bet · GH01KU30 · 1994-05-05 00:00:00 — Departementet konstaterar att för huvuddelen av författningarnaär den sena utgivningen oacceptabel och måste åtgärdas.I promemorian anges tänkbara åtgärder för att komma till rätta med problemet.Vad som föreslås är att ändra tryckrutinerna, att ändra ikraftträdandedatum,att hålla extra regeringssammanträden och att öka kraven på en realistisktidsbedömning. Av promemorian framgår följande.TryckrutinernaDen ordinarie utsändningen av SFS sker varje helgfri tisdag. Innan enförfattning trycks måste den trycklovas. Normalt ges trycklov en gång ,. För att en författning skall komma med i den ordinarieutsändningen måste den trycklovas senast i veckanföre.Eftersom regeringssammanträdena normalt hålls måste man räknamed att det tar från den dag en författning utfärdas till den dagden kan komma ut från trycket.Tiden mellan utfärdandet av en författning och den dag den kommer ut fråntrycket skulle enligt departementet kanske kunna förkortas om man hade flertrycklovsdagar. har man dock extra trycklovsdagar vid detidpunkter då de flesta författningar utfärdas, dvs. Man skulle också enligt departementet kunna tänka sig att dagen förtrycklov ändrades till . Frågan är dock om alla författningar somutfärdats på regeringssammanträdet dagen innan i så fall hinner bli klara föratt tryckas i tid.SFS trycks med traditionellt offsettryck. Många betänkanden ochpropositioner trycks numera från s.k. heloriginal. Denna metod innebär atttryckförlagan måste lämnas till tryckeriet i reprofärdigt skick. Den skrivssedan ut på en laserskrivare och blir, ibland med förminskning, tryckt i detskick tryckeriet tagit emot den. En övergång till heloriginal beträffandeförfattningstext borde enligt departementet kunna innebära att tryckprocedurenblir både billigare och snabbare. Framställning med s.k. heloriginal ställerdock stora krav på departementen eftersom tryckförlagan måste lämnas i heltfärdigt skick. Möjligheterna att gå över till s.k. heloriginalframställning börenligt departementet ses över och inledas med en försöksverksamhet.Ändrat datum för ikraftträdandeEn stor del av de för sent utfärdade författningarna har hel- som ikraftträdandedag. Detta medför att belastningen pådepartement, utskott och tryckeri blir stor dessa tider . Ett sätt attåtgärda problemen med de sena författningarna skulle enligt departementet varaatt sprida författningarnas ikraftträdande över . Eftersomlagstiftningsarbetet, bl.a. på grund av förläggning och Lagrådetssessionstid, av naturliga skäl koncentreras till hel- och ärdetta enligt departementet kanske inte så lätt i praktiken. Man skulleemellertid kunna överväga om det är möjligt att senarelägga ikraftträdandetav de lagar som inte nödvändigtvis behöver träda i kraft ellerden till t.ex. resp. den 1 september.Extra regeringssammanträdenFör lagar som är extra brådskande skulle man kunna tänka sig att oftare hållaextra regeringssammanträden för att påskynda utfärdandet av en beslutadlag. Eftersom riksdagsbesluten vanligen fattas onsdag/torsdag är det dockenligt departementet tveksamt om så mycket verkligen står att vinna med dettaalternativ.En realistisk tidsplaneringDet kanske viktigaste för att komma till rätta med den senaförfattningsutgivningen är dock enligt departementet att man redan från börjangör en realistisk tidsplanering av propositions- och lagstiftningsarbetet.Eftersom man måste räkna med att tidsåtgången mellan utfärdandet och den dagförfattningen kommer ut från trycket är innebär detta attförfattningar som skall träda i kraft bör utfärdas senast sistaveckan för att uppfylla Statsrådsberedningens riktlinjer om fyraveckor. Ett riksdagsbeslut bör därför, enligt departementet, fattas senastonsdagen i den veckan. För att detta skall vara möjligt, med en beräknadgenomsnittstid för utskottsbehandlig m.m., bör enproposition vara avlämnad under första hälften av oktober, helst före den 10:e.Utskottets bedömningÅrets granskning visar att antalet författningar som utkommit mindre än