bet · GH01NU23 · 1994-05-26 00:00:00 — Särskilda konkurrensregler för lantbruket 1993/94NU23ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1993/94:210 om särskilda konkurrensreglerför lantbruket,dels sex motioner som väckts med anledning avpropositionen,dels -- helt eller delvis -- sex motioner från allmännamotionstiden.Upplysningar och synpunkter i ärendet har inför utskottetlämnats av företrädare för ,lantbrukskooperationen, sågverksindustrin, och . Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändringar ikonkurrenslagen (1993:20). Dessa innebär att samverkan inom enekonomisk förening vars medlemmar är lantbrukare eller andraföretag som bedriver jordbruk, trädgårdsverksamhet ellerskogsbruk, s.k. primärförening, delvis undantas från ett avförbuden i lagen.Den aktuella bestämmelsen återfinns i 6 § och innehåller ettförbud mot konkurrensbegränsande samverkan, dvs. förbud motavtal mellan företag om de har till syfte att hindra, begränsaeller snedvrida konkurrensen på ett märkbart sätt på den svenskamarknaden. Medlemmarna i primärföreningarna är självständigaföretag, och överenskommelser mellan dem om samverkan iföreningarna omfattas formellt sett av förbudet ikonkurrenslagen. Genom det föreslagna undantaget kan medlemmarnaäven fortsättningsvis samverka om t.ex. produktion, förädlingoch försäljning av sina produkter samt om inköp av varor för sinverksamhet. Förbudet skall dock ha fortsatt tillämplighet påbestämmelser som begränsar en medlems fria rörlighet påmarknaden samt på samverkan om försäljningspriser på varor somproduceras hos medlemmarna.I en reservation (nyd) förordas att konkurrenslagen intelängre skall vara tillämplig på stadgebestämmelser m.m. sombegränsar medlemmarnas möjligheter att återfå sin andel avinsatskapitalet i en ekonomisk förening. Företrädaren förVänsterpartiet anför i en meningsyttring att skogsbruket intebör omfattas av undantaget från konkurrenslagen.I betänkandet behandlas även mer allmänna frågor omkonkurrenslagens tillämplighet på samverkan i och mellanekonomiska föreningar. Det konstateras här att etableraderättsgrundsatser och principer inom bl.a. EG-rätten gervägledning för hur dessa frågor skall hanteras av myndigheteroch domstolar. Vidare hänvisas till att beredning pågår inomregeringskansliet när det gäller dels frågan huruvidaanpassningen till EG:s jordbrukspolitik föranleder ändring avkonkurrensreglerna, dels den kooperativa företagsformensbehandling i lagstiftningssammanhang.Samtliga motioner som väckts om konkurrensfrågor avstyrks avutskottet. I proposition 1993/94:210 föreslås att antarregeringens förslag till lag om ändring i konkurrenslagen(1993:20).Lagförslaget, som granskats av Lagrådet, återges i bilaga.Förslaget föreslås träda i kraft . De motioner som väckts med anledning av proposition1993/94:210 är följande:1993/94:N35 av och (båda c)vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformning av regler för kooperativa företag som ikonkurrenshänseende jämställer dem med andra företagsformer,2. som sin mening ger regeringen till känna att hela landetbör utgöra "relevant marknad".1993/94:N36 av (-) och (nyd) variyrkas att riksdagen1. i enlighet med vad i motionen anförts, beslutar om skyddför ekonomisk förenings eget kapital och kvarvarande medlemmarsinsatser,2. i enlighet med vad i motionen anförts, beslutar om sådanförändring av bestämmelserna om prissamverkan att ekonomiskförening inte diskrimineras som företagsform.1993/94:N37 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att kooperativa företag bör jämställas medandra företagsformer vad gäller tillämpningen avkonkurrenslagen.1993/94:N38 av och (båda m)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att jämställa kooperativaföretag i konkurrenshänseende med andra företagsformer.1993/94:N39 av () vari yrkas attriksdagen beslutar att 18 c § konkurrenslagen skall gesföljande lydelse:Förbudet i 6 § gäller inte för sådana avtal inom en primärlantbruksförening