bet · GH01TU27 · 1994-04-12 00:00:00 — I arbetsgruppen, somleds av invandrarkonsulenten vid läns landstingsfolkhälsoenhet, ingår företrädare för , Polisen, trafikskolorna, , flyktingmottagning ochVägverket.Som ett resultat av arbetet i arbetsgruppen harTrafiksäkerhetsförbundet startat en återkommandetrafikinformatörsutbildning för tvåspråkiga.Landstinget i har sökt och fått anslag frånVägverket för att göra ett pedagogiskt undervisningsprogram pås.k. , varmed man genom att via en dataskärm visarörliga trafiksituationer -- tecknade och videofilmade -- skallförmedla svensk trafikkultur och svenska trafikregler tillinvandrare för att förebygga trafikolyckor bland dem.Bland annat genom anslaget till projektet förtrafikundervisning för invandrare har man i Vägverketuppmärksammat de i motionen nämnda aktiviteterna i ,varom kännedom sprids inom kretsen avtrafiksäkerhetsförbund/föreningar.Något initiativ torde mot nämnda bakgrund intevara erforderligt för att sprida trafiksäkerhetsinformation tillinvandrare och flyktingförläggningar. Motionsförslaget avstyrksdärmed.2.3 Trafikantutbildning i skolanI motion T224 (s) framhålls att kommunerna i sinundervisningsplanering bör ta till vara de unika möjligheter somskolan har att ge barn och unga en god trafikkunskap. Också närdet gäller attityden till rollen som bilförare har skolan enligtmotionärerna en viktig uppgift. Den pedagogiska kunskap somfinns i skolan bör enligt motionärerna därför tas till vara föratt påverka de ungas beteende i trafiken.I yrkande 26 begär motionärerna att som sin meningskall ge regeringen till känna vad i motionen har anförts omskolans roll i trafikundervisningen.Riksdagen har under innevarande beslutat om nyaläroplaner för skolväsendet, vari undervisning i trafikfrågorhar uppmärksammats. På förslag i proposition 1992/93:220 harriksdagen sålunda beslutat om en ny läroplan och en ny kursplanför m.fl. skolor (bet. 1993/94:UbU1, rskr. 82) ochpå förslag i proposition 1992/93:250 om en ny läroplan förgymnasieskolan m.fl. skolor (bet. 1993/94:UbU2, rskr. Ibåda propositionerna (i bilaga A s. 114 resp. i bilaga As. 122) anges att rektor har ett särskilt ansvar för atteleverna får undervisning i bl.a. trafikfrågor.Utskottet vill understryka att en mycket viktig uppgift förskolan är att förmedla trafikantutbildning till skoleleverna.Det särskilda ansvar som rektor genom ovannämnda läroplanerhar fått för att skoleleverna skall få undervisning itrafikfrågor bör kunna tillgodose syftet med det här aktuellamotionsyrkandet. Detta bör därför inte nu föranleda någotinitiativ av . Yrkandet avstyrks sålunda.2.4 "Heja "-kampanj på riksplanetI motion T228 (nyd) pekar motionärerna på att mänskligamisstag, vårdslöshet eller uppsåtligt felbeteende står för 70 %av alla vägtrafikolyckor. Motionärerna anser därför att störreuppmärksamhet än vad som är fallet måste ägnas åt förareoch trafikbeteende. En av läns trafiksäkerhetsförbundinledd långsiktig trafiksäkerhetssatsning -- "HejaHalland"-kampanjen -- kan enligt motionärerna vara en godförebild för en nationell strategi för ökad trafiksäkerhet.Kampanjen karaktäriseras som en total mobilisering i kommuner,företag, myndigheter, organisationer, föreningar och skolor föratt höja säkerheten på gator och vägar för hallänningar i allaåldrar -- från 0 till -- i deras olika situationer itrafiken såsom gående, cyklande, mopedister, motorcyklister samtförare och passagerare i personbilar och i yrkestrafik.Motionärerna framhåller att kampanjens metoder ligger i tiden --dvs. att söka ändra attityden hos trafikanterna utan att användapekpinnar. Trafikanterna får nämligen inse och förstå problemoch ta ett personligt ansvar, genom att tänka både med hjärnanoch hjärtat.I yrkande 14 begär motionärerna att förutsättningarna skallundersökas för att göra "Heja "-projektet till enriksangelägenhet. "Heja "-kampanjen uppmärksammades redan i proposition1992/93:161 om trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet idet avsnitt i propositionen (s. 