bet · GH01LU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Exekutiv försäljning av fast egendom I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1993/94:191 om exekutiv försäljning av fast egendom. Ipropositionen föreslås att reglerna om exekutiv försäljningunder hand av fast egendom närmas till den reglering som gällerför exekutiv försäljning av fastighet på offentlig auktion.Sålunda skall underhandsförsäljning kunna ske även om samtligafordringar med förmånsrätt i fastigheten inte blirtillgodosedda. Vidare slopas kravet på fastighetsägarenssamtycke till försäljning under hand. I propositionen föreslåsockså att en konkursförvaltare ges möjlighet att begära exekutivförsäljning av konkursboets fasta egendom för sin fordran påarvode som hänför sig till fastigheten och för konkursboetskostnader för vård och försäljning av fastigheten. En förvaltareskall även kunna begära exekutiv försäljning för den rätt tillbetalning som följer med ett ägarhypotek i fastigheten. Ipropositionen föreslås dessutom att verkan av utmätningbeträffande bl.a. fast egendom skall förfalla om borgenärenanmäler till kronofogdemyndigheten att exekutiv försäljning avegendomen inte kommer att begäras.Till grund för förslagen ligger vissa överväganden som gjortsav vid dess översyn av utsökningsbalken (se RSVRapport 1991:1). Rapporten har remissbehandlats.Propositionen, som inte föranlett något motionsyrkande,tillstyrks av utskottet.Utskottet behandlar i betänkandet också ett i proposition1993/94:197 framlagt förslag till lag om ändring iutsökningsbalken. Utskottet tillstyrker lagförslaget.Slutligen behandlar utskottet i betänkandet en motion frånårets allmänna motionstid om avgifter vid exekutiv försäljningav fast egendom. Utskottet avstyrker motionen. I proposition 1993/94:191 föreslår regeringen() -- efter hörande av Lagrådet -- attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i utsökningsbalken,2. lag om ändring i jordabalken,3. lag om ändring i konkurslagen (1987:672).Lagförslagen har intagits som bilaga 1 till betänkandet.I proposition 1993/94:197 föreslår regeringen() efter hörande av Lagrådet -- såvitt nuär i fråga (lagförslag 4) -- att antar i propositionenframlagt förslag till lag om ändring i utsökningsbalken.Lagförslaget återfinns i bilaga 2 till betänkandet. 1993/94:L302 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att avgifterna vid exekutivfastighetsförsäljning skall beräknas utifrån faktisktförsäljningspris. Efterlevnaden av civilrättsliga regler om betalningsskyldighetgaranteras i sista hand av att en gäldenärs egendom tvångsvis,genom utsökning och konkurs, kan användas till att tillgodosefordringsägarna. I stället för begreppen utsökning och konkursanvänds också termerna specialexekution resp. generalexekution.Med specialexekution åsyftas främst utmätning (och införsel), dåi allmänhet endast en borgenär är berättigad till betalning,medan generalexekution avser konkurs, vid vilken denbetalningsskyldiges samtliga borgenärer konkurrerar om betalningur all gäldenärens egendom.Vad gäller fast egendom kan utmätning exempelvis ske genom attdomstol eller kronofogdemyndighet fastställer att fordran, somär förenad med panträtt i fastigheten, skall utgå med särskildförmånsrätt i fastigheten (4 kap. 27 § första stycketutsökningsbalken, UB).Regler om exekutiv försäljning av fast egendom finns i 12 kap.UB. Huvudregeln är att utmätt fast egendom skall säljas påoffentlig auktion (12 kap. 1 §). Utmätt fastighet får docksäljas under hand om en sådan försäljning befinns meraändamålsenlig än försäljning på auktion och det ärtillförlitligt utrett vilka fordringar och rättigheter sombelastar fastigheten (12 kap. 57 § första stycket). Försäljningunder hand inverkar inte på inteckningar och skriftligt upplåtnarättigheter i fastigheten. I detta hänseende är enunderhandsförsäljning i princip jämställd med en frivilligförsäljning. En förutsättning för att en underhandsförsäljningskall få äga rum är i princip att