bet · GH01FiU10 · 1994-02-17 00:00:00 — Ersättningsnivånför långtidssjuka skall generellt höjas från somutgående förmåner inom föräldraförsäkringen inte får försämras.Föräldraförsäkringen skall tvärtom prioriteras vid framtida satsningar inomfamiljepolitiken, framhåller motionärerna som följaktligen avvisar tanken påett vårdnadsbidrag.Även inom andra områden lägger fram förslag tillutgiftsökningar. Den biståndspolitiska ramen skall utökas med 0,9 miljarderkronor. En kraftig satsning görs på järnvägstrafik som väganslagenbegränsas lika mycket. En särskild kommunakut skall inrättas med uppgift att gesubventionerade krediter till vissa kommuner. Motionärerna vill också riva uppriksdagens tidigare beslut om att minska bostadssubventionerna med 3 miljarderkronor --1996. Byggnadsarbeten skall främjas medinvesteringsstöd till nyproduktion av bostäder och olika typer av ROT-åtgärder.Utbildningsinsatserna skall förstärkas, framför allt inom högskolan där 10 000nya utbildningsplatser och 1 000 doktorandtjänster skall inrättas. Betydandeextra resurser skall tillföras arbetsmarknadsutbildning, utbildningsbidrag,beredskapsarbeten, ungdomsprojekt och AMS. Dessutom skall utslagningen inomkommunsektorn förhindras. En framtidsfond skall inrättas för förnyelse ochkompetensutveckling och en annan fond med i grundkapitalskall bildas för att främja försöksverksamhet med kortare arbetsdag.Motionärerna anser slutligen också att ökat stöd skall lämnas till utbyggnadenav biobränsleanläggningar, vindkraftverk och mindre vattenkraftverk.De utgiftsbegränsningar som vill få till stånd avser --förutom tidigare nämnda väganslag -- bl.a. försvarsanslaget, som skall minskasmed , samt sjukförsäkringen, där taket för denersättningsberättigade inkomsten skall sänkas från 7,5 till 6,5 basbelopp.Flyktingverksamheten skall rationaliseras, bl.a. genom att ansvaret förförläggningsverksamheten förs över på kommunerna, och motionärerna räknar medatt härigenom kunna spara . En lika stor besparing skallgöras på länsstyrelsernas och anslag.De förslag till utgiftsökningar som motionärerna lägger fram finansierasenligt motionärernas egna bedömningar av de föreslagna besparingarnasamt av skatte- och avgiftshöjningarna. betraktar därmed sittbudgetalternativ som saldomässigt neutralt.Finansutskottet vill i anslutning härtill framhålla följande.Motionärernas förslag innebär att skatte- och avgiftstrycket höjs kraftigtsamtidigt som automatiken inom vissa transfereringssystem ytterligareförstärks. Vad motionärerna förordar är en återgång till de förhållanden somutgör upprinnelsen till de problem vi befinner oss i. Förslaget om skärptinkomstskatt skulle enligt utskottets mening helt rasera grundvalen förskattereformen. Många av motionärernas förslag till nya utgiftsåtaganden skulledessutom direkt motverka resultatet av de ansträngningar som under senare årgjorts för att komma till rätta med obalanserna i statsfinanserna. Att t.ex.höja ersättningsnivån i arbetslöshetsersättningen, när Arbetsmarknadsfondenenbart under innevarande budgetår väntas ge ett underskott på 37 miljarderkronor, framstår som anmärkningsvärt. Att dessutom finansiera en sådan åtgärdmed höjda arbetsgivaravgifter bidrar knappast heller till att främjatillkomsten av nya arbeten utan skulle tvärtom innebära en ytterligarebelastning på Arbetsmarknadsfonden.Utskottet tar bestämt avstånd från en politik med en sådan inriktning. Meddet anförda avstyrker utskottet motion Fi206 (v) yrkandena 2 och 3.Utskottets förslag till budgetpolitiska riktlinjerUtskottet sammanfattar sin syn på budgetpolitiken på följande sätt.Sverige har passerat konjunktursvackan, och ekonomin håller nu sakta på attåterhämta sig. Även budgetmässigt ter sig situationen mer gynnsam än . Mycket talar för att utvecklingen mot växande budgetunderskottoch ökat upplåningsbehov nu definitivt har brutits och att vi kan skönja enbalanserad återhämtning av statsfinanserna.Alltjämt är emellertid