bet · GH01SfU17 · 1994-05-05 00:00:00 — Härigenom kan förutsättningarna förutvisning och eventuella hinder för verkställighet utredasgrundligare.MotionerHans Göran () begär i motion Sf35 yrkande 4 att enbestämmelse införs som innebär att domstolarnas möjlighet attpröva frågan om utvisning begränsas till de fall åklagarenframställt särskilt yrkande härom.Utskottets bedömningJustitieutskottet anför i sitt yttrande att det är av vikt attutvisningsfrågan uppmärksammas iprocessen. Härigenom behöver ett eventuellt yttrande inteonödigtvis fördröja målets handläggning. Åklagaren bör därförsenast i stämningsansökan ange sin inställning i frågan.Justitieutskottet framhåller att denna ordning enligtRiksåklagarens cirkulär C:81 redan tillämpas.Socialförsäkringsutskottet anser, med beaktande av attåklagarna redan nu enligt sina tillämpningsföreskrifter har attsenast i stämningsansökan uppge sin inställning iutvisningsfrågan, att det saknas anledning till ytterligarereglering i detta hänseende. På grund av det anförda avstyrkerutskottet bifall till motion Sf35 yrkande 4.Olovlig vistelse i som grund för utvisningI motion Sf611 av och ()begärs ett tillkännagivande om att det bör införas en möjlighetatt förlänga tiden för ett beslut om utvisning i de fall enutvisad utan tillstånd återvänder till och såledesvistas här olovligen.En dom eller ett beslut om utvisning skall innehålla förbudför utlänningen att återvända till ellerutan tidsbegränsning. Den utlänning som uppehåller sig i Sverigefastän han enligt ett verkställt beslut om utvisning inte harhaft rätt att återvända hit döms enligt gällande bestämmelsertill fängelse i högst eller, om brottet är ringa, tillböter.Justitieutskottet anför i sitt yttrande att, med hänsyn tagentill att frågan om utvisning är avgjord i en lagakraftägandedom, det inte finns någon möjlighet att förlängautvisningstiden. Enligt justitieutskottet är en sådan möjlighetinte heller önskvärd.Socialförsäkringsutskottet avstyrker på av justitieutskottetanförda skäl bifall till motion har uppmärksammat att i regeringensförslag till ändring av 24 kap. 21 § (RB) harförsta stycket fått en felaktig lydelse. Den nu gällandelydelsen av bestämmelsen återfinns i SFS 1993:1408, ochutskottet föreslår att förslaget anpassas i enlighet härmed. beträffande avslag på propositionen m.m.att avslår motion 1993/94:Sf36,res. 1 (s)2. beträffande förutsättningar för utvisning på grund avbrottatt med bifall till regeringens förslag samt medavslag på motionerna 1993/94:Sf35 yrkandena 1--3 och1993/94:Sf37 yrkande 1 antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)såvitt avser 4 kap. 7 §,res. 2 delvis (nyd)3. beträffande begränsning av möjligheterna till utvisningatt med bifall till regeringens förslag samt medavslag på motion 1993/94:Sf37 yrkande 2 antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring iutlänningslagen (1989:529) såvitt avser 4 kap. 10 §,res. 3 (nyd)4. beträffande domstols behandling av utvisningsfråganatt avslår motion 1993/94:Sf35 yrkande 4,5. beträffande olovlig vistelseatt avslår motion 1993/94:Sf611,6. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar regeringens förslag till1. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) till den deldet inte berörts i momenten 2 och 3,2. lag om ändring i med den ändringen atttill 24 kap. 21 § första stycket skall fogas ytterligare enmening av följande lydelse: I fråga om restriktioner gällerbestämmelserna i 24 kap. 5 a §.Stockholm den 5 maj 1994På socialförsäkringsutskottets vägnarGullan LindbladI beslutet har deltagit: (), MargitGennser (m), (), (), Nils-OlofGustafsson (s), (), (), ArneJansson (nyd), () () ochBengt (), (), (), BoFinnkvist (s), (). Avslag på propositionen m.m. (mom. 1), , ,, , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "har" och på s. 7 slutar med "och2". bort ha följande lydelse:Utskottet delar regeringens bedömning att utländska medborgaresom begår grova brott i skall kunna