samtliga förmånsberättigadefordringar jämte förrättningskostnaderna täcks av köpeskillingen(12 kap. 58 § första stycket). För att en underhandsförsäljningskall kunna ske måste vidare i allmänhet fastighetsägarengodkänna försäljningsvillkoren.Enligt propositionen finns det anledning förvänta sig att enförsäljning under hand resulterar i en högre köpeskilling än omfastigheten säljs på exekutiv auktion och att enunderhandsförsäljning i ett stort antal fall skulle vara det föralla inblandade bästa sättet att sälja en fastighet exekutivt.En orsak till att underhandsförsäljning inte kan ske i önskadutsträckning är enligt propositionen att fastighetsägaren skallgodkänna försäljningsvillkoren och att denne därmed kanomöjliggöra att fastigheten snabbt bjuds ut till försäljningunder hand genom att ställa orimliga krav på köpeskillingen. Ipropositionen anförs att även reglerna om att en försäljningunder hand inte inverkar på inteckningar och att köparen skallåläggas att svara för alla förmånsberättigade fordringar vid ensådan försäljning lägger hinder i vägen förunderhandsförsäljning. En borgenär som har accepterat ettpantbrev med säkerhet utanför fastighetens saluvärde kannämligen hindra en försäljning under hand mot bättreprioriterade borgenärers vilja.Mot denna bakgrund finns det enligt propositionen anledningatt överväga om inte reglerna om underhandsförsäljning kanändras så att denna försäljningsform i nu berörda hänseendenlikställs med försäljning på auktion. En reform bör syfta tillatt reglerna utformas på ett sätt som ger kronofogdemyndighetenstörre handlingsfrihet att välja det försäljningssätt som passarbäst i det enskilda fallet. En viktig omständighet när detgäller valet av försäljningsform bör enligt vad som anförs ipropositionen vara vad som bedöms ge den bästanettobehållningen. Enligt propositionen lämpar sigunderhandsförsäljning bäst för den typiska villa- ellerfritidsfastigheten utan alltför många panträttshavare och utanbelastande rättigheter.I propositionen föreslås sålunda att reglerna om exekutivförsäljning under hand av fast egendom anpassas till reglernaför exekutiv försäljning av fast egendom på offentlig auktion.Förslaget innebär bl.a. att underhandsförsäljning skall kunnaske även om samtliga fordringar med förmånsrätt i fastigheteninte blir tillgodosedda. Såsom gäller för exekutivförsäljning på offentlig auktion (se 12 kap. 32 § och 40 § sistastycket UB) skall sålunda som villkor för försäljning under handgälla att skyddsbeloppet -- dvs. det sammanlagda beloppet avfordringar med bättre rätt än sökandens fordran ochförrättningskostnaderna -- skall täckas av köpeskillingen ochatt försäljning mot sökandens bestridande inte får ske om inteden fordran för vilken exekution sökts blir täckt. Vidareinnebär förslaget att inteckningar i en fastighet som säljsexekutivt under hand -- i likhet med vad som redan gäller vidförsäljning på auktion -- i princip blir utan verkan till beloppsom inte täcks av köpeskillingen eller de övriga medel som kaninflyta. I propositionen föreslås också att kravet på attfastighetsägaren skall godkänna försäljningsvillkoren slopas.I propositionen tas vidare upp frågan om exekutiv försäljningav fast egendom på begäran av konkursförvaltare.En konkursförvaltare kan enligt 8 kap. 6 § konkurslagen(1987:672) begära att en fastighet som ingår i konkursboet säljsexekutivt. För en sådan försäljning gäller omförsäljning av utmätt fast egendom (8 kap. 1 § tredje stycketUB). Konkursboet anses därvid som sökande utan förmånsrätt (12kap. 26 § fjärde stycket UB). Detta innebär att skyddsbeloppetomfattar, förutom förvaltarens arvode ochförrättningskostnaderna, samtliga fordringar som är förenade medförmånsrätt i fastigheten.I propositionen pekas på att det, när en konkursförvaltarebegär exekutiv försäljning av fast egendom som ingår ikonkursboet, inträffar att fastigheten inte går att sälja överhuvud taget på grund av att skyddsbeloppet är för högt. Enutebliven försäljning medför