eller dess dotterföretag som avser samverkanmellan föreningens medlemmar om1. produktion, insamling, förädling, försäljning eller därmedsammanhängande verksamhet såsom användandet av gemensammaanläggningar, lagring, beredning, distribution ellermarknadsföring i fråga om jordbruksprodukter, trädgårdsproduktereller skogsprodukter, eller2. inköp av varor eller tjänster för sådan verksamhet somavses under 1.Första stycket gäller dock inte avtal som har till syfte ellerger till resultat att försäljningspriser direkt eller indirektfastställs på varor som produceras hos medlemmarna nära) försäljningen sker direkt mellan medlem och tredje manellerb) föreningen svarar för försäljningen och konkurrensen påmarknaden hindras, begränsas eller snedvrids i väsentligomfattning.1993/94:N40 av () och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder som förhindrar diskriminering avden kooperativa företagsformen i konkurrenslagstiftningen.De motioner från allmänna motionstiden som behandlas härär följande:1993/94:N213 av och (båda c) variyrkas att hos regeringen begär förslag till sådanlagstiftningsändring att kooperativa företag ikonkurrenshänseende jämställs med andra företagsformer.1993/94:N252 av m.fl. (s) såvitt gälleryrkandet (2) att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en analys av konkurrenslagenssamverkansreglers effekter för mindre serviceföretag.1993/94:N263 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att konkurrenslagen skyndsamt bör kompletteras med enbestämmelse med innebörd att samverkan i ekonomisk föreningerkänns,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att med sammanslutning av företag enligtkonkurrenslagen inte bör avses federativ samverkan mellanekonomiska föreningar, eller att rättsläget i konkurrenslagenbeträffande samverkan i och mellan ekonomiska föreningar ifederationer på annat lämpligt sätt bör klargöras.1993/94:N278 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn i syfte att konkurrensen intesnedvrids till följd av myndighetsbeslut.1993/94:N284 av m.fl. (fp) såvitt gälleryrkandet (1) att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om konkurrenslagstiftningen.1993/94:N300 av () och ()såvitt gäller yrkandet (3) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om hänsyn tillolika företagsformer vid kommande arbete med lagstiftning ochtillämpningsföreskrifter. Allmänt om konkurrenslagenKonkurrenslagen (1993:20) trädde i kraft (prop. 1992/93:56, bet. Lagen ersatte den tidigarekonkurrenslagen (1982:729) och lagen (1991:921) om förbud motkonkurrensbegränsning i fråga om jordbruksprodukter. Den gamlakonkurrenslagen byggde på den s.k. missbruksprincipen, vilkeninnebar att lagen medgav ingripanden mot ett företag när detkonstaterats att företaget i ett enskilt fall framkallat enkonkurrensbegränsning med skadlig verkan. Härutöver fanns dettvå straffbelagda förbud, nämligen mot bruttopriser ochanbudskarteller. Vidare kunde företagsförvärv under vissaförutsättningar förbjudas. Lagen om förbud motkonkurrensbegränsning i fråga om jordbruksprodukter förbjödvissa former av samverkan mellan näringsidkare som omfattades avjordbruksregleringen. Undantag kunde meddelas för förfarandensom endast i begränsad utsträckning kunde påverka konkurrensen.Den nya konkurrenslagen (KL) är baserad på den s.k.förbudsprincipen, vilken utgår från att vissakonkurrensbegränsningar i sig är skadliga och därför skall varaförbjudna. Efter mönster från EG-rätten innehåller KL tvåprincipiella förbud, nämligen mot konkurrensbegränsandesamarbete mellan företag (6 §) och mot missbruk från ett ellerflera företags sida av en marknadsdominerande ställning (19 §).Dessa bestämmelser har direkta motsvarigheter i (artiklarna 85.1 och 86) och i (artiklarna 53.1 och54).Samverkan mellan företag är emellertid förbjuden endast omkonkurrensen begränsas på ett märkbart sätt. Detta innebär attsamverkan mellan små och medelstora företag faller utanförförbudet om de tillsammans