tvåveckor före ikraftträdandet, i jämförelse med , minskat från till34 %. Utskottet noterar denna minskning med tillfredsställelse men villsamtidigt framhålla att antalet sent utkomna författningar fortfarande äralldeles för högt.De åtgärder som föreslås i promemoria för att kommatill rätta med den sena utgivningen bör enligt utskottet kunna bidra till attytterligare minska andelen sent utgivna författningar. Framför allt bör viktenav en realistisk tidsplanering av propositions- och lagstiftningsarbetetframhållas.Under året har givits ut 33 s.k. rättelseblad till tidigare utkomnaförfattningar, vilket kan jämföras med 1992. Utskottet måste här återerinra om att författningsarbetet bör bedrivas med sådan omsorg att behovet avrättelser minimeras.I övrigt föranleder granskningen inget uttalande från utskottets sida.7. Regelbeståndet och regelregistreringenI regeringens skrivelse med en redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser till regeringen lämnas uppgifter om antalet författningar i Svenskförfattningssamling (SFS) och antalet myndighetsregler hos myndigheterna underregeringen. Denna redovisning grundar sig på uppgifter om författningarna i SFSoch antalet regelrubriker i myndigheternas årliga regelförteckningar. Vidareredovisas situationen angående registreringen av kommunernas och landstingensföreskrifter. Slutligen redogörs något för arbetet med det gemensamma systemetför databaser och dataregister irättsdatasystemet, det s.k. Rixlex-systemet.Tidigare har också uppgifter om antalet gällande statliga kollektivavtalingått i redogörelsen. Avtalen har varit registrerade i databaser hosStatens arbetsgivarverk (SAV). På grund av bl.a. den fortgående delegeringenoch sektoriseringen av det avtalsreglerade området har, enligt skrivelsen,behovet av en samlad redovisning av gällande avtal minskat. SAV:s databaser hardärför lagts ned. Det är därför, enligt skrivelsen, inte längre möjligt attlämna uppgifter om antalet gällande avtal.Lagar och förordningarAv redogörelsen framgår att antalet gällande grundförfattningar den 1 juli1993 var 3 459, varav 1 138 lagar. Jämfört med motsvarande siffra den 1 juli1992 har antalet grundförfattningar ökat med 41. I skrivelsen konstateras attden minskning av antalet gällande grundförfattningar som kunnat registrerassedan mitten av åttiotalet sålunda förbytts mot en blygsam ökning. I skrivelsenhänvisas dock till det arbete inom bl.a. som under hösten1993 pågått med sikte på att föreslå regeringen och att upphäva etthundratal föråldrade lagar och andra författningar i SFS. I motsatt riktningkommer dock, enligt skrivelsen, att verka att ett antal nya grundförfattningarkommer att träda ikraft med EES-avtalet.Antalet kungjorda grund- eller ändringsförfattningar i SFS var 955. I skrivelsen jämförs denna siffra med antalet undersamma period (887) och konstateras att den höga takten i nyutgivningenav författningar således fortsätter.Redogörelsen innehåller också en sammanställning av fördelningen pådepartementsområden och på av SFS-författningarna.MyndighetsreglerAntalet regelrubriker i regelförteckningar hos myndigheter under regeringenhar per beräknats till ca 13 100. Detta innebär en mindreökning jämfört med då antalet regelrubriker uppgick tillca 12 500. I skrivelsen anmärks att myndigheternas regelförteckningar ärmycket olika, några förteckningar anses motsvara mycket höga krav pådetaljinformation om antalet gällande regler, medan andra endast lämnarsummarisk information. Ett arbete med att komma till rätta med dessa olikheterbehöver därför, enligt skrivelsen, påbörjas. Det framhålls attenhetliga regelförteckningar är en förutsättning för den regelregistrering iriksdagens datasystem, Rixlex, som övervägs. I redogörelsen lämnas ensammanställning över antalet regelrubriker per departementsområde.Kommunernas och landstingens föreskrifterEn samlad registrering av den kommunala normgivningen saknas. Av skrivelsenframgår dock att en del större kommuner håller sig med kommunalaförfattningssamlingar. I