utvisas. Deförändringar som föreslås i propositionen är enligt utskottetsuppfattning i vissa fall alltför långtgående och den analys somgjorts av behovet och konsekvenserna av de föreslagnaförändringarna är inte tillräcklig. Hela frågan bör därför bliföremål för en fördjupad utredning av hur reglerna hartillämpats och i vilken mån de lämnar utrymme för godtycke ocholikformig rättskipning. Enligt utskottets uppfattning blir detmöjligt att ta ställning till vilka åtgärder som behövergenomföras först när en sådan utredning genomförts. Utskottetanser att regeringen bör få i uppdrag att göra en sådanutredning i enlighet med det anförda.Utskottet avstyrker bifall till propositionen och tillstyrkerbifall till motion Sf36 yrkandena 1 och 2.dels att mom. 1 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:1. beträffande avslag på propositionen m.m.att med bifall till motion 1993/94:Sf36 samt medavslag på regeringens förslag som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,2. Förutsättningar för utvisning på grund av brott (mom. 2)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "har" och slutar med "yrkande 1." bort haföljande lydelse:Enligt utskottets uppfattning måste det klart markeras attkriminellt beteende hos dem som vill bosätta sig i inteaccepteras. Den av regeringen föreslagna ändringen innebär attvid mindre allvarliga brott skall en utlänning endast kunnautvisas om brottsligheten är systematisk eller upprepad ochunder förutsättning att utlänningen döms till ett svårare straffän böter. Utskottet anser att denna skärpning i förhållande tillgällande rätt inte är tillräcklig och ändringen också kan ledatill svårigheter i tillämpningen. Enligt utskottets mening bören utlänning kunna utvisas ur om han döms för brott somkan leda till fängelse eller om en domstol undanröjer tidigareådömd villkorlig dom eller skyddstillsyn. Utskottet lägger framförslag till ny lydelse av 4 kap. 7 § UtlL i enlighet härmed.dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:2. beträffande förutsättningar för utvisning på grund avbrottatt med bifall till motion 1993/94:Sf37 yrkande 1samt med avslag på motion 1993/94:Sf35 yrkandena 1--3 antarregeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen(1989:529) såvitt avser 4 kap. 7 § med den ändringen attlagrummet erhåller följande som Reservantens förslagbetecknade lydelse:Regeringens förslag Reservantens förslag 4 kap. 7 §En utlänning får utvisas ur om utlänningen döms förett brott som kan leda till fängelse eller om en domstolundanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningenhar dömts till.Utlänningen får dockutvisas endast om han dömstill svårare straff änböter och1. det på grund avgärningens beskaffenhet ochövriga omständigheterkan antas att han kommer attgöra sig skyldig tillfortsatt brottslighet här ilandet, eller2. brottet med hänsyn tillden skada, fara ellerkränkning som det harinneburit för enskildaeller allmänna intressenär så allvarligt att haninte bör få stanna kvar.3. Begränsning av möjligheterna till utvisning (mom. 3)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "har" och slutar med "yrkande 2." bort haföljande lydelse:I propositionen framhålls att domstolarna ävenfortsättningsvis skall göra en bedömning av om utvisning skallunderlåtas med hänsyn till utlänningens personliga förhållandenoch att utgångspunkten vid denna bedömning skall varautlänningens sociala situation och de bindningar den medför tillförhållandena i . Vidare framhållsatt anknytningen givetvis har ett samband med den tid somutlänningen vistats här. Utskottet delar denna uppfattning. Motdenna bakgrund saknas enligt utskottets uppfattning anledningatt ändra den nu gällande bestämmelsen i 4 kap. 10 § förstastycket UtlL. De nuvarande reglerna om begränsningar avmöjligheterna att utvisa utlänningar som begått brott ger enligtutskottets uppfattning inte domstolarna tillräckligamöjligheter att beakta omständigheter i de enskilda fallen.Utskottet