har en liten andel av den aktuellamarknaden. har i ett allmänt råd (KKVFS 1993:2)om avtal av mindre betydelse (s.k. bagatellavtal) som inteomfattas av 6 § KL närmare utvecklat hur verket tolkarbegreppet märkbart sätt. Av detta framgår att avtalsparterna --om var och en har i omsättning --anses tillsammans kunna ha en marknadsandel på upp till 15 %utan att konkurrensen påverkas märkbart. Om företagen är större,men vart och ett ändå har iomsättning, accepteras en marknadsandel på högst 10 %.Härutöver kan undantag beviljas från förbudet mot samverkanför avtal som uppfyller vissa förutsättningar som anges i 8 §.Dessa förutsättningar är att avtalet bidrar till att förbättraproduktionen eller distributionen eller till att främja tekniskteller ekonomiskt framåtskridande och som tillförsäkrarkonsumenterna en skälig andel av den vinst som uppnås därigenom.Ytterligare förutsättningar för undantag är att avtalet baraålägger de berörda företagen nödvändiga begränsningar och attavtalet inte ger företagen möjlighet att sätta konkurrensen urspel för en väsentlig del av nyttigheterna i fråga.Med stöd av den nämnda bestämmelsen har regeringen undantagitnio grupper av avtal som uppfyller förutsättningarna (s.k.gruppundantag). Vidare kan meddela individuellaundantag för enskilda avtal. har ett fyrtiotal sådanaundantag beviljats.Konkurrensverket kan också efter ansökan från ett företagförklara att ett avtal eller förfarande inte omfattas avförbudet mot samverkan eller förbudet mot missbruk avdominerande ställning (s.k. icke-ingripandebesked). Verket harmeddelat ett hundratal sådana besked.I KL finns vidare regler för kontroll av företagsförvärv. Ettföretagsförvärv skall anmälas till om deberörda företagen tillsammans har en omsättning som överstiger4 miljarder kronor. På talan av kan Stockholmstingsrätt förbjuda ett sådant företagsförvärv. Det skall ske omförvärvet skapar eller förstärker en dominerande ställning somväsentligt hämmar förekomsten eller utvecklingen av en effektivkonkurrens på den svenska marknaden och detta görs på ett sättsom är skadligt från allmän synpunkt.Beslut av om bl.a. undantag,icke-ingripandebesked och ålägganden att upphöra medöverträdelse av förbuden kan överklagas till Stockholmstingsrätt. I flertalet fall kan dess domar och beslut i sin turöverklagas till . Detta gäller även beslut iärenden om företagsförvärv.EG:s konkurrensregler har, som tidigare framgått, utgjortmodell för KL. I proposition 1992/93:56, som låg till grund förbeslutet om den nya konkurrenslagen, anfördes som skäl för dettaatt redan har stor betydelse för svenskaföretag som verkar på EG-marknaden och att genom EES-avtaletskulle konkurrensregler som är identiska med EG:s bli gällandesvensk rätt. Härutöver konstaterades att vid ett medlemskap i direkt effekt i . Mot denna bakgrundbedömdes det vara en fördel för företagen på den svenskamarknaden att de inte skulle behöva anpassa sig till olikakonkurrensrättsliga regler beroende på om verksamheten avsåghandel inom landet eller över gränserna. Det ansågs att enanpassning av reglerna även skulle underlätta företagensinternationalisering.En avsikt med att KL gavs den beskrivna utformningen var attså långt som möjligt uppnå rättslikhet med Romfördragetskonkurrensregler. Det konstaterades att inom EG-rätten harEG-domstolens praxis stor betydelse för att bestämma förbudensräckvidd. Denna praxis, anfördes det i propositionen, kommeräven att få stor betydelse för tillämpningen av den svenskalagen. Det påpekades dock att tillämpningen i vissa fall kanbehöva anpassas efter de särskilda förhållanden som råder iSverige.En konkurrensbegränsning som har effekter såväl i sompå handeln mellan och ett land som ingår i EES kanformellt sett prövas enligt både EES-lagens konkurrensregler ochKL. Av 5 § KL följer att beslut med stöd av KL i sådana fallskall vara förenliga med EES-lagens regler.I sitt yttrande över lagförslaget anförde Lagrådet att dettedde sig naturligt