budgetunderskottet mycket stort, och så längeunderskottet kvarstår stiger kostnaderna för skuldräntorna. medunderskott av nuvarande omfattning leder till att statsskuldräntorna mätt somandel av BNP ökar med . Ränteutgifterna utgör en del avdet strukturella underskottet, dvs. det underskott som kvarstår även omkonjunkturen skulle förbättras, och enbart för att undvika att detta underskottökar måste man alltså strama åt finanspolitiken med motsvarande minst1 % av BNP. Trots en sådan åtstramning uppnås ingen annan förbättring än blir stående på samma nivå som tidigare.Riksdagen har på förslag av regeringen lagt fast ett saneringsprogram för deoffentliga finanserna. Det syftar till att eliminera det strukturellaunderskottet . Styrkan i detta program ligger i attbesparingsarbetet har en långsiktig inriktning och bedrivs enligt en i förväguppgjord plan. Det ger stadga och kontinuitet åt processen, vilket utskottetser som nödvändigt för att man skall kunna nå framgång i arbetet med att sanerastatsfinanserna. Programmet utgör också en god grund för det fortsattabesparingsarbetet som måste drivas vidare med full kraft. Inte minst viktigt ärdärvid att komma till rätta med den snabbt ökande statsskulden.I sitt budgetförslag återkommer regeringen med ytterligare besparingsförslagsom utgår från detta program. Av en samlad förstärkning av de offentligafinanserna på har därmed beslutfattats eller förslag framlagts om åtgärder motsvarande 14 miljarder kronor.Effekterna av tidigare års beslut om budgetförstärkningar, som undermandatperioden omfattat ca , börjar nu också få genomslag ibudgeten. Till det kommer den mer gynnsamma ekonomiska utvecklingen och ettkraftigt minskat behov av bankstöd, vilket sammantaget väntas medföra att såvälunderskottet i statsbudgeten som statens upplåningsbehov minskar med 50miljarder kronor under nästa budgetår.Vändningen får enligt utskottets mening inte tas till intäkt för attytterligare besparingsinsatser är obehövliga. Tvärtom bör man nu när denekonomiska situationen lättar överväga att genomföra besparingsprogrammet isnabbare takt än planerat. Beroende på den fortsatta utvecklingen bör man ocksåöverväga möjligheten att genomföra ytterligare besparingar. Ienlighet med regeringens förslag bör man därvid inrikta sig på att delsundanröja det strukturella underskottet i de offentliga finanserna, delsstabilisera den totala offentliga finansiella skulden så att den kanminska, mätt som andel av BNP.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag till allmännariktlinjer för budgetregleringen. Utskottet yrkar således bifall tillyrkande 2 i propositionen.Överkurser vid emissioner av statsobligationerI motion Fi606 föreslår () att skall uttalaatt största möjliga öppenhet, korrekthet och genomlysning måste vara riktmärkeför material som föreläggs . Motionären tar fasta på att man vidberäkningen av statsskuldräntorna redovisar ränteutgifterna inkl. uppgäld,vilket enligt vissa bedömare sägs leda till att det samlade upplåningsbehovetunderskattas med . En sådan ordning är enligt motionärenhelt oacceptabel, eftersom den gör det omöjligt för finansutskottet att beredaoch för att fatta beslut på ekonomiskt riktiga grunder. Regeringenmåste redovisa de rätta förhållandena för och allmänheten hurobekväma de än är, slår motionären fast.Finansutskottet får med anledning härav anföra följande.Riksgäldskontoret har koncentrerat sin upplåning istatsobligationer till några få lån. Koncentrationen har bidragit till att densvenska värdepappersmarknaden har blivit en av de mest likvida i världen. Delån det här är fråga om kallas benchmarklån och är sju tillantalet. Tillsammans utgör de av obligationsstock.På varje benchmarklån görs återkommande emissioner. Förstaemissionstillfället för dessa lån varierar , vilket är avbetydelse eftersom varje lån löper med fast kupongränta som avspeglarränteläget när lånet första gången emitterades. Om marknadsräntan vid en senareemission