de 286 primärkommunerna fanns det 164kommunala författningssamlingar och i sju landstingskommuner gavsförfattningssamlingar ut.I sitt förslag rörande normgivningsprocessen (förs. 1991/92:19) föreslogRiksdagens revisorer bl.a. att det skulle införas en skyldighet för kommuneroch landsting att kungöra och publicera sina föreskrifter i egna kommunalaförfattningssamlingar. anförde i betänkandet 1992/93:KU1att frågan om publicering av kommunernas och landstingens föreskrifter bordeövervägas närmare. Detta gav som sin mening regeringen till känna.Av skrivelsen framgår att det inom sedan början av år 1993pågår ett arbete med att närmare behandla formerna för och omfattningen avkommunernas skyldighet att kungöra och registrera sina regler m.m. En rapport iämnet beräknas vara klar under år 1994.Regelregistreringsarbetet hos riksdag och regeringRiksdagen och samarbetar beträffanderegelregistreringen av författningarna i SFS, vilka nu finns i Rixlex. Avskrivelsen framgår att det i utvecklingsarbetet med Rixlex ingår att åstadkommaen registrering i Rixlex även av myndighetsförfattningarna.Registrering av normgivningsbemyndigandenI 8 kap. regeringsformen finns bestämmelser som gör det möjligt för riksdagenatt genom lag delegera en del av sin normgivningskompetens till regeringen.Bestämmelser där sådan delegation ges kallas normgivningsbemyndiganden.Efter initiativ av finns en förteckningöver normgivningsbemyndiganden. Förteckningen har upprättats avStatsrådsberedningen efter kontakter med utskottets kansli. Bakom förteckningenligger ett omfattande arbete inom Statsrådsberedningen och de olikadepartementen i . Förteckningen har förts departementsvisvarje år och har brukat redovisas i utskottets granskningsbetänkande.Förteckningen utgör en god grund för undersökningar av hur riksdagensnormgivningsbemyndiganden tillämpas.Vid föregående tog med anledning av en motionav () upp frågan om att ytterligare utveckla redovisningen avriksdagens normgivningsbemyndiganden. Utskottet förklarade att det såg positivtpå ett förslag i motionen som gick ut på att börfå i uppdrag att inom lägga upp ett utskottsvis systematiseratinformationssystem som skapar överblick över riksdagensnormgivningsbemyndiganden och föreskrifter som meddelats med stöd av dessa.Utskottet konstaterade att frågan hade ett nära samband med hur uppföljningenoch utvärderingen av beslut i övrigt bör bedrivas och att dettaspörsmål var föremål för överväganden inom . Utskottetföreslog därför att som sin mening ge talmanskonferensen till kännavad utskottet anfört i frågan (bet. 1992/93:KU1). följde utskottet(rskr. 1992/93:6).Riksdagsutredningen överlämnade till talmanskonferensenbetänkandet Reformera riksdagsarbetet!. För att underlätta utskottensuppföljning av effekterna av lagstiftningsarbetet föreslår utredningen ett nyttADB-baserat informationssytem med uppgifter om riksdagensnormgivningsbemyndiganden (s. 109). I sina överväganden (s. 117) anförutredningen att den i likhet med anser att uppgifternabör redovisas utskottsvis för att underlätta uppföljningen. Utredningen pekar ianslutning härtill på att ett samarbete har inletts mellan Riksdagensförvaltningskontor och i syfte att ta fram ettinformationssystem av det aktuella slaget.Statsrådsberedningens redovisning av normgivningsbemyndigandenläggs in i databasen , dvs. registret till Svensk författningssamling.Inom förvaltningskontoret har arbetet med att hänföra författningarna tillrespektive utskott påbörjats. Uppdateringen av uppgifter omnormgivningsbemyndigandena avses längre fram ske löpande enligt det förfarandesom beskrivs i det följande.Statsrådsberedningen har i PM 1993:1 givit ut riktlinjer ochförebilder för ny utformning av propositioner, lagrådsremisser, skrivelser tillriksdagen och kommittédirektiv. Enligt riktlinjerna skall ett särskilträttsdatablad finnas i propositioner med lagförslag som inför, ändrar, upphävereller upprepar ett bemyndigande att meddela föreskrifter enligt 8 kap.regeringsformen. På bladet