att reformeringen av den svenskalagstiftningen hade som förebild.Näringsutskottet framhöll vid sin behandling av propositionenatt det är ändamålsenligt att den nationella lagen utformas såatt en nära överensstämmelse uppnås med de konkurrensrättsligasystemen enligt och (bet. 1992/93:NU17s. 11).Konkurrenslagen och ekonomiska föreningarMotionernaI två motioner som väcktes under allmänna motionstidenbehandlas frågan om KL:s tillämplighet på ekonomiska föreningar.Den nya KL har i konflikt med regeringsformen och lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar (FL) satt rätten förenskilda medlemmar att samverka i och mellan ekonomiskaföreningar ur spel, hävdas det i motion 1993/94:N263 (s). Därhänvisas till 2 kap. regeringsformen (RF), enligt vilken varjemedborgare är tillförsäkrad föreningsfrihet. Detta omfattar ävenrätt att bilda föreningar för ekonomiska syften, understrykermotionärerna. I FL finns vidare bestämmelser om medlemmarssamverkan i föreningar. Det bör klargöras att de nämndaförfattningarna tillsammans med artikel 58:2 i Romfördragetgäller före KL, anser motionärerna. I det åberopade stycket iRomfördraget sägs att med "bolag" i artikeln förstås bolagenligt civil- eller handelslagstiftning inbegripet kooperativasammanslutningar.Motionärerna hänvisar vidare till Konkurrenskommitténsbetänkande (SOU 1991:59) Konkurrens för ökad välfärd. Kommitténintog en mycket positiv grundinställning till kooperation ochkooperativt samarbete, anför motionärerna. I det nämndabetänkandet sades bl.a. att de kooperativa företagen kan komma iformell konflikt med konkurrenslagstiftningen till följd av sinaarbetsformer. underströk emellertid kommittén attdessa företag är betydelsefulla ur konkurrenssynpunkt, eftersomde bl.a. upprätthåller en pluralism på marknaden och syftar tillsänkta transaktionskostnader till nytta för konsumenterna. Ibetänkandet behandlades även frågan om federativ samverkan, dvs.samverkan mellan olika ekonomiska föreningar. Kommittén villedock inte jämställa federativa kooperationer med koncerner.Enligt motionärerna innebar kommitténs förslagsammanfattningsvis att samarbete i ekonomisk förening samtmellan ekonomiska föreningar i federationer i viss utsträckninginte skulle komma att misskrediteras av lagstiftaren.Motionärerna påpekar att den ekonomiska föreningen har andrasyften än aktiebolaget och att federationen har andra mål änkoncernen. Vidare konkurrerar inte föreningens ellerfederationens medlemmar med varandra. Mot denna bakgrundföreslår motionärerna att KL kompletteras med en bestämmelse medinnebörd att samverkan i en ekonomisk förening erkänns samt attmed sammanslutning av företag inte skall avses federativsamverkan mellan ekonomiska föreningar.I motion 1993/94:N300 (c, s) görs gällande att den kooperativaföretagsformen i flera fall har utsatts för diskriminerandelagstiftning. KL är så utformad att den kan komma i konflikt medFL, anför motionärerna. Verksamhet som tidigare uppmuntrats avstaten strider mot den nya lagen, heter det vidare. Att detföreligger en diskriminering visas också av att det är tillåtetatt genom koncernbildning eliminera konkurrens mellan deingående enheterna medan däremot samverkan mellan ekonomiskaföreningar i en federation i samma skala drabbas av förbud,hävdar motionärerna. De anser även att Romfördragettillförsäkrar kooperativa företag lika villkor som andraföretagsformer.Motionärerna anför vidare att det i flera länder, såsomFörenta staterna, , och , har gjortsundantag i konkurrenslagarna för jordbruket. Inte heller inom EGär konkurrensreglerna fullt ut tillämpliga på jordbruket.Det kan inte vara ett konsumentintresse att vi i Sverigeensidigt försvårar för ekonomiska föreningar när det gällerutveckling och skapande av effektiva samarbetsformer ochkonkurrenskraftiga företag, betonar motionärerna. De menardärför att hänsyn måste tas till olika företagsformer vidkommande lagstiftningsarbete.PropositionenI proposition 1993/94:210 berörs