handräckningeller någon annan särskild uppgift.Enligt 13 § disciplinlagen får löneavdrag bestämmas förhögst och innebär avdrag på dagersättning ellermotsvarande ersättning. I åtskilliga fall kan inte någotlöneavdrag verkställas därför att den betalningsskyldige t.ex.ryckt ut. I sådant fall bortfaller inte påföljden. I ställetgäller att den som har ålagts löneavdrag skall betalamotsvarande belopp.Utegångsförbud innebär enligt 14 § disciplinlagen förbudför den som är förlagd inom ett kasernområde, läger ellermotsvarande område att på fritid vistas utanför området.Utegångsförbud skall gälla , minst en ochhögst . För den som är förlagd ombord på ett fartygskall utegångsförbudet avse förbud att lämna fartyget.Utegångsförbud kan i vissa fall förenas med löneavdrag (15 §).Frågor om disciplinansvar och åtalsanmälan prövas enligtgällande regler enligt 19 § disciplinlagen av den myndighet därkrigsmannen tjänstgör eller senast har tjänstgjort, omregeringen inte föreskriver annat. Av 20 § disciplinlagenframgår att ärenden enligt 19 § skall avgöras avmyndighetschefen eller, efter regeringens förordnande, av någonannan chef vid myndigheten med lägst överstelöjtnants ellerkommendörkaptens tjänstegrad. I propositionen föreslås, motbakgrund av omorganisationen inom försvaret, att chefen för detförband eller enhet av annat slag vid vilken krigsmannentjänstgör eller, om han inte längre tjänstgör, senast hartjänstgjort, skall avgöra disciplinärendena såvida chefen harlägst överstes eller kommendörs tjänstegrad. Försvarsmaktenfår dock enligt förslaget besluta att någon annan chef vidförbandet eller enheten med lägst överstelöjtnants ellerkommendörkaptens tjänstegrad skall pröva sådana frågor.Utskottet godtar, som framgått, förslaget i denna del.Enligt 21 § disciplinlagen får överlämnas åt andra chefer vidmyndigheten, dock lägst en kompanichef eller motsvarande chef,att pröva frågor om disciplinansvar för personal under derasbefäl, under förutsättning att förfarandet inte kan antas utgörabrott, förseelsen har erkänts och förseelsen inte bör medförasvårare påföljd än varning, extratjänst eller utegångsförbud ihögst . Möjligheten att ålägga löneavdrag är såledeshär utesluten från delegering. I propositionen föreslås attdisciplinlagen ändras så att det får överlämnas åt enkompanichef eller motsvarande chef att pröva frågor omdisciplinansvar även om förseelsen kan medföra löneavdrag förhögst . Löneavdraget får dock inte utdömas tillsammansmed utegångsförbud.Som skäl för ändringen åberopar regeringen (prop. s. 27) attden nuvarande begränsningen av beslutsbefogenheten förkompanichef har visat sig ofta innebära problem, bl.a. vid sådantyp av tjänstgöring, exempelvis vid sjöburet förband, därutegångsförbud i praktiken inte går att verkställa. Omförseelsen under sådan tjänstgöring är så allvarlig att varningeller extratjänst inte utgör tillräckligt ingripande påföljd,medan å andra sidan högst fem dagars utegångsförbud skulleräcka, måste ärendet överlämnas till myndighetschefen föreventuellt åläggande av löneavdrag. En utökad befogenhet förkompanichef framstår därför som ändamålsenlig främst med hänsyntill att disciplinpåföljden kan behöva anpassas efterförhållandena i det enskilda fallet.I flera motioner begärs avslag på propositionen i denna del.Det gäller motionerna Ju16 (s), Ju17 (s), Ju18 (fp) och Ju19(v). Motionärerna är bl.a. tveksamma till omrättssäkerhetsaspekterna tillräckligt beaktats.Försvarsutskottet har i sitt yttrande anfört att i avvaktan påen framtida översyn av disciplinansvarssystemet någon ändringinte bör ske av nuvarande