skulle understiga kupongräntan erhåller en överkurs,dvs. ett pris över obligationens nominella belopp. Överkursen motsvarar en tillnuvärdet framräknad skillnad mellan kupongräntan och marknadsräntan sett överobligationens löptid. Skulle marknadsräntan å andra sidan överstigakupongräntan kommer obligationen att emitteras till en underkurs.De inkomster som genereras av överkurserna leder till att utgifterna förstatsskuldräntor minskar under emissionsåret men att de blir i motsvarande månhögre när den högre kupongräntan betalas ut. Eftersomstatsbudgetens redovisning grundas på utgiftsmässiga principer periodiserasinte dessa inkomster och utgifter.Riksgäldskontorets inkomster från överkurserna har stigit itakt med att marknadsräntorna fallit. I nedanstående tablå visas hur kontoretssamlade utgifter och inkomster för detta ändamål har utvecklats under de fyrasenaste budgetåren (belopp i ):Under det senast redovisade budgetåret uppgick nettoöverkursen för enbartbenchmarklånen till . Eftersom marknadsräntorna fortsattatt falla förutses en betydande ökning av inkomsterna från överkurserna, vilkaenligt bedömning kan komma att uppgå till netto 14 miljarderkronor under /94.Medan inkomsterna från överkurser bidrar till att begränsautgifterna för statsskuldräntor verkar de kursförluster som Riksgäldskontoretgör på sin utlandsupplåning i motsatt riktning. Kursförlusterna på utlandslånenväntas sålunda under innevarande budgetår uppgå till ochneutraliserar därmed helt effekten av överkurserna vid emissioner.Liksom motionären anser finansutskottet att det är angeläget att riksdagenerhåller ett korrekt och väl genomlyst underlag för sina ställningstaganden.Utskottet kan emellertid inte dela den kritik som motionären riktar motregeringens redovisning i denna del. Av finansplanen framgår nämligen (s. 80)att de i budgetförslaget redovisade ränteutgifterna på 85 miljarder kronorhålls nere till följd av de stora inkomster som erhåller isamband med emissioner av statsobligationer. Det framgår också att hänsyn hartagits till detta i den beräkning av det underliggande budgetsaldot som återgespå s. 86, dvs. det budgetsaldo som framkommer när det redovisade saldotkorrigeras för effekter som är av tillfällig art. I det underliggandebudgetsaldot beaktas också effekterna av eventuella kursförluster.För innevarande budgetår uppgår det faktiskt redovisade och det underliggandebudgetsaldot till 217,1 resp. . För /95anges motsvarande värden till 172,5 resp. 175,9 miljarder kronor.Utskottet vill också erinra om att regeringen aviserat att den ikompletteringspropositionen kommer att redovisa en ny beräkning avmedelsbehovet för statsskuldräntor under /95. Utskottetförutsätter att regeringen då på sedvanligt sätt också kommer att belysa vilkautgifter och inkomster som påverkar medelsbehovet på anslaget. Eftersomkursförlusterna på utlandslån och överkursvinsterna vid emissioner förnärvarande är mycket betydande utgår utskottet från att dessa förhållandendärvid kommer att beröras närmare.Utskottet finner med hänsyn härtill inte anledning att föreslå någon särskildåtgärd i denna fråga. Motion Fi606 (s) bör därför avslås av riksdagen.En bofond för finansiering av räntebidragenAgne () föreslår i motion Fi602 att regeringen närmare börutreda förutsättningarna för en uppdelning av statsbudgeten i en drift- ochkapitalbudget för att utöka det politiska handlingsutrymmet att kunna avreglerapå bostadspolitikens område. Enligt motionären skulle en uppdelning avstatsbudgeten i en drift- och kapitalbudget öppna möjligheten att öronmärkafastighetsskatter för räntesubventioner. Därmed skulle som motionären ser detett rimligt krav kunna uppfyllas, nämligen att bostadssektorn i stort settskulle bära sina kostnader.Som utskottet tolkar motionen är det inte i första hand en uppdelning avstatsbudgeten i en drift- och kapitalbudget som skulle kunna tillgodosemotionärens önskemål utan fastmer en specialdestinering av