frågan om KL:s förhållandetill ekonomiska föreningar och till FL. Bl.a. anförs att självaföretagsformen ekonomisk förening bygger på viss samverkan.Denna kan i någon mening begränsa konkurrensen mellanföreningens medlemmar. KL innehåller å andra sidan förbud motsamverkan som på ett märkbart sätt begränsar konkurrensen. Ivissa avseenden kan lagarna därför vara oförenliga, heter det ipropositionen.Det erinras vidare om att förhållandet mellan KL och andralagar har behandlats i förarbetena till lagen. Därvid har bl.a.anförts (prop. 1992/93:56 s. 70) att när efteravvägning mellan olika allmänna intressen beslutat om offentligaregleringar som medför konkurrenshämmande verkningar kan densituationen uppkomma att KL inte alls skall tillämpas.Konkurrensbegränsande avtal eller avtalsvillkor vilka inte geruttryck åt den fria partsviljan, utan är en direkt och avseddeffekt av lagstiftning eller en ofrånkomlig följd av denna, kansåledes inte angripas med stöd av KL. I fråga om förhållandetmellan KL och immaterialrättslig lagstiftning anfördes att detytterst får vara en uppgift för rättsutvecklingen att närmaredra upp de gränser som bör gälla. Dessa principer skulle, sägsdet i den nu aktuella propositionen, kunna ges tillämplighetockså på förhållandet mellan KL och FL.Vidare refereras i den nu föreliggande propositionen (s. 35)bl.a. vad () anfört i sittremissyttrande över en arbetsgrupps förslag till undantag frånKL för jordbruket. I yttrandet hävdas att den av LRF påtaladekonflikten mellan KL och FL inte har lösts. Vidare anser LRF,enligt vad som sägs i propositionen, att företeelser som inteblir föremål för ingripande i aktiebolag blir det om de vidtasav en ekonomisk förening. Regeringen anför att denna synpunkt"måste bygga på en missuppfattning om lagens räckvidd.Konkurrenslagen är neutral mellan skilda associationsformer såtill vida att ett konkurrensbegränsande samarbete bedöms, inteutifrån den ram som valts för samarbetet utan i förhållande tilleffekterna på marknaden med hänsyn till omständigheterna i detenskilda fallet. Om fristående producenter tillsammans äger ettaktiebolag och säljer sina produkter genom detta bolag kan dennasamverkan självfallet bli föremål för prövning enligtkonkurrenslagen" (prop. s. 36).Även frågan om federativ samverkan tas upp i propositionen.Det konstateras att den inte omfattas av de undantagsregler somregeringen nu föreslår. Vidare nämns att det pågår ettomställningsarbete med sikte på en fullständig integrering medEG:s gemensamma jordbrukspolitik. Inom ramen för detta är detnaturligt att analysera hur de svenska konkurrensreglernaförhåller sig till EG:s och de enskilda medlemsländernaskonkurrensregler för jordbruket och trädgårdsnäringen. Federativsamverkan kommer att stå i centrum för den analysen, sägs det ipropositionen. Det kan därvid framkomma att det finns behov avatt överväga förändringar i de svenska konkurrensreglerna.Frågan om det finns jordbrukspolitiska skäl att väga in deförhållanden och de konkurrensregler som råder för lantbruketinom EU vid utformningen och tillämpningen av KL avseendefederativ samverkan bereds inom regeringskansliet.Vissa kompletterande uppgifterFörhållandet mellan konkurrensrätten och föreningsrätten harnyligen belysts även av två rättsvetenskapliga forskare. Dettahar gjorts på uppdrag av en arbetsgrupp inom regeringskanslietsom haft att utreda utformningen av konkurrensregler förverksamhet inom lantbrukets primärföreningar. Forskarnas analyshar presenterats i betänkandet (Ds 1994:42) Konkurrensrättenstillämpning på ekonomiska föreningar -- några principiellafrågeställningar. Där behandlas bl.a. de aspekter som berörs ide tidigare nämnda motionerna. I fråga om relationen mellanbestämmelserna om föreningsfrihet i regeringsformen och KLanförs att den grundlagsskyddade föreningsfriheten i första handär ett skydd för den fria opinionsbildningen. Friheten omfattarinte bara föreningar utan varje form av sammanslutning, alltsåäven