skall antecknas de bestämmelser som innehållersådana bemyndiganden. I promemorian berörs också så kallade kvasibemyndiganden,dvs. bestämmelser som formellt har utformats som bemyndiganden men somegentligen bara innehåller rena upplysningar om den föreskriftsrätt somregeringen har direkt på grund av regeringsformen. I promemorian sägs attkvasibemyndiganden så gott som aldrig bör förekomma och att de i varje fallinte skall redovisas på rättsdatabladet.På grundval av rättsdatabladen i propositionerna kan utskotten i sinabetänkanden lämna uppgifter om normgivningsbemyndiganden på ett sådant sätt attde automatiskt förs in i SFSR och de utskottsvis förda registren. Förnärvarande pågår inom ett arbete med att utarbeta rutiner för hurdetta lämpligen bör ske.Registrering av regeringens normgivningsbemyndigandenOm utnyttjar sin rätt till delegering till regeringen, kanriksdagen enligt 8 kap. 11 § regeringsformen medge att regeringen överlåter åtförvaltningsmyndighet eller kommun att meddela bestämmelser i ämnet.Regeringen har vidare genom 8 kap. 13 § regeringsformen fått en egennormgivningskompetens. Enligt den paragrafen får regeringen nämligen iförordning besluta dels föreskrifter om verkställighet av lag, delsföreskrifter som ej enligt grundlag skall meddelas av . Regeringen kanöverlåta åt underordnade myndigheter att meddela bestämmelser i ämnet.Inom förs en förteckning över normgivningsbemyndiganden somregeringen har lämnat. Förteckningen finns inlagd i en databas. I basenregistreras varje författning med uppgift om SFS-nummer, ansvarigt departement,författningens rubrik, sökord, paragraf där bemyndigandet finns och denmyndighet som har fått bemyndigandet. Det är möjligt att sorteraförfattningarna myndighetsvis, i kronologisk ordning och i bokstavsordningefter sökord. Statsrådsberedningen har till utskottet översänt en förteckningvari hänsyn har tagits till författningar som utfärdats före den 1 januari1994, bilaga A 5.1. Förteckningen är inte fullständig. Ett exempel pådetta anges i avsnitt 14 i detta betänkande.8. skrivelserInledningTill utskottet hänvisas regeringens årliga skrivelse med en redogörelse förbehandlingen av skrivelser till regeringen. /91 som budgetåret, dvs. perioden den 1juli--. Den nu aktuella redogörelsen (skr. 1993/94:15) har, efterregeringens beslut , överlämnats till den 5oktober 1993. Skrivelsen har inte föranlett någon motion.I riksdagsordningen (5 kap. 13 §) anges att beslut med anledningav proposition samt annat beslut, varom regeringen skall underrättas, meddelasregeringen genom skrivelse. Den sätts upp av kammarkansliet och undertecknas avtalmannen. Utskott som har berett ärendet skall få del av kammarens beslut iärendet (tilläggsbestämmelsen 5.13.1). Riksdagsskrivelserna innehåller enhänvisning till utskottsbetänkandet i ärendet samt en anmälan om hur riksdagenhar ställt sig till utskottets hemställan.En redovisning av historik samt uppgifter om regeringsskrivelsens utformningm.m. finns i 1989/granskningsbetänkande (bet.1989/90:KU30 s. 24 f.). I betänkande 1990/91:KU43 lämnade utskottet synpunkterpå en något ändrad utformning av regeringsskrivelsen. Dessa synpunkter harbeaktats fr.o.m. skrivelsen 1991/92:15. Ärendena redovisas numera i kronologiskordning, och i redogörelsens register görs en uppdelning på beredande utskott,med uppgift om huruvida ärendet är slutbehandlat eller inte.Årets redogörelseInom har företagits en främst statistiskgenomgång av regeringsskrivelsen.Regeringsskrivelsen avser åtgärder --den 30 juni1993 och omfattar 602 riksdagsskrivelser. Beträffande 25 skrivelser haråtgärder efter , varigenom regeringen slutbehandlatriksdagsskrivelser, tagits med i redogörelsen.Under 1992/avläts 428 riksdagsskrivelser till regeringen.Sammanställningen omfattar samtliga dessa. Av övriga redovisaderiksdagsskrivelser är 76 /och 98 från tidigareriksdagar, s.k. äldre skrivelser. För de två senaste riksmötena gäller,departementsvis, vad som anges i bilaga A 6.1, tabellerna 1 och 2. För de98 