fastighetsskattertill utgifter för bostadssubventioner. Principen med att specialdestinerainkomster för vissa utgifter har utskottet tidigare ställt sig avvisande till.En sådan ordning förhindrar en prioritering på rationella grunder mellan olikatyper av utgifter. Utgifter för räntebidrag kan förvisso ställas i relationtill fastighetsskatten men måste även vägas mot andra typer av utgifter somt.ex. Med det anförda avstyrks motion Fi602 (c).Särskilda frågorStatliga kreditgarantierI finansplanen redovisas verksamheten med statligagarantier m.m. under det senaste budgetåret. Redovisningen är en uppdatering avtidigare redovisningar. Framställningen är statisk så till vida attpresentationen görs i taget. i ett tidsperspektiv är emellertidutvecklingen dramatisk som framgår av nedanstående tablå.Garantisystemets nettokostnaderDen kraftiga ökningen av kreditförlusterna borde föranleda mer utförligaanalyser samt kommentarer och ett ställningstagande från regeringens sida tillhur utvecklingen skall mötas.Styrning av statlig verksamhet och RRV:s redovisning av detekonomiadministrativa läget och revisionens resultat 1993I finansplanen redovisar regeringen sin strategi för att förbättraeffektiviteten i den statliga verksamheten. Det handlar bl.a. om en merförutsättningslös prövning av statliga åtaganden, en ökad stramhet ibudgetprocessen, en förbättrad ägarstyrning och en utökad revision.På grundval av () rapport till regeringen om denårliga revisionen 1993 av statsförvaltningen lämnas en i förhållande tilltidigare år mer utförlig information till . Av RRV:s sammanfattandebedömning framgår bl.a. att kvaliteten på årsbokslut och årsredovisningar harförbättrats. har emellertid antalet revisionsberättelser medinvändningar ökat. RRV konstaterar också en avtagande respekt förstatsmakternas beslut. Det gäller t.ex. en ökning av antalet överskridanden avanslag, bildandet av stiftelser utan godkännande av regeringen och minskadföljsamhet mot angivna tidpunkter för myndigheternas återrapportering. Ettantal myndigheter har t.ex. inkommit för sent med sina årsredovisningar.RRV redovisar i sin rapport till regeringen också hittillsvarandeerfarenheter av de nya styrformerna för statlig verksamhet. Särskildauppföljningar har gjorts av regleringsbrev, fördjupade anslagsframställningaroch årsredovisningar. Mål- och resultatstyrningen av myndigheterna har enligtRRV utvecklats positivt. Förutom när det gäller årsredovisningarna har ävenkvaliteten på de s.k. fördjupade anslagsframställningarna ökat.Målformuleringarna i regleringsbreven har förbättrats men bör i ökad graduttryckas i mätbara termer. Årsredovisningarna behöver ytterligare utvecklas påmånga punkter, t.ex. när det gäller resultatanalysen. Studier av de statligainsatsernas effekter saknas således nästan helt i myndigheternasresultatredovisning.Regeringen anmäler att den avser att vidta erforderliga åtgärder medanledning av de iakttagelser och förslag som RRV redovisat i sin rapport.Beträffande det fortsatta arbetet med resultatstyrning framhåller regeringenbl.a. det angelägna i att redovisningen av effekter utvecklas samt behovet avutbildningsinsatser. Regeringen avser att återkomma ikompletteringspropositionen med en närmare redovisning av utvecklingsarbetet.Regeringens redogörelse i finansplanen med anledning av RRV:s årliga rapporttas upp i motion Fi405 av (). Enligt motionären är detviktigt att stärka kontrollmakt. Det ankommer på alla utskott, vartoch ett inom sitt område, att granska regeringens verksamhet. En vidgadinriktning i utskottsarbetet på uppföljning och utvärdering av fattaderiksdagsbeslut har också förordats av Riksdagsutredningen.Motionären understryker att det i detta perspektiv finns skäl att övervägahur resultatinformation om statsförvaltningens arbete skall hanteras. RRV bordeenligt motionären instrueras att delge resultatet av sinaundersökningar. I anslutning till förvaltningsrevisionella projekt kan detockså enligt