22--23), därfrivilligorganisationernas betydelse förtrafiksäkerhetsinformationen behandlades. I propositionenframhölls som en grund för trafiksäkerhetsarbetet angelägenhetenav att en dialog kom till stånd med trafikanterna omtrafiksäkerhetsfrågorna.Kommunikationsministern anförde i nämnda avsnitt ipropositionen att det är en styrka att trafiksäkerhetsarbetetengagerar många. Härigenom skulle den dialog som eftersträvadeslättare komma till stånd. Kommunikationsministern framhöll attdet på vissa håll i landet förekommer en dialog medtrafikanterna, och han nämnde särskilt "Heja "-projektet.Genom detta hade lyckats göratrafiksäkerheten till en viktig fråga. Genom att sättatrafikanten i centrum hade man fått till stånd en dialog medtrafikanterna. Satsningen i hade lett till en mycketpositiv inställning till trafiksäkerhet, och antalet dödade ochskadade hade procentuellt sett reducerats mer än för landet somhelhet. "Heja "-kampanjen är som motionärerna framhåller ettefterföljansvärt exempel på hur man mobiliserar ett helt län föratt höja säkerheten i trafiken. "Heja "-kampanjen harockså uppmärksammats av och inom kretsen avtrafiksäkerhetsförbund/föreningar. torde därför intebehöva ta något initiativ för att föra information om kampanjenvidare. Motionsyrkandet avstyrks därmed.2.5 Stimulans för användning av fotgängarreflexerI motion T435 (kds) framhålls att frekvensen ärlåg när det gäller fotgängarnas användning av reflexer undermörker, särskilt i stadstrafik. Motionären vill därför attpåverkan till att bära reflexer skall ske genom olika medier. Såsnart fotgängarreflexer har börjat accepteras och användas iökad utsträckning bör enligt motionären ett krav införas påanvändning av reflexer under mörker.Utskottet behandlade i betänkande 1992/93:TU29 (s. 27) ettmotionsförslag vari begärdes att en kampanj skulle startas föratt gående och rullskidåkare skulle stimuleras att under mörkeranvända reflexer när de befinner sig på väg. Utskottet förutsatte att skulle följafrågan om hur användning av reflexer skulle stimuleras utan attnågot initiativ härför behövdes.Utskottet instämmer med motionären i att det är angelägetatt användningen av fotgängarreflexer ökar. Åtgärder för attstimulera användningen m.m. är också att vänta.Således arbetar inom en grupp medfrågor om synbarhet i trafiken. Arbetet är bl.a. inriktat på degåendes situation i mörker. Bland aktiviteter i sammanhangetanges produktutveckling av fotgängarreflexer.NTF har som ett pilotprojekt bedrivit enkampanj i för ökad användning av reflexer.Motsvarande kampanjer kommer NTF att genomföra i ett 50-talkommuner.Något initiativ med anledning av det nu aktuellamotionsförslaget synes mot bakgrund av det anförda inteerforderligt. Motionen avstyrks därmed.3 Parkeringsfrågor3.1 BakgrundDen författningsmässiga regleringen av parkering av fordonavser dels s.k. gatumarksparkering, som huvudsakligenomfattar parkering på vägar, gator och torg, dels s.k.tomtmarksparkering. Gatumarksparkering brukar ocksåbetecknas som offentligrättslig parkering ochtomtmarksparkering som privaträttslig parkering.Om gatumarksparkering gäller i korthet följande.För överträdelse av vissa i vägtrafikkungörelsen (VTK)angivna bestämmelser om stannande och parkering av fordon på vägeller av lokal trafikföreskrift som rör stannande ellerparkering får felparkeringsavgift enligt bestämmelser i lagen(1976:206) om felparkeringsavgift (FelPL) och förordningen(1976:1128) om felparkeringsavgift (FelPF) tas ut.Har fordon stannats eller parkerats i strid mot föreskrifterom parkering och stannande får enligt 5 § FelPLparkeringsanmärkning meddelas av polisman eller av en sådanparkeringsvakt som avses i lagen (1987:24) om kommunalparkeringsövervakning (LKP). Parkeringsanmärkningen överlämnastill fordonets förare eller ägare eller fästes på fordonet.Enligt 2 § LKP får kommun besluta att den själv skall svaraför parkeringsövervakningen om det för denna övervakning behövsparkeringsvakter. Parkeringsvakter förordnas enligt 6 § LKP