möjligheter för kompanichef ellermotsvarande chef att pröva frågor om disciplinansvar.Utskottet delar försvarsutskottets uppfattning och avstyrkersåledes med anledning av motionerna Ju16, Ju17, Ju18 och Ju19bifall till regeringens förslag i denna del.I motion Ju20 (kds) begärs att beslut om disciplinansvar börfattas av en opartisk grupp bestående t.ex. av rättsvårdsbefäl,personalvårdskonsulent, ett befäl samt en värnpliktig somobservatör. Motionskravet är framställt mot bakgrund av det nyssbehandlade förslaget om kompanichefs befogenhet att besluta omlöneavdrag.Mot bakgrund av utskottets gjorda ställningstaganden iärendet saknas anledning till något uttalande med anledning avmotionen i nu berörd del. Motionsyrkandet avstyrks.Det allmännas talan i disciplinärenden och ärenden omersättningsskyldighetEn myndighets beslut att ålägga en disciplinpåföljd kanöverklagas. Reglerna härom finns i 48--54 §§ disciplinlagen. Ettbeslut överklagas i allmänhet hos den tingsrätt inom varsdomkrets myndigheten är lokaliserad.Handläggningen i domstol av de ärenden som överklagatsregleras i 50--54 §§ disciplinlagen. I domstolen tillämpas lagen(1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Enligt 54 §disciplinlagen förs det allmännas talan i tingsrätt och hovrättav allmän åklagare. Huvuddragen av handläggningen vid domstol ärföljande.Förfarandet är vanligen skriftligt men muntligt förhör kanhållas. Tingsrätten består vid avgörandet av saken av enlagfaren domare och tre nämndemän. Tingsrättens avgörande skergenom ett slutligt beslut som vinner laga kraft efterbeslutets datum. Tingsrätten får förordna att det meddeladebeslutet, om det är verkställbart, tills vidare inte fårverkställas. Tingsrättens beslut kan överklagas till hovrätt somär sista instans.Reglerna i disciplinlagen innebär att om en krigsman förlorareller skadar materiel skall den myndighet där han tjänstgöreller har tjänstgjort ålägga honom en disciplinpåföljd, om hanhar åsidosatt den aktsamhet han skall iaktta vid handhavandet avmaterielen och förseelsen inte är ringa. Gäller det materiel somutlämnats till krigsmannen för personligt bruk, får myndighetenockså ålägga honom ersättningsskyldighet, om han ansesskadeståndsskyldig enligt skadeståndslagen. Om åläggande aversättningsskyldighet finns bestämmelser i 56 § disciplinlagen.Beträffande ersättningsärendena gäller att disciplinlagensbestämmelser i tillämpliga delar skall gälla även dessa ärenden.Om krigsmannens överklagande hos tingsrätten avser endast fråganom ersättningsskyldighet, skall dock vad som gäller omrättegången i tvistemål tillämpas.Åklagaren för det allmännas talan i tingsrätt och hovrätt idisciplinärenden. När saken gäller enbartersättningsskyldighet har frågan om vem som skall föra detallmännas talan i domstolarna varit föremål för uttalanden avbl.a. ombudsmän (se JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s.269).Under år 1990 inkom till åklagarmyndigheterna 237 överklagadeärenden angående disciplinansvar och ersättningsskyldighetenligt disciplinlagen för handläggning. Mer än hälften avmyndigheterna hade inte några sådana ärenden för handläggning.De flesta myndigheter som redovisade inkomna ärenden hade endastett fåtal ärenden av denna typ. avgjordes enligtvad som anges i propositionen (s. 20) 10 000--14 000 ärendenangående disciplinansvar och ersättningsskyldighet enligtdisciplinlagen inom försvarsmakten.I propositionen föreslås att Försvarsmakten eller annanmyndighet som handlägger disciplinärenden enligt disciplinlagenskall föra det allmännas talan i tingsrätt och hovrätt i