motionen vara lämpligt att systematiskt inbjuda RRV och berördaverk till presentationer av avgivna rapporter och svaromål.Med hänsyn till de iakttagelser som gjorts inom ramen förredovisningsrevisionen bör även någon form av informationsrutin för denna typav information övervägas, anför motionären. Vad gäller huvuddragen i RRV:sårliga rapport borde finansutskottet vara det lämpliga organet för en fördjupadgranskning. I motionen krävs därför att hos regeringen begär enskrivelse med anledning av rapport från vill för egen del anföra följande.Utskottet noterar med tillfredsställelse att de nya styrformerna för denstatliga verksamheten i många väsentliga hänseenden utvecklas positivt. Det ärockså bra att även fortsättningsvis får en successiv avrapporteringom utvecklingsarbetet.Utskottet är givetvis medvetet om att det här handlar om en långsiktig ochdjupgående förändring som berör hela statsförvaltningen. Utskottet ser dockallvarligt på att studier och analyser av de statliga insatsernas effekter påsamhällsnivå i stort sett saknas, trots att skärpta krav nu ställs påmyndigheternas resultatredovisning. Utskottet vill därför särskilt stryka undervad som sägs i finansplanen om behovet av en ytterligare utveckling avmyndigheternas redovisning av effekter. Inte minst för och dessutskott är detta av stor betydelse.Som utskottet redan anförde i sitt motsvarande betänkande föregående år(1992/93:FiU10) skall i en mål- och resultatstyrd verksamhet ange denövergripande inriktningen av verksamheten, formulera de resultat som förväntassamt bevilja erforderliga medel. När det gäller myndigheternasförvaltningskostnader sker medelstilldelningen som en följd av det nyastyrsystemet numera genom ramanslag. Även i övrigt har ökade befogenheter ochökat ansvar lagts på myndigheterna. En omfattande delegering har skett frånstatsmaktsnivå till förvaltningsnivå.Det är enligt utskottet viktigt att markera att mål- och resultatstyrningenmåste fungera i hela styrkedjan. Myndigheternas årsredovisningar ochresultatanalys skall enligt den nya styrmodellen utgöra ett viktigt underlagför beslut inom olika verksamhetsområden, inte minst i samband meden fördjupad budgetprövning. Dessa redovisningar och analyser är också, precissom sägs i motion Fi405 (fp), viktiga för utskottens uppföljande ochutvärderande verksamhet. Som huvudman för den statliga verksamheten ärintresset för del främst fokuserat på effekter, utfall ochmåluppfyllelse och mindre på redovisningar av typ prestationer ochproduktivitet.Utskottet noterar i sammanhanget att all delegering är villkorlig. Om enbetydelsefull länk i styrkedjan inte fungerar på ett tillfredsställande sättbör det givetvis kunna bli aktuellt att ompröva vissa av de befogenheter som nulagts på myndighetsnivå. Regeringen bör i den redovisning som utlovats tillkompletteringspropositionen ange vilka åtgärder som den avser att vidta för attförbättra resultatanalysen och därmed bättre tillgodose behov av ettfördjupat beslutsunderlag.Som framgår av motion Fi405 (fp) är avsikten att utskotten i ökadutsträckning skall ägna sig åt uppföljning och utvärdering. Det hänger delvissamman med den ökande användningen av mål- och resultatstyrning. Ettutvecklingsarbete med denna inriktning pågår inomutskottsorganisationen. Flertalet utskott har redan fattat beslut om konkretautvärderingsprojekt och uppföljningsaktiviteter. När det gällerresultatstyrningen sett ur perspektiv kan nämnas att särskiltintresse finns att studera effekterna av den nya tekniken med ramanslag samtatt aktivare följa upp utformningen av regleringsbreven. Som utskottet ovanpåpekat kan myndigheternas årsredovisningar vara av betydande intresse förutskotten i deras granskande roll.Utskottet delar därför helt vad som i motionen anförs om betydelsen av attutskotten skall kunna tillgodogöra sig resultatet av RRV:s arbete. Inom ramenför det pågående utvecklingsarbetet har ett närmare samarbete redan inlettsmellan