äldre riksdagsskrivelserna gäller på motsvarande sätt vad som framgår avbilaga A 6.2, tabell 3.De inte slutbehandlade riksdagsskrivelserna som, räknat per ,är äldre än uppgår till 51 och fördelar sig och på tolv avdepartementen enligt bilaga A 6.3, tabell 4.Det äldsta inte slutbehandlade ärendet är (bet. LU 1975:10, rskr. 1975:66) och gäller ersättning till yrkesfiskare förskada genom oljeutsläpp. Av regeringsskrivelsen framgår attJustitiedepartementet aktivt deltar i ett internationellt arbete angående enkonvention om skadeståndsansvar vid transport av farligt gods. Dekonventionsutkast som föreligger innehåller vissa möjligheter tillersättning för skador som orsakas av okända skadevållare. Utgången av dettaarbete kan, enligt skrivelsen, få betydelse för en svensk reglering i frågan(Ju p. 1).Utskottens granskningUtskottet har, liksom föregående år, berett övriga riksdagsutskott tillfälleatt yttra sig över de delar av skrivelsen som har samband med resp. utskottsberedningsområde.Finansutskottet, skatteutskottet, justitieutskottet, utrikesutskottet,kulturutskottet, näringsutskottet och bostadsutskottet har avgivit yttranden sebilagorna A 6.4--A 6.10.Övriga utskott har -- genom protokollsutdrag -- förklarat sig avstå från attyttra sig över regeringsskrivelsen.Konstitutionsutskottet får först för egen del konstateraatt redogörelsen omfattar 39 riksdagsskrivelser till följd avkonstitutionsutskottets betänkanden, fördelade på fem departement. Sex avskrivelserna var inte slutbehandlade . Tre av dessa var mer gamla, nämligen 1984/85:7 (Ju p. 2), 1990/91:30 (Ju p. 17) och1990/91:254 (Ju p. 23).Skrivelsen 1984/85:7 som avsåg kungörandeannonsering m.m. (bet. 1984/85:KU4Om samhällsinformation m.m., mom. 1) var mer än . Enligtskrivelsen skulle en proposition i frågan avlämnas . Enproposition, 1993/94:19 Vissa kungörandefrågor, lämnades till den 4oktober 1993 och behandlades av (bet. 1993/94:JuU9,rskr. 70) Skrivelsen är således numera slutbehandlad.Skrivelsen 1990/91:30 avsåg sekretesskydd för uppgifter i anmälan till Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd (bet. 1990/91:KU10 Tryckfrihets- ochsekretessfrågor, mom. 8). Enligt skrivelsen har frågan behandlats i endepartementspromemoria (Ds 1993:55) vilken har remissbehandlats. Enproposition, 1993/94:165 Några frågor om sekretess, i vilken frågan behandlas,avlämnades till . Skrivelsen är således numeraslutbehandlad.Skrivelsen 1990/91:254 avsåg frågan om en parallellinstruktion i (bet. 1990/91:KU21 Yttrandefrihetsgrundlag m.m., mom. 6). Enligt skrivelsenremissbehandlades en departementspromemoria, (Ds 1991:78) Parallellinstruktion,och regeringen avsåg att redovisa sin bedömning av fråganunder . Av årets budgetproposition framgår att frågan tagits upp ien lagrådsremiss angående ändringar i m.m. men att något förslagom parallellinstruktion inte läggs fram i remissen (prop. 1993/94:100 bil. I proposition 1993/94:130 Ändringar i m.m.(ansvarsfrihetsgrunder m.m.) som avlämnades till under mars 1994anförs att regeringen inte finner skäl att lägga fram något förslag omparallellinstruktion. Även denna skrivelse är således numera slutbehandlad.Beträffande två av de skrivelser som anges som slutbehandlade vill utskottetanföra följande. I betänkandet 1992/93:KU4 behandlade utskottet bl.a. frågan omantal ersättare för ledamöter i kommunfullmäktige. Utskottetfann att en översyn av vallagen i detta avseende var påkallad. Utskottet ansågatt regeringen skulle utreda frågan och föreslå förändringar i gällandebestämmelser. Utskottet uttalade vidare att om regeringen fann det lämpligtkunde frågan behandlas i det fortsatta beredningsarbetet av vallagsfrågor.Detta gav som sin mening regeringen till känna. Enligt redogörelsenhar skrivelsen, som anges som slutbehandlad, överlämnats tillVallagsutredningen. Något förslag om förändringar i gällande bestämmelser hadedock inte lagts fram av regeringen vid redovisningsperiodens slut.I betänkandet 1992/93:KU6 behandlade utskottet bl.a. frågan om