anser det därför befogat att de absoluta tidsgränsernai 4 kap. 10 § andra stycket UtlL tas bort, och detta bör ävengälla den som kom hit innan han fyllde . Utskottet anservidare i enlighet med vad som föreslås i propositionen attbegränsningen av möjligheten att utvisa en flykting skallbehållas. Utskottet anser dock att skyddet för den som ärflykting mot att utvisas för annat än synnerligen grova brottskall avse endast den som är att anse som flykting och har behovav i . På detta sätt utmönstras enligt utskottetsuppfattning den bundenhet som en flyktingförklaring innebär fördomstolens bedömning och domstolen får i stället möjlighet attpå grundval av allt relevant material avgöra om utlänningen ärflykting. Utskottet lägger fram förslag till ny lydelse av 4kap. 10 § UtlL i enlighet härmed.dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:3. beträffande begränsning av möjligheterna till utvisningatt med bifall till motion 1993/94:Sf37 yrkande 2antar regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen(1989:529) såvitt avser 4 kap. 10 § med den ändringen attlagrummet erhåller följande som Reservantens förslagbetecknade lydelse:Regeringens förslag Reservantens förslag 4 kap. 10 §När en en domstolöverväger om en överväger om enutlänning bör utvisas utlänning bör utvisasenligt 7 §, skall den ta enligt 7 §, skall den tahänsyn till utlänningens hänsyn till utlänningensanknytning till det svenska levnads- ochsamhället. Därvid skall familjeförhållanden samtdomstolen särskilt beakta till hur länge han harutlänningens vistats i Sverige.levnadsomständigheter ochfamiljeförhållanden samthur länge utlänningenhar vistats i Sverige.En utlänning som hade Reservantens förslagvistats i medpermanentuppehållstillstånd sedanminst näråtal väcktes eller somdå var bosatt i minst fem år, fårutvisas endast om det finnssynnerliga skäl. Detsammagäller för en medborgarei ett annat nordiskt land somvid den angivna tidpunktenhade varit bosatt här sedanminst två år.Regeringens förslagDen som är flykting och har behov av i fårutvisas endast om han har begått ett synnerligen grovt brott ochdet skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning ochsäkerhet att låta honom stanna här. Utvisning får också ske omhan i eller utomlands har bedrivit verksamhet som harinneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning attanta att han skulle fortsätta sådan verksamhet här.Om en utlänning har enflyktingförklaring skallhan anses som flykting medbehov av i , omdet inte är uppenbart atthan ärflykting med ett sådantbehov.En utlänning som kom tillSverige innan han och som näråtal väcktes hadevistats här sedan minst femår får inte utvisas.I propositionen framlagda lagförslag yttrande1993/94:JuU5yBilaga 2Utvisning på grund av brottTill socialförsäkringsutskottetInledningI proposition 1993/94:159 om utvisning på grund av brott harregeringen () föreslagit att antaav Lagrådet granskade förslag till dels lag om ändring iutlänningslagen (1989:529, UtlL), dels lag om ändring irättegångsbalken (RB).Propositionen har hänvisats till socialförsäkringsutskottetsom (prot. 1993/94:22) har beslutat attinhämta justitieutskottets yttrande över propositionen jämtemotionerna 1993/94:Sf35 av (), 1993/94:Sf36av m.fl. (s) och 1993/94:Sf37 av (nyd), vilka väckts med anledning av propositionen, samt motion1993/94:Sf611 av och (båda m) ombrott mot utlänningslagen som väckts i år.