bolag.Den aktuella bestämmelsen i regeringsformen återfinns i 2 kap.1 § 5 och innebär att varje medborgare är gentemot det allmännatillförsäkrad föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig medandra för allmänna eller enskilda syften. I proposition1975/76:209, som låg till grund för denna utformning av fri- ochrättigheterna, anfördes att avsikten med bestämmelsen är att gemedborgarna vidsträckta möjligheter att sluta sig samman för attgemensamt verka för olika syften. Det är därvid, hette detvidare i propositionen, knappast möjligt att göra skillnadmellan olika legitima syften beroende på vilken grad avbetydelse dessa kan ha för den fria åsiktsbildningen isamhället. Regeringen påpekade också att de formkrav som ställsupp i lagarna om ekonomiska föreningar, aktiebolag osv. inte kananses som begränsningar av föreningsfriheten. Det sades vidare ipropositionen att föreskrifter som t.ex. ställer upp krav påtillstånd för bedrivande av viss näringsverksamhet inte hellerkan anses som inskränkningar i föreningsfriheten även omverksamheten till följd av andra bestämmelser kan bedrivasendast av aktiebolag eller annan förening.Bestämmelserna om lagar och andra föreskrifter i 8 kap.regeringsformen utgår från att en författning av högrekonstitutionell valör har företräde framför en författning avlägre valör. Detta innebär bl.a. att grundlag har företrädeframför vanlig lag.Beträffande förhållandet mellan KL och FL anför de tidigarenämnda forskarna att associationsrättsliga bestämmelser medgenerell räckvidd, vare sig det gäller aktiebolag ellerekonomiska föreningar, knappast kan uppfattas som sådanaoffentliga särregleringar som inskränker KL:stillämpningsområde. Därvid torde åsyftas det tidigare nämndauttalandet i proposition 1992/93:56 om att KL under vissaförhållanden inte skall tillämpas, nämligen när efteren avvägning mellan olika intressen beslutat om offentligaregleringar som får konkurrensbegränsande effekter.För frågan om hur KL:s förhållande till annan lag skallbedömas kan det i detta sammanhang även vara av värde att erinraom ett par allmänt erkända principer som domstol ochförvaltningsmyndighet har att utgå från vid tillämpningen av enlagbestämmelse då det görs gällande att den står i strid med enannan lagregel av samma valör. Den ena principen (lex posteriorderogat legi priori) innebär att yngre lag går före äldre lag.Rättstillämparen har emellertid också att överväga omdet finns skäl att tillämpa den delvis konkurrerande principen(lex specialis legi derogat) om att en specialregel gårföre en allmänt hållen bestämmelse oavsett bestämmelsernasinbördes ålder.Till ytterligare belysning av hur ekonomiska föreningar bedömsenligt KL finns det skäl att här översiktligt redogöra för någracentrala begrepp inom konkurrensrätten, nämligen företag,ekonomisk enhet och avtal.Med företag avses fysisk eller juridisk person som driververksamhet av ekonomisk eller kommersiell natur. Med företagavses också en sammanslutning av företag. Avsikten är att"företagundertaking" som användsinom EG-rätten och där givits en mycket vidsträckt tolkning.Begreppet företag används också i EES-lagens konkurrensregler. Isamband med behandlingen av förslaget till KL uttalade Lagrådetatt strävandena att så långt som möjligt uppnå materiellrättslikhet mellan den nya konkurrenslagen och EES-lagen börgälla även i fråga om den terminologiska utformningen. Dettaunderlättar lagtolkningen och främjar en enhetlig tillämpning avde båda regelverken, anförde Lagrådet, som anslöt sig tillförslaget att det konkurrensrättsliga begreppet företag skulleha samma innebörd som i EG-rätten. Begreppet får där sininnebörd genom kommissionens och domstolens praxis. skall begreppet tolkas i sin vidaste bemärkelseinnefattande alla enheter som bedriver ekonomisk ellerkommersiell verksamhet, såsom produktion, distribution ellertillhandahållande av tjänster, alltifrån små affärer som drivsav fysiska personer till stora industrier.