avkommunen.Om tomtmarksparkering, över vilken markägaren bestämmer,gäller i korthet följande.Enligt bestämmelser i lagen (1984:318) om kontrollavgift vidolovlig parkering (LKOP) får en markägare som upplåter ettområde för parkering ta ut en avgift (kontrollavgift) om ettfordon har parkerats inom området i strid mot förbud ellervillkor som han har beslutat (olovlig parkering). Villmarkägaren ta ut kontrollavgift skall han utställa enbetalningsuppmaning som överlämnas till fordonets förare ellerägare eller fästs på fordonet.I det av utskottet tidigare under innevarande avgivnaoch av (prot. nr 1993/94:30) godkända betänkandet1993/94:TU3 Vissa parkerings- och yrkestrafikfrågor har lämnatsen närmare redogörelse för parkeringslagstiftningen, till vilkenhänvisas.I sex motioner tas upp parkeringsfrågor. Dessa frågor kansammanföras under fyra rubriker, nämligen frågor om (1)organisationen av parkeringsövervakningen, (2)felparkeringsavgiftens storlek, (3) ansvaret för attparkeringsplatser finns samt (4) parkeringsbolagens verksamhet.3.2 Organisationen av parkeringsövervakningenNär det gäller gatumarksparkeringen framförs i motionerna T228(nyd), T423 (nyd) samt T903 (-) kritik frånrättssäkerhetssynpunkt av ordningen med kommunalaparkeringsvakter ("lapplisor") för parkeringsövervakningen.Motionärerna begär att denna ordning skall avskaffas ochersättas med parkeringsövervakning genom Polisen (genom t.ex.kvarterspoliser). (Förslagen framförs i yrkandena 8 och 9, 1 och2 resp. 1 och 2. )När det gäller tomtmarksparkering begärs i motion T423 (nyd)också från rättssäkerhetssynpunkt dels att förutsättningar skallskapas för Polisen att sköta parkeringsövervakningen på tomtmarkoch annan mark som ägs av stat och kommun (yrkande 3), dels attförutsättningarna skall utredas för Polisen att skötaparkeringsövervakningen åt andra rättssubjekt än stat och kommun(yrkande 4).I utskottets betänkande 1993/94:TU3 behandlade utskottetmotionsförslag som var likartade med dem som är aktuella.Utskottet redovisade därvid vissa förutsättningar förutredningsarbetet 1990 tillsatta -90samt förslag 1992 avgivna betänkande (SOU1992:61) Ett reformerat åklagarväsende. Utredningen ansåg attåklagarväsendet borde avlastas det arbete som är förenat medhanteringen av ärenden angående felparkeringsavgifter samt attockså Polisens befattning med dessa ärenden borde upphöra.Utredningen förordade ett för gatumarks- och tomtmarksparkeringgemensamt sanktionssystem med kontrollavgiftssystement somförebild och att kommunerna skulle ta över handläggningen avärendena. Utredningen föreslog att felparkeringslagen,kontrollavgiftslagen och lagen om parkeringsövervakningskulle upphävas och ersättas med en lag om avgift för olovligparkering. En lagrådsremiss med förslag grundade påutredningsbetänkandet har aviserats innevarande år.Utskottet pekade på att remissyttrandena överutredningsförslaget hade givit vid handen att ytterligareöverväganden krävdes för att regeringen skulle vara beredd attförelägga förslag om ändringar iparkeringslagstiftningen. I remissyttrandena hade sålundaframhållits att den lättnad i Polisens arbetsbörda somutredningsförslaget bl.a. syftade till skulle få som effekt attkronofogdemyndigheternas arbetsbelastning skulle öka imotsvarande mån.I avvaktan på regeringens förslag med anledning avÅklagarutredningens betänkande avstyrkte utskottet de ibetänkandet 1993/94:TU3 aktuella motionsförslagen omorganisationen av parkeringsövervakningen. Med samma hänvisningavstyrker utskottet de nu aktuella motionsförslagen.3.3 Felparkeringsavgiftens storlek, m.m.Enligt 3 § FelPL får regeringen ange det högsta och det lägstabelopp som felparkeringsavgifter får fastställas till. Beloppenfår därvid varieras med hänsyn till skilda slag avparkeringsöverträdelser. Avgiftens belopp fastställs enligtparagrafen av regeringen eller den myndighet eller kommun somregeringen bestämmer.Enligt 2 a § FelPF fastställler kommunenfelparkeringsavgiftens belopp. Avgiftens belopp får enligtparagrafen