Ärendet föranleder följande yttrande från justitieutskottet.UtskottetBakgrundDet stora flertalet utländska medborgare som lever i Sverigeär skötsamma och bidrar i stor utsträckning till uppbyggnadenoch utvecklingen av landet. Det är emellertid känt attutländska medborgare är överrepresenterade vad gäller vissbrottslighet i . För att bekämpa brottsligheten och --inte minst -- för att skapa trovärdighet åt en på humanitetensgrund vilande flykting- och invandringspolitik är det viktigtatt på alla plan vidta åtgärder för att hindra att personer sominte iakttar grundläggande normer i det svenska samhälletinrättar sig för ett liv här.Enligt gällande rätt får en utlänning som döms för brott undervissa förutsättningar utvisas från som en särskildrättsverkan i brottmålet. En förutsättning härför är att brottetkan leda till fängelse . Dessutom måste detantingen föreligga risk för att utlänningen fortsätter medbrottslig verksamhet i eller brottet vara särskiltkvalificerat.Den grundläggande förutsättningen för utvisning enligtförslaget är att utlänningen döms för ett brott som kan ledatill fängelse. För att utvisning skall komma i fråga krävs,förutom att brottet kan leda till fängelse, att det kan antasatt utlänningen kommer att göra sig skyldig till fortsattbrottslighet här i landet eller att brottet med hänsyn till denskada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskildaeller allmänna intressen är så allvarligt att utlänningen intebör få stanna kvar här. Risken för fortsatt brottslighet behöverinte avse likartad brottslighet. Utvisning med hänvisning enbarttill brottets allvarlighet, dvs. oavsett återfallsrisken, börkunna komma i fråga även vid brott av något lägre svårhet än vadsom krävs enligt nuvarande ordning.I likhet med vad som gäller skall domstolenväga in utlänningens anknytning till vid prövningen avutvisningsfrågan. Förslaget innebär dock en förlängning av dentid för vistelse i som krävs för att utvisning skall fåtillgripas endast vid synnerliga skäl.Frågan om utvisning skall enligt förslaget fortsättningsvisprövas av domstolen oberoende av yrkande. Åklagaren bör dock såsnart det är möjligt och senast i stämningsansökan ange sininställning i utvisningsfrågan.Likaså skall domstolen vid straffmätning och påföljdsval äveni fortsättningen i skälig omfattning beakta om den tilltaladeförorsakas men genom att han på grund av brottet utvisas urriket.I propositionen föreslås vidare att en ny häktningsbestämmelseinförs som tar sikte på samtliga fall där domstolen förordnat omutvisning och där det finns risk för att den misstänkteundandrar sig utvisning.Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.De frågor som aktualiseras i ärendet och som ligger inomjustitieutskottets beredningsområde gäller i första handstraffrättsliga och processrättsliga spörsmål. Utskottetbegränsar sitt yttrande i första hand till sådana frågor.ÖvervägandenAvslag på propositionenI motion Sf36 (s) yrkas avslag på propositionen. Därjämteyrkas att aktuella frågor blir föremål för en fördjupadutredning.Utskottet vill redan här lägga fast att utskottet har enpositiv grundinställning till regeringsförslagen, och utskottetdelar regeringens bedömning om vikten av en markering frånstatsmakternas sida att ett kriminellt beteende inte accepterashos dem som vill bosätta sig i samt att hållningengentemot dem som inte godtar att följa viktiga och grundläggandenormer i vårt samhälle bör skärpas. Utskottet instämmer också iatt ett skärpt förhållningssätt från statsmakternas sidagentemot de misskötsamma utlänningarna är ägnat att bidra tillatt göra förhållandena lättare för det stora flertalet skötsammautlänningar som lever i Sverige.Utskottet vill också understryka vikten av att de nya reglernaockså präglas av grundläggande humanitära krav ochrättssäkerhetsgarantier för den enskilde. Utskottet anser attregeringen i propositionen bemästrat uppkommande problem i dessahänseenden.I propositionen aktuella frågor har utretts avUtvisningsutredningen (SOU 1993:54). Utskottet finner inteanledning att föreslå någon ny utredning.Utskottet föreslår att socialförsäkringsutskottet avstyrkerbifall till motion Sf36.Till enskilda frågor i propositionen återkommer utskottet idet följande.Förutsättningar för utvisning på grund av brottI dag är den grundläggande förutsättningen för att någon skallkunna utvisas på grund av brott att brottet kan leda tillfängelse (4 kap. 7 § första stycket UtlL). Ipropositionen (s. 9) anförs att kravet på mer än ett årsfängelse i straffskalan