bl.a. att konkursboet inte kantillgodogöra sig ett ägarhypotek i fastigheten, dvs. inte kanutnyttja det förmögenhetsvärde som ett obelånat eller inte fulltbelånat pantbrev representerar i fastighetsägarens hand. Det ärvidare enligt propositionen av ordningsskäl nödvändigt att enfastighet får en ny ägare. Eftersom t.ex. aktiebolag ochhandelsbolag upphör att existera när konkursen har avslutatsutan överskott, har en osåld fastighet därefter inte någon ägarei egentlig mening. Detta ställer till problem när det gällerfrågor om ägarens allmänna ansvar t.ex. som hyresvärd ochskattskyldig, och även när det gäller inskrivningsförhållanden.Även förvaltarens möjligheter att få täckning för konkursboetskostnader för arvode som hänför sig till fastigheten och förfastighetens vård och försäljning talar enligt propositionen föratt boets fastigheter alltid måste kunna säljas.Mot den angivna bakgrunden föreslår regeringen i propositionenatt förvaltaren i en konkurs kan begära att fastigheten säljsför den rätt till betalning som följer med ett ägarhypotek ifastigheten. Ägarhypoteket blir därmed att anse somexekutionsfordran och den som vill lösa ut konkursboet skallbetala pantbrevets belopp eller, om pantbrevet har överlämnatssom pant för fordran, det belopp som motsvarar den obelånadedelen av pantbrevet. Förvaltaren föreslås vidare få möjlighet --när konkursgäldenären är en juridisk person -- att begäraförsäljning för sin fordran avseende arvode och för kostnaderhänförliga till fastigheten.Den utmätningsverkan som följer med att en domstol eller enkronofogdemyndighet fastställer att en fordran skall utgå medförmånsrätt i t.ex. fast egendom förfaller om inte försäljningbegärs hos kronofogdemyndigheten från det attbeslutet eller utslaget vann laga kraft (4 kap. 27 § andrastycket UB).I propositionen anförs att det beträffande fastigheter somsålunda "dömts i mät" ibland finns ett behov av att få bortutmätningsverkan -- och den anteckning härom som skall göras iinskrivningsregistret -- innan tvåmånadersfristen har löpt ut.Gäldenären kan t.ex. redan ha betalt sin skuld. Han kan också hakommit överens med borgenären att han själv skall säljafastigheten och sedan betala borgenären. I propositionen anförsatt en sådan försäljning, som ofta kan inbringa ett bättre prisän en exekutiv försäljning, kan försvåras av att fastigheten dåalltjämt anses utmätt. Det är därför enligt regeringen angelägetatt i dessa fall få bort utmätningsverkan omutmätningsborgenären inte är av annan åsikt. I propositionenföreslås sålunda att utmätningsverkan skall förfalla omborgenären anmäler till kronofogdemyndigheten att exekutivförsäljning inte kommer att begäras.Propositionens lagförslag föreslås träda i kraft den 1 juli1994.Utskottet delar regeringens bedömning att reglerna förexekutiv försäljning under hand av fast egendom bör anpassastill reglerna för exekutiv försäljning av fast egendom påoffentlig auktion. Härigenom ges kronofogdemyndigheten störremöjligheter att välja det försäljningssätt som bedöms varaallmänt sett mest fördelaktigt i det enskilda fallet. mening bör vidare konkursförvaltaren ges de utökademöjligheter att begära exekutiv försäljning av konkursboetsfasta egendom som regeringen föreslår. Man torde då komma bortfrån de olägenheter som är förknippade med att detfastighetsbestånd som finns i ett konkursbo ipraktiken inte kan säljas på begäran av konkursförvaltaren.Utskottet har inte heller i övrigt någon erinran motregeringens förslag i proposition 1993/94:191.I proposition 1993/94:197 om datapantbrev läggs bl.a. fram ettförslag till lag om ändring i UB. Propositionen har i övrigtbehandlats och tillstyrkts av utskottet i betänkande1993/94:LU33. Förslaget till ändring i UB utgör en följdändringtill de regler om datapantbrev som föreslås i propositionen, ochutskottet har ingen erinran häremot.De i propositionerna 1993/94:191 och 1993/94:197 framlagdaförslagen till ändringar i UB bör sammanföras till ettlagförslag.Utskottet övergår