bet · GH01JoU14 · 1994-02-24 00:00:00 — Den finns i alla stallsystem och är i myckethög grad beroende av lagringstiden eller mängden lagrad gödsel istallarna.Nya inhysningssystem för värphöns innebär automatiskt en ökadmängd gödsel inne i stallarna. Det bör dock poängteras att detfinns burhönssystem där det också förekommer stora mängdergödsel. Även i dessa fall kan mycket höga halter uppnås.Koldioxid produceras i huvudsak av djuren själva genomutandningsluften. Vi menar att de nivåer som förekommer inte ärnågot hygieniskt problem. Man klarar gränsvärdena.Svavelväte är en förorening som normalt inte förekommer ivärphönsstallar. Däremot är damm en förorening som innebär ettproblem i djurstallar. Fjäderfästallar och svinstallar är destalltyper som uppvisar de högsta halterna. produceras frånflera källor. En källa är djuren själva, men även foder ochströmedel kan bidra. En viktig faktor när det gäller nivåerna avdamm är djurens aktivitet. Vi har gjort en hel del mätningar ochockså inventerat utländska undersökningar. Vi drar denslutsatsen att dammhalten ligger högre i lösgående system än iburhönssystem. Det bör också poängteras att exponeringen av dammvarierar kraftigt över dygnet. Vid skötselarbete är det normalten högre aktivitet i stallmiljön. Det innebär att halterna kanbli så höga som uppemot per kubikmeter.Vad är det då för faktorer som påverkar dessa föroreningar?Dessa kan ge en indikation på hur problemen kan lösas.Det är väldigt många faktorer i stallmiljön som påverkaravgivning och koncentration av ammoniak. Alla dessamiljöfaktorer kan inte påverkas, men jag vill först och främstpeka på mängden gödsel och gödselns ålder. Man kan inte uppnå enideal utspädning genom att öka ventilationen. En ökning avluftväxlingen ökar avgivningen och produktionen av ammoniak. Vivill betona följande åtgärdstekniker för en förbättring avsituationen: kortare lagringstider av gödsel och en utvecklingav utformningen av ventilationssystem så att föroreningen fångasupp där den alstras. En upptorkning av ströbäddar kan innebäraen minskad avgivning och koncentration av ammoniak.När det gäller damm är det ett flertal faktorer som påverkarhalterna och avgivningen. Den viktigaste faktorn är aktiviteten.Halterna är alltid höga vid arbete i stallmiljön. Andra faktorerär djurtäthet, antalet djur per kvadratmeter. Djurens ålder haren viss betydelse beroende på fjäderdräktens kondition.Fuktförhållanden, strömedel och ventilation kan också ha en vissinverkan.Vi bedömer dammproblematiken som svårare än förekomsten avammoniak. Vi har arbetat en hel del med åtgärdsteknik när detgäller damm i svinstallar. Tyvärr är inte alla modellertillämpbara i fjäderfästallar. De metoder som vi ändå anserväsentliga att pröva är dimspridning -- dvs. tillförsel av fukt-- och eventuell behandling av fjäderdräkten. Typ av fodermedelkan också ha en viss betydelse.Jag vill avsluta med att tala litet om ergonomi ocholycksfallsfrågor. Dessa problemställningar måste beaktas. Närdet gäller arbetsställningar och arbetsrörelser måste man beaktagolväggsfrekvens, renhållningsarbete, tillsyn av djur, vattenoch foder. Man bör vara medveten om att det är fråga om ganskatrånga inhysningssystem där det finns djur överallt, vilketinnebär ett problem när det gäller arbetsställningar,arbetsrörelser och ergonomi. Beträffande olycksfallsriskernafinns det först och främst en risk för rivskador vid den renadjurhanteringen.Arbetsorganisation är en viktig del både när det gäller attförbättra ergonomi och att minska exponeringen av föroreningar.Psykisk belastning bör beaktas. Det är ofta ett ensamarbete innei stallarna, där det kan förekomma flera tusen djur. Buller ochbelysning bör också beaktas.Till sist vill jag göra en lista över det som vi ser somutvecklingsbehoven när det gäller att förbättra situationen ilösgående system. är nog fortfarande det svåraste problemetfrån arbetsmiljösynpunkt. Dammet kan också innehålla vissaskadliga substanser, t.ex. endotoxiner