har kritiserats på dengrunden att det är otillfredsställande att möjligheten tillutvisning inte står till buds i exempelvis sådana fall därbrottsligheten är systematisk eller upprepad, men där varjebrott i sig inte kan hänföras under en strängare straffskala änfängelse i högst . Som exempel anförs att återfall isnatteri aldrig kan föranleda utvisning hur stötande återfall ibrottsligheten än kan te sig.I propositionen anförs vidare att det är viktigt attutvisningsfrågan bedöms på ett nyanserat sätt, och att detsjälvfallet måste finnas proportion mellan brottet och derättsverkningar det får för den enskilde. När det gäller t.ex.en utlänning som bott i och anpassat sighär kan det framstå som rimligt att utvisning kommer i frågaförst om han eller hon begått ett tämligen allvarligt brott. Försådana fall finns det inte någon anledning att ifrågasätta dennuvarande gränsen för det utvisningsgrundande brottets svårhet.Annorlunda ter det sig emellertid, anför regeringen, i fråga omen utlänning som efter ankomsten hit ger sig in ibrottslig verksamhet och visar oförmåga eller bristande viljaatt foga sig i gällande regler. Även om brottsligheten är avmindre allvarligt slag kan det i sådana fall vara motiverat attkunna utvisa utlänningen. Regeringen föreslår därför att ensådan möjlighet öppnas och att gränsen därvid sätts vid brottdär fängelse ingår i straffskalan. Den grundläggandeförutsättningen för utvisning på grund av brott föreslås alltsåbli att utlänningen döms för ett brott som kan leda tillfängelse. Utvisning bör dock även vara utesluten vidbagatellartade brott. Därför krävs för utvisning att påföljden idet konkreta fallet bestäms till ett svårare straff än böter.För att utvisning skall kunna komma i fråga fordras ,förutom att utlänningen döms för ett brott som kan leda tillfängelse , att det på grund av gärningensbeskaffenhet och övriga omständigheter kan antas att han kommeratt fortsätta med brottslig verksamhet här i landet eller attbrottet är sådant att utlänningen inte bör få stanna kvar(4 kap. 7 § andra stycket UtlL).Bestämmelsens första led anses i allmänhet, i vart fall närdet gäller förmögenhetsbrott, innebära krav på risk för fortsattliknande brottslighet. Såsom nu gällande praxis uppfattas kanden situationen uppkomma att en utlänning dömts t.ex. en gångför förmögenhetsbrott, en gång för våldsbrott och en gång förnarkotikabrott utan att domstolen därför kan komma fram till attdet finns risk för fortsatt brottslighet i den meningbestämmelsen anses ha i utlänningslagen eftersom utlänningengjort sig skyldig till brott av olika slag vid de olikalagföringstillfällena. Regeringsförslaget i denna del går ut påen ändring som möjliggör en rättstillämpning där utlänningensallmänna brottsbenägenhet får relevans vid bedömningen. Ipropositionen anförs också att domstolen vid bedömningen avrisken för att utlänningen kommer att göra sig skyldig tillfortsatt brottslighet självfallet skall kunna beakta inte baratidigare domar utan även åtalsunderlåtelser och godkändastrafförelägganden.I vissa fall kan utvisning ske även om det inte föreliggernågon risk för fortsatt brottslighet. Detta gäller huvudsakligeni fråga om grova vålds- och sexualbrott samt narkotikabrott. Ipropositionen anförs att nuvarande ordning ställer mycket storakrav på brottets grovhet. I propositionen föreslås därför attmöjligheterna till utvisning utvidgas så att dels något mindreallvarliga brott, dels ytterligare några brottskategorier kommeratt omfattas. För att närmare klargöra vilka brott som avsesföreslås att möjligheten att utvisa oberoende av återfallsriskrelateras till brottets straffvärde. Som en allmän riktlinjeanges att brottet normalt bör ha ett straffvärde om minst ettårs fängelse för att kunna föranleda utvisning på denna grund.Med en sådan avgränsning garanteras att utvisningsmöjlighetenendast kommer att avse den typ av gärningar som är så allvarligaatt det inte framstår som oskäligt att de föranleder