härefter till att behandla en motion somväckts under den allmänna motionstiden och som berör fråganom avgifter för kronofogdemyndighetens kostnader vid exekutivförsäljning av fast egendom.Enligt 17 kap. 1 § UB får staten i utsökningsmål ta utersättning för sina kostnader för förfarandet hoskronofogdemyndigheten i den omfattning som regeringenföreskriver (förrättningskostnader). Bestämmelser om sådanersättning finns i förordningen (1992:1094) om avgifter vidkronofogdemyndigheterna, vilken trädde i kraft den 1 januari1993. I utsökningsmål tas ersättning ut i form av grundavgift,värderingsavgift, försäljningsavgift och särskild avgift(utsökningsavgifter). Grundavgift tas som huvudregel ut i varjemål. Värderingsavgift och försäljningsavgift utgör avgifter videxekutiv försäljning av bl.a. fast egendom. Värderingsavgiftenutgör en procent av det belopp som egendomen värderats till. Ifråga om exempelvis fastighet är försäljningsavgiften treprocent av det värde som fastställts för egendomen.Försäljningsavgift tas dock inte ut bl.a. om en fastighet säljsunder hand med anlitande av en fastighetsmäklare.Värderingsavgift och försäljningsavgift tas sammanlagt ut medhögst ett belopp som motsvarar två gånger det vid värderingengällande basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Särskild avgift tas ut när det uppkommer särskildkostnad för staten för en åtgärd i målet. Avgiften skall somregel motsvara kostnaden. Förordningen reglerar även bl.a.avgifter i mål enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggandeoch handräckning.Enligt tidigare avgiftsbestämmelser var försäljningsavgiftenen procent av det värde som åsatts fastigheten i målet. Vidaregällde att någon värderingsavgift inte förekom utan kostnadernaför värdering av egendom togs ut som särskild avgift.I motion L302 av m.fl. (s) anförs att det inuvarande situation på fastighetsmarknaden ofta händer attköpeskillingen vid exekutiv försäljning ligger betydligt undermarknadsvärdet. Eftersom både värderings- resp.försäljningsavgift numera beräknas på en fastighets åsatta värdeinnebär det att avgiften för den enskilde blir oskäligt hög iförhållande till försäljningspriset. I motionen föreslås attavgiftsbestämmelserna vid exekutiv försäljning av fastighetändras så att värderingsavgift och försäljningsavgift beräknaspå det faktiska försäljningspriset. Härigenom skulle enligtmotionärerna också den orättvisa skillnad som föreliggermellan dessa avgifter och de principer som gäller för enfastighetsmäklares provision, vilken som huvudregel beräknas påköpeskillingen, avlägsnas. bör som sin mening geregeringen till känna vad som anförts i motionen.Utskottet vill erinra om att statsrådet besvaraten fråga i om kostnaderna för denenskilde vid exekutiv försäljning av fastighet. Statsrådetanförde bl.a. att det viktigaste i sammanhanget är attavgifterna inte sätts så högt att de överstiger de verkligakostnaderna för försäljningen. Vidare anförde statsrådet att hanvar väl medveten om att en sådan ny avgiftskonstruktion som detär fråga om i en del fall kan ge konsekvenser som inteförutsetts och inte heller är önskvärda. Det fanns därför enligtstatsrådet all anledning att utvärdera de nya reglerna när detillämpats någon tid. Statsrådet avsåg att ta de intiativ sombehövdes för att en sådan utvärdering skulle ske inom dennärmaste tiden.Enligt vad utskottet erfarit pågår nu ett arbete med att seöver de nya avgiftsbestämmelserna beträffandekronofogdemyndigheternas förrättningskostnader. I arbetet, somleds av , deltar även representanter frånJustitiedepartementet, , ocholika kronofogdemyndigheter. När det gäller avgifter videxekutiv försäljning av fastighet ingår i översynen att ta redapå hur de nya avgifterna förhåller sig till de faktiskakostnaderna för olika åtgärder under en förrättning. Ettsärskilt spörsmål som skall behandlas är huruvida en utvidgadmöjlighet till underhandsförsäljning av fast egendom i enlighetmed regeringens förslag i förevarande proposition aktualiserarändringar i avgiftssystemet. Siktet är inställt på att deändringar i avgiftsreglerna som utvärderingen kan föranledaskall kunna träda i kraft den 1 juli 1994.