och olika typer avmikroorganismer. Golvägg: utveckling av teknik för att plockafellagda ägg. Strömedel tillsammans med gödsel är en miljöfaktorsom är av central betydelse i stallmiljön. Den påverkar bådedammförekomst och ammoniakavgivning och även risken förutbredning av smittotyp. Här är det angeläget att det sker enfördjupad forskning av hur en ströbädd skall skötas och fungera.Arbetsorganisation och ljus är områden som ytterligare börundersökas. Det gäller t.ex. förekomsten av fönster ochpsykosociala frågeställningar. Gödselhantering över huvud tagetbör ytterligare utvecklas för att förekomsten av gödsel istallsystem skall kunna minskas. Det är vidare angeläget attutveckla teknik för att hantera djuren, att utveckla materialoch att arbeta med olika klimatiseringsfrågor.Ordföranden: Jag vill tacka samtliga föredragshållare. Detvar väldigt intressant att lyssna till er, och vi fick en delsvar på de frågor som vi i förväg hade tänkt ut. Jag föreslår nuatt vi tar en lång paus.Ordföranden: går över till frågorna. Jag har entalarlista, där ledamöterna har anmält sig i förväg för att fåställa frågor.Ingvar : Vi har här hört en hel del om denforskning och de försök som har pågått under . Detsom kan konstateras är att de framsteg som man hoppades på intehar uppnåtts. Jag ställer mig oroligt frågan: Klarar man avdetta inom den tid och med de målsättningar som avsågs frånbörjan? Jag vill gärna ställa frågan till näringen.Från det att man har godkända kontrollsystem för inhysning avvärphöns tar det att få fram djur, att få fram nyabyggnader och att över huvud taget komma i gång medproduktionen. Det är då mycket angeläget för oss ijordbruksutskottet att få fakta på bordet. När systemen ärgodkända bör man om möjligt komma i gång med målsättningen 1999.Rune : Jag representerar Kronägg,Lantbrukskooperationen och en del av näringen. Deförutsättningar som ges i regeringens skrivning är heltoacceptabla från näringens sida. Om den skrivningen skulle antashar nedmonteringen av svensk äggproduktion redan börjat.Vi satt i ett sammanträde på i förra veckanoch fick där uppgiften att vi var tvungna att ha ett extrasammanträde här för att eventuellt diskutera import. Vi haralltså ett investeringsförbud , och det sker praktiskttaget ingen investering i alternativa system. Dessutom måstealla -- kläckeriföretag, uppfödare, äggpackerier och producenter-- ha en betydligt längre framförhållning. Här har alltsåjordbruksutskottet, med sin breda kunskap, en unik möjlighet attändra på regeringens skrivning och ge näringen den övergångstidsom behövs, endera med ett tidsbegränsat dispensförfarande ellergenom att inte ange 1999 som tidpunkt för burförbud i den härlagstiftningen.Ordföranden: Jag vill fråga om LRF har samma uppfattning.Eva Tejle Ekbjörn: Jag överlät frågan till Kronägg, därföratt jag tyckte att den var mer detaljerad och gällde hur långtid detta tar.LRF:s uppfattning är att det inte finns -- det framgår avredovisningar -- något system som fungerar eller som äracceptabelt . Därför har vi från LRF föreslagit att enkontrollstation sätts in . Innan vi har ettalternativt system kan vi absolut inte bestämmaavvecklingstiden. Därför har vi sagt att avvecklingstidpunktenår 1999 är oacceptabel. Det är LRF:s inställning.Håkan : Man har gett en stoppsignal för näringengenom avvecklingsbeslutet, men det finns ingen startsignal föruppsättningen av ny produktion. Det finns inte ekonomiskaincitament för enskilda lantbrukare att påbörja investeringar.På den punkten måste det fattas ytterligare beslut frånriksdagens sida.När äggbrist uppstår är det normala att någon begär attinförselavgiften sänks eller tas bort. Det kommer säkert att skeunder , därför att det kommer att uppstå enbrist på ägg i landet. I det läget blir importen mer ellermindre fri, och det betyder att priset på ägg i kommeratt stabiliseras på en nivå som importpriset anger. Denprisnivån är inte tillräckligt hög för att producenter skallstarta