brevröstning.Utskottet fann viss reglering i brevröstningslagen otillfredsställande ochansåg att det fanns skäl att låta se över dessa regler samtlägga fram förslag till lämplig lösning. Detta gav som sin meningregeringen till känna. Enligt redogörelsen har skrivelsen, som anges somslutbehandlad, överlämnats till . Något förslag om lämpliglösning hade dock inte lagts fram av regeringen vid redovisningsperiodens slut.Enligt utskottets mening var skrivelserna i dessa avseenden inteslutbehandlade med hänsyn till att av begärda förslag ej lagts framinnan redovisningen avslutades.I övrigt har utskottet ingenting att anföra i anledning av den nu aktuellaredovisningen av de skrivelser som ligger inom utskottets beredningsområde.Finansutskottet erinrar inledningsvis om att i sittbetänkande Reformera riksdagsarbetet! förordat att i ökadutsträckning skall ägna sig åt uppföljning, utvärdering och revision. Det är idet sammanhanget som man, enligt finansutskottet, bör se regeringens nuaktuella redovisning. delar bedömning attdet är ett primärt intresse för att följa upp hur anslagsbeslut,normgivningsbeslut och tillkännagivanden till regeringen har genomförts.Regeringens årliga redogörelse utgör därför, enligt finansutskottet, en viktigutgångspunkt för utskottens uppföljningsarbete. konstaterarvidare att det i vissa frågor finns behov av ett för samtliga utskott gemensamtutvecklingsarbete. Eftersom finansutskottet enligt riksdagsordningen har ettsärskilt ansvar för budgetfrågor och förvaltningsekonomiska frågor avserutskottet att fortsättningsvis mer aktivt följa upp anslagsbeslut,liksom hur olika bemyndiganden av finansiellt slag utnyttjats. Detta arbetebör, enligt utskottet, även kunna underlätta och stödja övriga utskottsuppföljning.Finansutskottet anför vidare att utskottet noterat att principerna för hurärenden avskrivs och därmed i skrivelsen redovisas som slutbehandlade inte ärenhetliga. Det bör enligt utskottet vara ett krav från att en imöjligaste mån enhetlig och rättvisande återrapportering sker. Utskottet anser,vilket utskottet även tidigare påpekat (1991/92:FiU3y), att redovisningen ivissa avseenden förefaller slentrianmässig.Finansutskottet framhåller vidare att det för del är av särskildvikt att följa upp ärenden där det förekommit tillkännagivanden eller ändringari regeringens förslag. noterar att två av de tillkännagivandensom utskottet gjorde i samband med behandlingen av den ekonomiskapolitiken inte finns upptagna i regeringens redovisning. Det gäller dels etttillkännagivande till regeringen att fördelningspolitiska analyserkontinuerligt skall redovisas till , dels ett tillkännagivande tillregeringen och fullmäktige i om penningpolitiken. Utskottet sägersig inte ha anledning att ifrågasätta regeringens faktiska agerande i anledningav besluten. Trots detta är det enligt utskottet otillfredsställande att detfinns fall där uppdrag till regeringen inte regelmässigtåterrapporteras till . Utskottet förordar därför attkonstitutionsutskottet prövar om inte de ärenden där själv tagitinitiativ bör redovisas i särskild ordning i skrivelse. Detta kanockså, enligt utskottet, vara motiverat med hänsyn till att -- bl.a.till följd av den ökade satsningen på uppföljning, utvärdering och revision --sannolikt i ökad utsträckning kommer att lägga ut uppdrag på regeringen.Skatteutskottet har anfört att det inte funnit anledning till erinran motbehandling av de riksdagsskrivelser som beretts i utskottet.I en avvikande mening av de socialdemokratiska ledamöterna i skatteutskottet,till vilken även suppleanten från ansluter sig, kritiserasregeringens långa handläggningstid beträffande frågan om att utredagränsgångarbestämmelserna i det nordiska dubbelbeskattningsavtalet (p. Fi 25)och i en meningsyttring (v) kritiseras regeringens långa handläggningstid avfrågan om avdragsrätt vid arvsbeskattningen för framtida kostnader för vård ochskötsel av gravplats (p. Fi 2) samt anmärks på regeringens handläggning avfrågan om värdegräns vid resandeinförsel (p.