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att någonåtgärd från sida inte erfordras med anledning av vadsom anförs i motion L302. Utskottet avstyrker därför motionen. beträffande utsökningsbalkenatt med bifall till proposition 1993/94:191 i dennadel och proposition 1993/94:197 i denna del antar av utskottet ibilaga 3 framlagt förslag till lag om ändring iutsökningsbalken,2. beträffande övriga lagförslagatt antar i proposition 1993/94:191 framlagdaförslag tilldels lag om ändring i jordabalken,dels lag om ändring i konkurslagen (1987:672),3. beträffande avgifter vid exekutiv försäljningatt avslår motion 1993/94:L302.Stockholm den 5 maj 1994På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (nyd), (), (),(), (), () ochKenneth ().I propositionen 1993/94:191 framlagda lagförslag1 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken 2 Förslag till lag om ändring i jordabalken3 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)I propositionen 1993/94:197 framlagtFörslag till lag om ändring i utsökningsbalkenBilaga 2Av utskottet framlagtFörslag till lag om ändring i utsökningsbalkenBilaga 3Härigenom föreskrivs att 4 kap. 27 §, 6 kap. 2 och 7 §§, 12kap. 5, 13 och 56--60 §§, samt 18 kap. 6 § utsökningsbalkenskall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 27 §1Har domstol eller kronofogdemyndighet fastställt att förfallenfordran skall utgå med särskild förmånsrätt i registrerat skepp,registrerat luftfartyg, intecknade reservdelar till luftfartygeller fast egendom anses egendomen utmätt.Denna verkan förfaller, om Denna verkan förfaller, omej försäljning begärs inte försäljninghos kronofogdemyndigheten inom begärs från det kronofogdemyndigheten inomatt beslutet eller utslaget från detvann laga kraft. att beslutet eller utslaget vann laga kraft. Utmätningsverkan förfaller dessutom om borgenären hos kronofogdemyndigheten anmäler att han inte kommer att begära försäljning.Begäran om försäljning görs hos en kronofogdemyndighet somenligt 8 § är behörig att pröva frågan om utmätning. Försäljningav fast egendom skall dock begäras hos kronofogdemyndigheten idet län där egendomen finns. Denna myndighet får överlämna målettill en annan kronofogdemyndighet, om det behövs för attsamordna verkställigheten mot en gäldenär. 6 kap. 2 §2Pengar samt löpande skuldebrev och annan handling, varsföreteende utgör villkor för rätt att kräva betalning ellerpåkalla fullgörande av annan förpliktelse, skall tagas i förvar.Utmäts pantbrev i skepp Utmäts pantbrev i skeppeller fastighet eller eller fastighet ellerskuldebrev som är intecknat skuldebrev som är intecknati luftfartyg eller reservdelar i luftfartyg eller reservdelartill luftfartyg hos den till luftfartyg hos denintecknade egendomens intecknade egendomensägare, skall pantbrevet ägare, skall pantbreveteller inteckningshandlingen eller inteckningshandlingentagas i förvar. tas i förvar. Om beslutet om utmätning av pantbrev avser ett datapantbrev, skall kronofogdemyndigheten begära att utfärdar ett skriftligt pantbrev enligt 8 § lagen (1994:000) om pantbrevsregister. 1 Senaste lydelse 1993:893. 2 Senaste lydelse 1989:842.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelseKan det antagas att handling som avses i första eller andrastycket undanhålls eller har förkommit, skall i ställetsekundogäldenären eller annan förpliktad meddelas förbud attfullgöra sin förpliktelse till annan än kronofogdemyndigheteneller den som myndigheten anvisar.Utmätning av en rättighet som är registrerad enligtaktiekontolagen (1989:827) skall säkerställas genom registreringav utmätningen enligt den lagen. Utmäts en rättighet somförvaltas enligt 8 kap. i sistnämnda lag skall säkerställandet istället ske genom underrättelse till förvaltaren om utmätningen.Detsamma gäller om utmätningen avser en