ärendenom disciplinansvar och ersättningsskyldighet enligtdisciplinlagen.I motionerna Ju17 (s) och Ju19 (v) begärs avslag påpropositionen i denna del. I båda motionerna anförs att enåklagare är bättre skickad att sköta det rättsliga förfarandetinför domstol än Försvarsmakten.Som grund för propositionen i denna del ligger förslag frånÅklagarutredningen -90. En utgångspunkt för utredningens översynav åklagarrollen är att åklagarna skall koncentrera sinainsatser på sådant som kräver åklagarkompetens. Endast om starkaskäl talar för det skall åklagarväsendet handha uppgifter sominte har anknytning till brottmålsförfarandet.Som regeringen anför vilar ärenden om disciplinansvar ochersättningsskyldighet på förvaltningsrättslig grund. Dessaärenden har därför inte någon naturlig koppling till åklagarnasstraffrättsliga uppgifter. Som framgått ovan överklagas endasten förhållandevis liten del av disciplinärendena. Handläggningenav dessa ärenden kan därför knappast kräva några mer betydanderesurser av åklagarna. I tider av resursknapphet är dock varjeåtgärd som medför att åklagarna kan ägna sig åt sin huvuduppgiftinom brottmålsområdet av värde. Inte heller enligt utskottetsmening är detta dock i sig ett tillräckligt skäl för att ändranuvarande ordning. Därutöver måste självfallet krävas att dessaärenden kan hanteras med rättssäkerhet och effektivitet utanmedverkan av åklagare. Det naturliga alternativet till attåklagare för det allmännas talan i disciplinärendena är attdenna uppgift läggs på den myndighet som beslutat i ärendet. Omdetta alternativ framstår som minst lika effektivt och om kravenpå ett rättssäkert förfarande uppfylls, talar enligt utskottetsmening starka skäl för att myndigheten skall föra det allmännastalan.I den nya myndigheten kommer det att finnas enjuriststab i högkvarteret med ett tiotal jurister. Det kanförväntas att denna juristkompetens kommer att användas bl.a.vid förande av myndighetens talan i domstol. Härtill kommer attdet rättsliga förfarandet i disciplinärenden sker undermedverkan av en auditör, vilken skall vara lagfaren (jfr 22 §disciplinlagen). Som framförs i propositionen har naturligtvisen allmän åklagare en mycket större erfarenhet av att uppträdainför rätta än vad en företrädare för Försvarsmakten har. I detavseendet är det korrekt att, som framförs i motionerna,beteckna åklagaren som mer skickad som motpart än den militäramyndigheten. I det sammanhanget bör dock beaktas att enligt 2 §verksförordningen (1987:1100) varje myndighet inom sittverksamhetsområde skall företräda staten vid domstol. av Försvarsmaktens storlek kommer således mednödvändighet att vara part vid ett inte försumbart antal mål viddomstol. Till detta kommer att förfarandet i överklagadedisciplinärenden vid tingsrätten i de allra flesta fall ärskriftligt. Då ett överklagat beslut inkommer till tingsrätteninfordrar denna ett yttrande från åklagaren. Denne avgerdärefter ett yttrande över vad klaganden anfört mot bakgrund avvad saken rör. Den myndighet som har beslutat omdisciplinpåföljden m.m. måste enligt utskottets mening anseslika väl skickad som åklagaren att avge ett sådant yttrande,särskilt som myndigheten vid handläggningen av denna typ avärenden, enligt vad som framgått ovan, har biträde avkvalificerade jurister. Några rättssäkerhetsskäl kan enligtutskottets mening inte åberopas för att det skall vara åklagarensom avger yttrandet. Tingsrätten avgör saken, och dessbehandling bör vara en tillräcklig garanti för ett rättssäkertförfarande. En representant för Försvarsmakten måste också anseskapabel att kunna uppträda