fastställas till lägst och högst 500 kr.I förordningen (1986:210) om felparkeringsavgifter i vissafall har regeringen föreskrivit att -- trots bestämmelsen omhögsta avgiftsbelopp i 2 a § FelPF -- felparkeringsavgiftenfår i och kommuner fastställas till 700 krför överträdelser av föreskrifter (1) om förbud att stanna, (2)om förbud att parkera på markerad busshållplats, samt (3) omrätt att parkera på parkeringsplatser avsedda för handikappade.I två motioner kritiseras storleken på parkeringsavgifterna.I motion T423 (nyd) framhålls att kommunerna bör förhindrasatt göra förtjänster -- dvs. gå med vinst -- påparkeringshanteringen. Motionärerna begär i yrkande 5 att detallmänna skall följa självkostnadsprincipen förparkeringsövervakningen. Verksamheten skall enligt motionärernainte få gå med vinst oavsett om den bedrivs av stat ellerkommun.I motion T903 (-) anförs att felparkeringsavgiften iStockholm och är alltför hög. Motionären begär iyrkande 3 att felparkeringsavgiften skall sättas ned väsentligt.I motion Jo692 (nyd) begärs i yrkande 5 -- som ett inslag iarbetet med att begränsa utsläppen från fordon -- att samhälletskall redan nu markera sin syn på elfordon och hybridfordongenom att skapa förutsättningar för förbud mot attparkeringsavgifter tas ut för sådana fordon.Utskottet vill först nämna att utskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande 1991/92:TU2 (s. 32) avstyrkte ettmotionsförslag som syftade till sänkning av parkeringsavgiften700 kr. Utskottet ansåg inte att en avgift på i Stockholmoch var alltför hög som påföljd för en allvarligfelparkering. Utskottet har inte funnit anledning att ändradenna mening.Även beträffande de här aktuella yrkandena i motionerna T423(nyd) och T903 (-) gäller att regeringens förslag med anledningav förslag om en ny parkeringslagstiftningbör avvaktas.Det kan finnas anledning för kommunerna att som ett led iarbetet för en bättre miljö stödja användningen av elfordon ochhybridfordon genom t.ex. generösare parkeringsvillkor för sådanafordon. Utskottet är dock inte berett att i detta sammanhangförorda att med anledning av motion Jo692 (nyd) skalluttala sig i frågan.Det kan här nämnas att i har reducerade avgifterför nyttoparkeringstillstånd för elbilar införts för attstimulera en ökad användning av elfordon bland privataanvändare. I stimulerar användning avelbilar genom att ge parkeringstillstånd för endast och i stimulerar sådananvändning med ett kombinerat nytto- och boendeparkeringskortför för tre år.Utskottet avstyrker sålunda de här aktuellamotionsyrkandena.3.4 Ansvaret för att infartsparkeringar o.d. anordnasI motion T228 (nyd) begärs i yrkande 10 att anläggande avstora, bevakade och avgiftsfria infartsparkeringar skallstimuleras. Motionärerna framhåller att förhållandena måsteförbättras för dem som inte vill köra bil in i städerna.I motion T903 (-) begärs i yrkande 4 en utredning omhuruvida ansvaret för bristande parkeringsutrymme ligger hoskommunen eller hos medborgaren.I (1987:10) finns endast krav på utrymmeför parkering när det gäller tomter. Enligt 3 kap. 15 § p. 6skall det nämligen tillses att lämpligt utrymme för parkering,lastning och lossning av fordon i skälig utsträckning anordnaspå tomten eller i närheten av denna.Av betydelse för utveckling av kollektivtrafiken istorstäder -- en utveckling som främjas av miljöskäl m.m. -- äratt resenärer som kommer med bil till storstäderna har tillgångtill infartsparkeringar, så att resan in till centra kanfortsättas kollektivt. Detta har också beaktats i den s.k.Dennisöverenskommelsen om utbyggnad av trafiksystemet iStockholmsregionen. Genom kommer enkraftfull utbyggnad att ske av trafiksystemet. Avgifter på väg-och gatutrafiken är emellertid en avgörande förutsättning förett genomförande av överenskommelsen. För att förbättramöjligheten till infartsparkering vid införande av vägtullarplaneras utbyggnad av infartsparkeringar. EnligtDennisöverenskommelsen skall således 230 miljoner kronoravsättas för utbyggnaden av sådana