panträtt i en rättighetsom förvaltas enligt sistnämnda kap. 7 §Egendom som är i tredje Egendom som är i tredjemans besittning får tagas i mans besittning får tas iförvar, förseglas eller förvar, förseglas ellermärkas, när sådan märkas, när en sådanåtgärd föreskrivs i åtgärd föreskrivs i2--5 §§. I fråga om 2--5 §§. Om ett beslutpantbrev eller annan om utmätning av pantbrevinteckningshandling som är avser ett datapantbrev ochbelånad tilllämpas detta tredje man är registreraddock endast om särskilda som pantbrevshavare, fårskäl föreligger. Tas kronofogdemyndighetenegendomen ej i förvar, begära attskall förbud meddelas förinnehavaren att utan fastighetsdata beslutar attkronofogdemyndighetens inteckningen inte får tastillstånd utge egendomen bort fråneller vidtaga annan pantbrevsregistret och attåtgärd med den till någon ny pantbrevshavareskada för sökanden. inte får registreras. I fråga om pantbrev och andra inteckningshandlingar som är belånade tillämpas bestämmelserna i första stycket endast om det finns särskilda skäl. Om egendomen inte tas i förvar eller ett sådant beslut som avses i första stycket andra meningen inte meddelas, skall i stället förbud meddelas innehavaren att utan kronofogdemyndighetens tillstånd lämna ut egendomen eller vidta någon annan åtgärd med den till skada för sökanden.Om tredje man har handpanträtt eller retentionsrätt i egendomsom tas i förvar, innehar kronofogdemyndigheten egendomen förhans räkning.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 kap. 5 §Pantbrev som gäller i fastigheten och ej är belånat får tagasi förvar av kronofogdemyndigheten. Sedan pantbrevet har tagits iförvar, får det ej pantförskrivas utan myndighetens tillstånd. I fråga om datapantbrev skall kronofogdemyndigheten i stället begära att beslutar om att inteckningen inte får tas bort från pantbrevsregistret och att någon ny pantbrevshavare inte får registreras. När ett sådant beslut har meddelats, får pantbrevet inte användas för pantsättning utan kronofogdemyndighetens tillstånd. 13 §Borgenär, vars fordran är förenad med förmånsrätt ifastigheten enligt 6 § 1 eller 7 § 1 eller 2 förmånsrättslagen(1970:979), kan begära att fastigheten säljs för hans fordran,om hans rätt till betalning är ostridig eller styrks. Hörfastigheten till konkursbo, har även borgenär, vars fordran ärförenad med panträtt i fastigheten, sådan befogenhet. Förvaltaren i en konkurs kan begära att fastigheten säljs för den rätt till betalning som följer med ett ägarhypotek i fastigheten. Förvaltaren kan också begära att fastigheten säljs för hans fordran avseende arvode och sådana kostnader för fastighetens vård under konkursen som skall utgå ur fastigheten, om konkursgäldenären är en juridisk person.Vill borgenär ansluta sig enligt första stycket, skall hananmäla det hos kronofogdemyndigheten senast förebevakningssammanträdet.Om borgenär, vars fordran är förenad med förmånsrätt ifastigheten enligt 6 § 1 eller 7 § 1 eller 2 förmånsrättslagen,har begärt att fastigheten säljs för hans fordran, fårförfarandet ej läggas ned därför att frågan om försäljning förannan borgenärs eller konkursboets räkning förfaller.I fråga om rätt att I fråga om rätt attutlösa den som har anslutit lösa ut den som harsig enligt första stycket anslutit sig enligt förstatillämpas bestämmelserna eller andra stycketi 12 §. tillämpas bestämmelserna i 12 §.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 56 §Sådant förordnande av kronofogdemyndigheten om fortsattinteckningsansvar som avses i 6 kap. 12 § jordabalken fårmeddelas på begäran av köparen.Har fastighet sålts i fall som avses i 6 kap. 12 § andrastycket andra eller tredje meningen jordabalken, får förordnandeom fortsatt inteckningsansvar meddelas beträffande gemensaminteckning som besvärar fastigheten endast om fastigheten iförhållande till de andra gemensamt intecknade fastigheternasvarar för hela inteckningen och den fordran som är förenad medpanträtt på grund av inteckningen har blivit täckt.