vid de fåtaliga muntligaförhandlingar som förekommer i denna typ av ärenden. Saken kaninte anses mer komplicerad än att en icke juristutbildadbefattningshavare vid myndigheten efter rådgivning avmyndighetens jurister och auditören bör kunna klara av detta. Omåklagarens befattning med överklagandeärenden upphör ochmyndigheten ges behörighet att föra det allmännas talan i dessafall, får också frågan om vem som skall företräda staten näröverklagandet hos tingsrätten endast avser ersättningsbeslut sinlösning.Sammanfattningsvis godtar utskottet förslaget i propositioneni nu behandlad del, och utskottet avstyrker således bifall tillmotionerna Ju17 och Ju19 i motsvarande delar.Översyn av disciplinansvarssystemet inom försvaretI motionerna Ju16 (s), Ju17 (s) och Ju18 (fp) begärs att entotal översyn företas av disciplinansvarssystemet inomförsvaret.Överbefälhavaren har i en promemoria av (dnrFo92/1061/RS) framfört ett liknande förslag.Pliktutredningen har i sitt betänkande (SOU 1992:139)Totalförsvarsplikt föreslagit ett nytt pliktsystem förtotalförsvarets personalförsörjning. Med anledning av förslagettillsattes (dir. 1992:71) en särskild utredare meduppdrag att lämna förslag till författningsreglering avPliktutredningens förslag. Utredaren har antagit namnetUtredningen om författningsreglering av totalförsvarsplikten. Isitt delbetänkande (SOU 1993:36) Lag om totalförsvarspliktlägger utredningen bl.a. fram förslag till en ny disciplinlag.Avsikten är att en proposition skall läggas fram för ivår. Med beaktande härav anför regeringen (s. 14) att en störreöversyn av disciplinansvarssystemet bör anstå tills vidare.Regeringen hänvisar till att frågan om disciplinansvarssystemetbör behandlas med frågan om ett nytt pliktsystem.Utskottet saknar anledning till annatställningstagande och avstyrker bifall till motionerna Ju16,Ju17 och Ju18 i nu aktuella delar.ÖvrigtI motionen Ju20 (kds) begärs åtgärder mot mobbning och s.k.grå bestraffning inom försvaret.Utskottet har tidigare i ett ärende uttalat sigför en översyn av den straffrättsliga regleringen av psykisktvåld (1990/91:JuU3 s. 10). Vad utskottet anfört gav riksdagensom sin mening regeringen till känna (rskr. 1990/91:15). Ianledning av uttalande upprättades inomJustitiedepartementet en promemoria som låg till grund för enhearing . I en proposition under förra (prop. 1992/93:141 s. 57 f) redovisar regeringen sittställningstagande till frågan. Som bilaga till propositionenfinns intaget vad som framkom vid den omnämnda hearingen.Inledningsvis anför justitieministern att det i den nuvarandestraffrättsliga regleringen finns ett antal bestämmelser som kantänkas bli tillämpliga när det gäller att beivra övergrepp somkan betecknas som någon form av psykiskt våld, t.ex. misshandel,vållande till kroppsskada eller sjukdom, ofredande, olaga hotoch sexuellt ofredande. Hon anför att psykiskt våld är ettallvarligt problem. I anslutning till de straffskaleändringarsom föreslogs i den aktuella propositionen för bl.a. misshandel,olaga hot, ofredande och sexuellt ofredande pekas på vikten avatt även beakta sådana beteenden som främst tar sikte på attpsykiskt bryta ned en annan. Hon anför att problemet måsteangripas på bred front, även genom bl.a. information, utbildningoch organisatoriska åtgärder. Enligt hennes mening framstodåtgärder utöver de föreslagna ändringarna i de olikastraffskalorna inte som ändamålsenliga.I ett frågesvar under förra konstateradeförsvarsministern (protokoll 1992/93:62 s. 18 f) ifråga om mobbning att det är svårt att säga hur stort dettaproblem är inom försvaret.