produktion med alternativa system, eftersomproduktionskostnaderna är högre i alternativa system än iburproduktion.Vi ser det alltså som praktiskt taget omöjligt att få i gången omställning av branschen med de förutsättningar som är givna.Torbjörn : Jag är vice ordförande i , SvenskaÄgg, och vi företräder hela näringen. Jag kan först säga att dethär är klart på en punkt: Vi är positiva till tanken att manskall försöka hitta ett system som fungerar på ett bättre sättän den nuvarande buren.När det gäller frågan om huruvida det är möjligt att klara dethär är vår inställning mycket tydlig: Det är heltomöjligt. Som redovisades här tidigare, kan möjligen det förstasystemet släppas 1995. På den korta tid som återstår till dessär det inte fysiskt möjligt att byta ut 6 miljoner hönsplatser-- även om vi skulle konstatera att alla de problem somredovisats vore lösta.Vi är därför mycket bestämda i vår uppfattning att det måstebli en förskjutning av tidpunkten för ikraftträdandet. Jaginstämmer i LRF:s uppfattning att en kontrollstation bör införas1996, då man kan ta ställning till hur som behövs föratt genomföra en seriös omställning.Jag kan också tillägga att jag själv har haft alternativproduktion --1989. Vi har också byggt ut denverksamheten . Jag ser personligen mycket positivt på dentypen av system, men det innebär också att jag är mycketmedveten om dess begränsningar -- förutom dess fördelar.Ingvar : När vi här får höra att näringen sägeratt nedmonteringen av svensk äggproduktion redan har börjatmåste vi se väldigt allvarligt på det. Man kan diskuteradispenssystem och annat för att få mera tid, men jag vet inte omnäringen är intresserad av det. Problemet är uppenbarligen, omvi får för låg produktion i landet, att vi kommer att bliberoende av import av ägg, av allt att döma från höns som hardet väsentligt mycket sämre.Då bör denna fråga ställas till konsumentsidan: Är man bereddatt acceptera ägg från utlandet, med sämre förutsättningar föruppfödning, och kanske till betydligt högre priser? Är manberedd att ta hänsyn till de praktiska problem som uppstår pågrund av att utvecklingen tyvärr inte går tillräckligt fort?Rune : Jag skulle vilja visa en overheadbild somvisar situationen på marknaden vid en eventuell import av äggfrån utlandet, innan konsumentsidan kommer in. (Bild visas) Det här är alltså situationen beträffandesjälvförsörjningsgraden i de olika länder som det är tänkbartatt vi kan importera ägg från. har ensjälvförsörjningsgrad på , , 101 %och . Även om de här siffrorna nu skulle behövajusteras upp några procent, är det mycket marginella kvantitetersom vi kan komma över vid en import.Det land som har den i särklass största produktionen ärHolland. Jag vill rikta det här till konsumentfolket: Vi vetunder vilka förhållanden äggen produceras i . Vi önskarinte att det skall bli nödvändigt att börja importera skaläggför humankonsumtion från Holland.Det finns vissa andra små partier ägg att komma över, undervissa tider av året, men det kan inte ske en kontinuerlig importtill , med de system som finns utomlands. Det som kommeratt ske är möjligtvis att svenska företag etablerar sigutomlands för att producera ägg för den svenska marknaden, t.ex.i östländerna eller i våra grannländer. Det är absolut ingen vägsom vi borde tillåta.Man har också i alla papper sagt att vi skall värna om densvenska äggproduktionen, den svenska spannmålsodlingen, detöppna landskapet, sysselsättningen och framför allt säkralivsmedel.Jan-Erik : Jag kommer från Konsumentberedningen. Detär en fråga som har kommit bort i föredragningarna, somnaturligtvis är den centrala ur konsumentsynvinkel, och det äratt det är viktigt att vi kan upprätthålla den höga hygieniskastandarden och hälsostandarden på både ägg och fågelkött iSverige. Salmonellafriheten står som symbol för det här. Det börskjutas fram litet mer i diskussionen. Det är viktigt att det ärtryggt och bra för konsumenterna. Det är naturligtvis ocksåviktigt