parkeringar, som skallfinansieras med vägtullar (prop. 1993/94:86, s. 11).Anordnande av infartsparkeringar får i första hand ansesligga inom det lokala och regionala ansvarsområdet och ärsåledes inte en fråga för att besluta om. Därmed kanutskottet inte ställa sig bakom motionsförslagen, vilka såledesavstyrks.3.5 Parkeringsbolagens verksamhetI motionerna T424 (m) och T912 (m) begärs en snabb översyn ochett lagförslag som syftar till en genomgripande sanering avparkeringsbolagens verksamhet.Enligt motionären begås rättsliga övergrepp motbilister som har använt sig av enskild parkering.Parkeringsbolagen använder lagen för att tjäna pengar -- inteför att i första hand erbjuda parkeringsplatser.I betänkande 1991/92:TU2 (s. 26--27) behandlade utskottet enmotion, vari kritik framfördes mot förhållandet att vinsten förentreprenörer (parkeringsbolag), som på uppdrag av markägaresvarar för driften av tomtmarksparkeringar, kan bero på antaletutställda anmaningar att betala kontrollavgift. I motionenbegärdes att eller annat lämpligt organ skullefå i uppdrag att närmare utreda parkeringsbolagens verksamhetsamt lämna förslag till lämpliga åtgärder.Utskottet redovisade i betänkandet (1) ett cirkulär avSvenska , (2) en policyförklaring av FöreningenSveriges kommunala parkeringsbolag (numera benämnd ), i vilken 24 kommunala parkeringsföretagär medlemmar, (3) etiska regler upprättade av Parkeringsbolaget(parkerings AB) samt (4) beslut av FöreningenSveriges privata parkeringsövervakningsföretag, som har etttjugotal aktiva och associerade medlemmar. Dessa cirkulär m.m.innebar att man tog avstånd från det förfarande som kritiseradesi motionen, vilket s.k. nollavtal kunde leda till. Utskottetredovisade också en promemoria av , vari verketavvisade s.k. nollavtal.Utskottet ansåg att det av uppgifter från företrädare förkommunala och privata parkeringsövervakningsföretag framgick attde bestämt hade uttalat sig mot s.k. nollavtal för bestämmandeav ersättning för parkeringsövervakning. Utvecklingen inombranschen borde därför enligt utskottets mening kunna avvaktasinnan tog sådant initiativ som föreslogs i motionen.Denna avstyrktes således.Företrädare för de nämnda föreningarna förparkeringsövervakningsföretag har under hand framhållit att manvidhåller avståndstagandet mot s.k. nollavtal. Man kan dock inteutesluta att övertramp kan ha förekommit i enskilda fall men reagerar mot sådana. Man pekar emellertid på att utanförbranschföreningarna finns parkeringsövervakningsföretag, motvilka man inte kan reagera i händelse av oetiskt handlande.Utskottet vill peka på att parkeringsövervakningsföretag somavser att driva sin verksamhet långsiktigt har anledning att hagoda relationer till sina kunder. Med hänsyn härtill och införden förändring av parkeringslagstiftningen som kan förutsesär utskottet inte berett att nu föreslå något initiativ avriksdagen med anledning av de här aktuella motionerna, somdärmed avstyrks.4 Övriga vägtrafikfrågor m.m.4.1 Hastighetsgräns på motorvägI utskottets betänkande 1991/92:TU2 (s. 16--20) finns ennärmare redogörelse för utvecklingen av det nuvarandehastighetsbegränsningssystemet och beslutadeändringar beträffande högsta medgivna hastigheter.Det nuvarande hastighetsbegränsningssystemet omfattar1. de generella bashastigheterna inom tättbebyggtområde och utom tättbebyggt område (64 § första ochandra styckena VTK),2. differentierade hastigheter och -- vilka får föreskriva (64 § tredje stycket VTK),3. lokala hastighetsgränser som får beslutas av länsstyrelseeller kommun (147 § VTK) för en viss väg eller vägsträcka ellerför samtliga vägar inom ett visst område.Speciella hastighetsbegränsningar gäller enligt 66 och67 §§ VTK för tyngre bussar och lastbilar samt förfordonskombinationer.TSV föreslog ett nytt hastighetsbegränsningssystemför landsbygdsvägar m.m. som omfattade tre generellt gällandehastighetsgränser, nämligen inom tättbebyggt område,utom tättbebyggt område samt 100 (alternativt 110)km/tim på motorväg. De generella hastighetsgränserna