utvisningäven om det inte finns någon risk för att utlänningen kan kommaatt återfalla i brott. En faktor som enligt propositionen börtillmätas extra stor betydelse är vidare huruvida brottetinnefattar svårare integritetskränkningar mot skyddslösapersoner, t.ex. barn. I lagtexten har viss precisering skett avde omständigheter som skall beaktas vid prövningen.I motion Sf35 (s) yrkas att gränsen för detutvisningsgrundande brottets svårhet inte ändras i förhållandetill gällande ordning. I motionen framhålls också att storrestriktivitet bör anläggas när tidigare åtalsunderlåtelser ochstrafförelägganden skall beaktas vid bedömning avåterfallsrisken. Vidare förespråkas att stor återhållsamhetiakttas då det gäller att presumera att en utlänning kommer attfortsätta med annan brottslig verksamhet än den för vilken handömts.I motion Sf37 (nyd) yrkas skärpningar utöver de som föreslås ipropositionen. I motionen begärs att utvisning skall kunna ske ialla fall då en utlänning döms för ett brott som kan leda tillfängelse även om påföljden i det enskilda fallet skulle stannavid böter.Som ovan framgått delar utskottet regeringens uppfattning attdet bör bli något lättare att utvisa en utlänning som begåttbrott. De skärpningar som här behandlats ligger väl i linje medutskottets uppfattning, och utskottet tillstyrkerregeringsförslaget i denna del. Utskottet, som utgår från attdomstolarna iakttar sedvanlig försiktighet vid bedömningar avåterfallsrisk m.m., föreslår att socialförsäkringsutskottetavstyrker bifall till motionerna Sf35 och Sf37 i nu behandladedelar.Begränsningar för utvisning på grund av brottI propositionen föreslås vissa ändringar i 4 kap. 10 § UtlLsom behandlar begränsningar i möjligheterna att i enlighet medden redovisade huvudregeln utvisa utlänningar som begåttbrott. Således föreslås att en utlänning som dömts för brott ochsom vid tiden för åtals väckande vistats i med permanentuppehållstillstånd eller som då varit bosatthär får utvisas endast om det finnssynnerliga skäl. gäller två resp. . Förnordiska medborgare och för den som kommit till som barnföreslås inga ändringar. För nordiska medborgare som intebehöver tillstånd för att vistas här gäller i stället enbosättningstid . En utlänning som kom till Sverigeinnan han fyllt och som när åtal väcktes hade vistats häri får över huvud taget inte utvisas.Vidare föreslås att det nuvarande mycket starka skyddet motutvisning som personer med flyktingförklaring ellerflyktingliknande status har något minskas. Enligt förslagetskall en flyktingförklaring som huvudregel ligga till grund fören persons flyktingstatus, men domstolarna får i uppenbara fallen möjlighet att bortse från en sådan förklaring.I motion Sf37 (nyd) yrkas utmönstring dels av kravet påsynnerliga skäl för utvisning av en utlänning som vistats iSverige , dels av förbudet att utvisa den somkommit till innan han fyllt och som när åtal väckshar vistats här . Vidare begärs attpropositionen såvitt avser den föreslagna förändringen rörandemöjligheterna att utvisa utlänningar med flyktingförklaringavslås.Utskottet delar regeringens uppfattning i fråga om debegränsningar för utvisning på grund av brott som bör gälla ochföreslår att socialförsäkringsutskottet avstyrker bifall tillmotion Sf37 i nu behandlade delar.Domstolens behandling av frågan om utvisningI motion Sf35 (s) yrkas införande av en lagregel som innebäratt domstolens rätt att pröva frågan om utvisning begränsas tillde fall då ett särskilt yrkande framställts av åklagaren.Enligt gällande rätt beslutas utvisning på grund av brott avden domstol som handlägger brottmålet (4 kap. 8 § UtlL). Fråganär föremål för tingsrättens officialprövning varför åklagareninte behöver framställa något yrkande om utvisning. Omtingsrätten inte har beslutat om utvisning och endast dentilltalade överklagar domen eller åklagaren överklagar till dentilltalades förmån, får hovrätten enligt 51 kap. 25 § andrastycket RB inte besluta om utvisning.