att det är bra för hönorna.Ingvar ställde två frågor. Det är självklart attimport av sämre ägg inte är i konsumenternas intresse. Vi skallinte ställa till det så att vi måste importera sådant som ärsämre än det vi skulle kunna producera själva. Däremot får mannaturligtvis räkna med -- som det egentligen alltid har varit --att fylla på med viss andel import när efterfrågan är somstörst.Den andra frågan var: Är man från konsumentsidan beredd attbeakta praktiska problem? Ja, det blir man tvungen att göra. Detär självklart.Vi har skrivit till i den här frågan,vilket också många andra har gjort. Vår huvudsynpunkt är att detvore fel signal att nu fatta beslut om att flytta framtidpunkten för burförbudets ikraftträdande. Det är nödvändigtatt vi sätter ett större tryck på omställningsarbetet,innefattande bl.a. ett ökat stöd till intensivareforskningsinsatser. Vad man möjligen skulle kunna göra är attinföra en kontrollstation, som LRF föreslår, kanske 1996--1997.Att flytta fram tidpunkten vore olyckligt också från en annansynpunkt. Anläggningarna med burar blir allt äldre, och det vorenaturligtvis olyckligt för näringen och dess struktur om den härsituationen mer eller mindre permanentades långt in på2000-talet.Turid Ström: Jag är ordförande i en nybildadkonsumentorganisation som heter konsumentråd. Denbestår av elva riksorganisationer. Vi har deltagit idiskussionen litet vid sidan om, eftersom en del av våraorganisationer är aktiva inom Konsumentberedningen.Jag vill bara säga att vi givetvis står bakom den uppfattningsom organisationerna inom Konsumentberedningen har, dvs. desynpunkter som här gav uttryck för.Jag blir litet förvånad över frågan om konsumenterna skullekunna acceptera import av ägg. Jag tycker kanske attdiskussionen i första hand bör handla om huruvida vi kan klaravår självförsörjningsgrad. Från konsumentsynpunkt är det viktigtatt understryka att den produktion som sker i landet i daguppskattas väldigt mycket av konsumenterna, givetvis i synnerhetav hälsoskäl, när det gäller salmonellafrihet och liknande.Jag vill gärna i diskussionen föra in en synpunkt somframkommit tidigare, nämligen att det inte finns någotekonomiskt incitament. Från konsumentsynpunkt vore detvärdefullt om man nu kunde starta ett arbete med ettmärkningssystem, så att konsumenterna får möjlighet att visa ipraktisk handling vilket system de föredrar och om de är villigaatt betala mera för vissa sorters ägg. Det är kanske denviktigaste konsumentsynpunkten som vi kan åstadkomma här i dag.Hur detta skall göras och vem som skall ha ansvaret för det --, eller någon annan -- är enfråga som egentligen inte har kommit upp på dagordningen ännu.Kanske kan säga något om det.Agneta Gillback: Det är inte bara hälsoskälen utan även deetiska aspekterna som har stor betydelse. harsagt att ett uppskjutande av burförbudet är olyckligt.Ett införande av ett märkningssystem skulle kunna innebära attkonsumenterna kan välja vad de önskar köpa. Vi är villiga attmedverka till ett märkningssystem. Vi vill också framföra attdet inte bara är begreppen utan även dekor och bild som har storbetydelse när det gäller märkning.Ordföranden: Det är många som vill ha ordet, men vi måstelåta ledamöterna ställa sina frågor. I mån av tid får viåterkomma till detta på slutet.Inga-Britt : Det påstås att vidbehandlingen av den här rapporten inte har låtit sittdjurskyddsråd yttra sig. Det kanske är fel, men jag tolkar detså att det möjligtvis även på den veterinära sidan finns olikauppfattningar om hur långt forskningen har kommit och hur denhar bedrivits.Jag skulle därför vilja höra veterinärförbundssynpunkter på den utveckling vi kan se och vad man skulle kunnagöra ytterligare inom forskningen för att skynda på processen.Dessutom skulle jag vilja påpeka, i samband med den tidigarediskussionen, att vissa butikskedjor faktiskt inte får tag påden mängd alternativägg som konsumenterna efterfrågar i dag.Lars Audell: Jag är vald av veterinärer att