skullekunna kompletteras med lokala hastighetsbegränsningar.I motion T228 (nyd) begärs i yrkande 13 att på de bästamotorvägarna högsta tillåtna hastighet skall få vara /tim.Motionärerna framhåller att bilarna har blivit bättre ochsäkrare, att dödsolyckor inte sker i någon nämnvärd utsträckningpå motorvägarna och att dessa är byggda för en hastighet på 130km/tim.I proposition 1992/93:161 framhöll departementschefen (s. 33)att det är viktigt att följa hastighetsutvecklingen ochhastigheternas inverkan på olyckor samt att det är angeläget attfölja utvecklingen inom EU när det gäller olikahastighetsgränser. Han förutskickade att skulle få iuppdrag att följa denna utveckling. Han framhöll att Vägverketsarbete successivt borde inrikas mot information för att ökaförståelsen för sambandet mellan hastigheter, trafiksäkerhet ochmiljö.Genom beslutet av regeringen fickVägverket det förutskickade uppdraget. Enligt detta skallVägverket lämna en lägesrapport vadgäller hastighetsfrågor.Utskottet anförde i betänkande 1992/93:TU29 (s. 20--22) medanledning av departementschefens förslag att man inte nu bordeändra gällande hastighetsbegränsningssystem. Tiden var, somdepartementschefen framhöll, ännu inte mogen för en ändring avdetta. Inte minst utvecklingen inom EU borde enligt utskottetsmening avvaktas innan en ändring gjordes. För den närmasteframtiden ansåg utskottet det lämpligt att fick iuppdrag att följa utvecklingen på området.Utskottet anser att resultat från uppdrag böravvaktas innan en ändring av hastighetsgränssystemet övervägs.Utskottet avstyrker därmed det här aktuella motionsförslaget.4.2 Höjning av fortkörningsböternaAnsvaret för trafikövervakning ligger enligt polislagen(1984:387) på Polisen.Den som överskrider högsta tillåtna färdhastighet kan enligt164 § VTK dömas till penningböter, som enligt BrB 25 kap. 3 §kan bestämmnas till högst . Alternativt kan enallvarligare hastighetsöverträdelse föranleda böter(penningböter eller dagsböter) för vårdslöshet i trafik ellerfängelsestraff för grov vårdslöshet i trafik enligt 1 § lagen(1951:649) om straff för vissa trafikbrott.Hastighetsöverträdelse kan också enligt bestämmelser ikörkortslagen (1977:477, KKL) leda till varning elleråterkallelse av körkortet.I motion T204 (fp) begärs i yrkande 9 hårdarehastighetskontroller och höjda fortkörningsböter.I årets budgetproposition, bil. 3, erinras i avsnittetTrafikpolisen (s. 100--101) om att Polisens trafikövervakningskall bedrivas aktivt och synligt och med en förebyggandeinriktning. En ökning av ordningspolisens medverkan itrafikövervakningen förutskickas. Ett område som för närvarandeär under utveckling är enligt propositionen samverkan mellanPolisen och på olika nivåer. Centrala överenskommelsermellan och angående inriktningenoch omfattningen av trafikövervakningen är under utarbetande.I proposition 1992/93:161 framhöll departementschefen(s. 36) att det är angeläget att påföljden i högre utsträckningän nu bör sättas i relation till allvaret av olikaöverträdelser. Som exempel på överträdelser somdepartementschefen ansåg särskilt allvarliga angav han bl.a.hastighetsöverträdelser. Då emellertid en förändring avnuvarande påföljder kunde komma att få återverkningar påsanktionssystemet i övrigt och frågan därför krävde en noggrannanalys förutskickade departementschefen att frågorna skulleutredas senare.Mot bakgrund av det anförda synes något riksdagensinitiativ med anledning av de i motionen framförda önskemåleninte vara erforderligt. Motionsyrkandet avstyrks således.4.3 Restriktioner för användande av mobiltelefon i motordrivnafordon, m.m.I sex motioner föreslås förbud mot eller regler för användandeav mobiltelefon i motordrivna fordon. Motionärerna framhållerriskerna i trafiken när en bilförare kör bil med ena handen ochmed den andra håller i en mobiltelefon eller en lur till ensådan.I motion T431 (s) begärs förbud mot användande avmobiltelefon vid körning.I motion T427 (s) har man inte något att erinra mot s.k.handsfree-telefoner.