ingåi djurskyddsråd. Jag är inte expert påäggproduktion, men jag har vid minsida pensionerade professorn från . Jag harsjälv begärt att få vara med både vid departementets utfrågningoch här , just av den anledningen att jag sitter med idjurskyddsrådet.Vi har under diskuterat alternativ iproduktionen, och vi hade hoppats få framföra våra synpunkter,som vi ansåg vara väl underbyggda. är juinitierat av den tidigare regeringen, för att förbereda och geråd till . Vi blev inte hörda i den här frågan,och vi väntar fortfarande på att få veta varför vi inteutnyttjades som ett beredningsorgan. Jag kan inte tala för rådeti dess helhet när det gäller vilken åsikt rådet hade omrapporten. Jag är alltså inte expert själv, men jag har enrelativt stor erfarenhet av vetenskapliga utvärderingar.När man försöker granska den här rapporten objektivt blir manbesviken på avsaknaden av kontrollgrupp. Problemen med nuvarandesystem, där var fjärde bur i landet är mer än 13 årgammal, beskrivs dåligt, för att inte säga inte alls. Det äralltså av burarna som är gjorda ,dvs. som är så bra som diabilden på burhöns tidigare visade. Vifår alltså inte veta.Det pratas om ribban, den acceptabla ribban, men irapporten får vi inte veta var ribban ligger . Var liggerribban för dagens burhöns? Vi får visserligen veta vad somgäller för ammoniakutsläpp -- det är det enda som jag kan tolka.Vi får heller inte veta hur mycket en utvärdering kostar ochhur hälsovådlig en korrekt tillsyn är i dagens system. Går manin i dagens bursystem och gör en ordentlig tillsyn blir det ettfruktansvärt kackalorum. Dammnivåerna och de ohygieniskanivåerna nämns inte alls i rapporten.Sveriges veterinärförbund har alltså varit kritiskt i sittsvar. Vi anser att utredningen delvis är otillfredsställande.Jag ser inte att rapporten ger tillräcklig grund för att skjutapå förbudet.Björn : Jag är veterinär och har jobbat medfjäderfä på SVA . Jag håller med om attdet i den rapport som framtagit finns vissabrister, just på den punkten att det inte har gjorts någonjämförelse med situationen för burhöns. Det beror troligen påatt man hade det som grund när man började det här arbetet.Ribban, som nämnde i sitt föredrag, utgick frånburhönsen och låg på . Man lade sedan ribban på9 %, därför att man vet att det blir litet högre dödlighet såfort man släpper lös hönsen.Det finns alltså riktiga synpunkter i kritiken. Det finnsexpertis inom veterinärkåren som kunde havänt sig till i frågan. Andra delförbund har gett svar tillVeterinärförbundet i den här remissomgången. Det är litetmärkligt att inte har vänt sig tillexperterna på värphöns innan man yttrar sig.Ragnar Tauson: Det frågas om ribban. Jag är förvånad överden frågan. Åtminstone hela vår forskning har haft burarna somnorm, så hade man läst rapporten och sett på de tal vi angivithade detta inte framstått som någon stor fråga, tror jag.Däremot har väl inte kommenterat det här i sinautlåtanden -- det är en annan sak. Det gäller i och dödlighet hos golv- och burhöns. Det stämmerganska bra som sade: Siffran för burhöns liggernågonstans mellan 5,5 och . Materialet från ärmycket omfattande -- det avser ungefär 2,1 miljoner höns.Siffrorna från Funbo-Lövsta visar hur stor dödligheten har varitunder , och de stämmer också ganska bra medde danska resultaten. Jag var själv med i den referensgrupp somdiskuterade sig fram till siffran , och den är satt medrelativt hög marginal. Sådant här material saknas egentligeninte någonstans , utan det är mycket lätt att få tag på.Lars Audell: Jag tvivlar inte alls på att det finnsmaterial på massor av punkter och kanske även material som visarprydligare resultat än vad vi ser från de golvförsök somredovisas här. Vad jag saknar är ribbans läge i rapporten, somgjorde att vi i tyckte att vi inte kunde taställning.Ordföranden: Då har du fått svar, du ställa någon följdfråga?Inga-Britt : Vad är det för politiska beslut somskulle behövas för att man skulle kunna snabba upp forskningen?Går det att snabba upp den? Det antyddes även frånJordbruksverket att det fanns för litet pengar. Men finns dettänkbara program som skulle kunna komma i gång snabbt?Ordföranden: Du vänder dig till ?Agneta : Jag berättade litet grand om detta.Det har ju ibland sagts i kritiken: Varför kommer man inte igång? I den forskningspolitiska propositionen 1990 förde manfram det anslag som redan fanns till djurskyddsfrämjandeåtgärder. Men det dröjde innan vi fickden regeringsskrivelse som gjorde att vi kunde gå ut och aktivtarbeta med frågan. I den skrivelsen från regeringen stod det atten stor del av de här pengarna skulle användas till alternativainhysningssystem. Det stod också att vi skulle dela ut pengarnai samarbete med . Vi tog då tillsammans fram ett program --det var två professorer, --som på dåvarande Lantbruksstyrelsen och uppdrag lade framprogrammet , och sedan gick vi ut med ett erbjudandeatt man kunde söka pengar. När det gäller den biten är det fyrainstitutioner som vi har satsat på. I regel är dettreårsprojekt, och de löper 1992, 1993 och 1994. Det gällerLövsta, , SVA beträffandecoxidios och Lantbrukets byggnadsteknik nere i med olikaklimatiseringsfaktorer osv.Vi har känt till att problemen i de nya systemen ärstora, och vi har försökt se efter vilka möjligheter vi har attfå fram nya resultat litet snabbare. Det blev ömsesidig kontaktmed Stiftelsen som var beredd att satsa 2miljoner . Vi sade att vi skulle kunna öka satsningarnamed 1 miljon . Det här året har Stiftelsen och vi skrivitner ett forskningsprogram tillsammans, och vi kommer i dagarnaatt kungöra vilka forskningsprojekt som beviljas medel.Detta upplever jag som en nysatsning. Sedan har vi möjligheteratt sätta in mera medel i det nyaforskningsprogrammet i och med att vårt program tillsammans medSJFR löper till , 1994.Förutom forskningsinsatserna, som ni sett resultatet av ,har vi avsatt ungefär 1/2 miljon till prövningen av nyteknik. Dessa pengar går till de forskningsansvariga, och enliten bit går -- som jag sade -- till de olika lantbrukarna somsvarar för registreringen. Det är ju egentligen meningen att detanslag som vi får skall användas även till andra djurslag, menutrymmet i fortsättningen för dessa är mycket begränsat; vi tarså stor andel vi någonsin kan till just fjäderfäsidan.Ordföranden: En direkt fråga: Vad skulle behövas för attni skulle klara det här till 1999? Kan vi som politiker göranågonting?Agneta : Ge oss tid! Om vi får mera forskningsmedeltycker jag att ni också skall fråga forskarna vad de specifiktvill satsa på om de skulle få mera forskningsmedel. Menproblemet löses inte bara genom mera resurser. Jag har lärt migunder åren att när det gäller forskningen rör det sig om kunnigtfolk som kan arbeta med de olika bitarna. Det är inte så att dehär forskarna finns tillgängliga plötsligt bara därför att manhar medel. Naturligtvis underlättar tillgång till medel alltidforskning och utvecklingsarbete. Sedan är tiden viktig ochmöjligen också -- något som vi inte har diskuterat så mycket ochsom jag sade att vi inte i någon större utsträckning kunde svaraför från sida -- någon form av stimulansbidragtill dem som vill ändra om sina system.Bo Algers: Jag som forskare vill bara göra en kortkommentar, för jag tror att alla vi inblandade forskare äröverens om att det har varit allt annat än en långsiktigforskningssatsning som har präglat medelstilldelningen i det härsammanhanget. Man borde ha gått igenom vilkasatsningar som behövde göras och så upprätta en tioårig plan förden satsningen, med utvärderingar naturligtvis under hand.Vi får inte göra om misstaget . De satsningar som vi kangöra fr.o.m. får heller inte bli för kortsiktiga, utan demåste bli långsiktiga, särskilt när det gäller ett sådant härämnesområde. Det är nämligen så, att utanför deforskningsinstitutioner vi har står inte en kö av mycketkompetenta forskare på fjäderfäområdet och väntar på att kommain och få jobb, utan vi måste bygga upp kompetens här.