utskotten och RRV. Avsikten är att detta samarbete ytterligare skallfördjupas. Något behov av ett särskilt uttalande från i denna frågatorde därför inte finnas.I motionen ställs också krav på att nästa årliga rapport från RRV omrevisionens resultat skall delges genom en särskild skrivelse ochförses med en redogörelse från regeringen för vidtagna åtgärder. Utskottetmenar för sin del att det nuvarande systemet med en avrapportering tillriksdagen i budgetpropositionen visat sig fungera väl. Denna form avavrapportering bör dock kunna utvecklas ytterligare. I likhet med motionärenanser utskottet att regeringen närmare bör redovisa för vilkaåtgärder som vidtagits eller planeras för att förbättra de brister somframkommit i samband med revisionen.Vad utskottet här anfört om styrning av statlig verksamhet med anledning avmotion Fi405 (fp) bör som sin mening ge regeringen till känna.Statliga myndigheters internationaliseringI motion L608 av m.fl. (s) ställs krav på att riksdagenhos regeringen skall begära en redovisning och utvärdering av hur myndigheternaföljer upp sina åtaganden med anledning av . Enligt motionärernafinns det risk för att såväl regionala som nationella myndigheter inte kan levaupp till de krav som avtalet ställer. Det sägs bl.a. kunna bero på krympandeanslag och att andra angelägna insatser behöver göras.Utskottet vill inledningsvis erinra om den särskilda parlamentarikerkommitté-- EES-delegationen -- som inrättats med anledning av och sominledde sitt arbete i och med att trädde i kraft den 1 januari1994. Delegationens uppgift är att samråda med regeringen inför beslut om nyaEES-regler och när det gäller andra frågor som rör EES-samarbetet(bet. 1992/93:KU37 s. 2).Inom har ettsamordnande ansvar för att åtaganden enligt avtalet fullföljs. Inomramen för har en särskild övervakningmyndighet () upprättats föratt följa avtalets tillämpning. Det åligger regeringen och berördaförvaltningsmyndigheter att fortlöpande rapportera till om avtaletsimplementering.Utskottet förutsätter att regeringen och myndigheterna ser till att Sverigepå ett tillfredsställande sätt lever upp till de åtaganden som gjorts iEES-avtalet. Beträffande frågan om det samråd mellan regering och riksdag somförutses ske i EES-delegationen utgår utskottet från att samråd inte endastkommer att ske i anslutning till beslut om nya regler utan i så storutsträckning som möjligt även i andra frågor som gäller avtalets fullföljande.Med det anförda avstyrker utskottet motion L608 (s) yrkande 1.Lån i för förvaltningsmyndigheters investeringarFr.o.m. /94 har förvaltningsmyndigheter möjlighet att låna iRiksgäldskontoret (RGK) för sina investeringar i anläggningstillgångar förförvaltningsändamål. Regeringen bemyndigas att inom en angiven låneram ta upplån för dessa ändamål. förordade att regeringen skulleåterkomma till med begäran om ett lånebemyndigande. För innevarandebudgetår har regeringen begärt och erhållit en låneram om 4 500 miljonerkronor.Två myndighetssektorer undantogs från den lånefinansieringsmodell sominfördes /94, nämligen de myndigheter som ombildades till dennya myndigheten samt alla universitet och högskolor inomUtbildningsdepartementets område. Myndigheterna inom dessa områden föreslås ifinansplanen övergå till denna finansieringsmodell fr.o.m. /95.För universiteten och högskolorna föreslås, till skillnad från övrigamyndigheter, att även redan gjorda investeringar med ett kvarstående värde görsränte- och amorteringspliktiga, dvs. deras kapital i form avanläggningstillgångar beläggs med avkastningsplikt och konverteras till lån iRGK. Skälet härför är det speciella finansieringssystem man har för universitetoch högskolor. Genom en sådan ordning undviks att studentpeng, ersättning förhelårsprestationer och takbelopp samt anslagen till fakulteter behöver justerasårligen med hänsyn till räntor och amorteringar. Som framgår av propositionenär avsikten att ett belopp motsvarande lånebeloppet skall inlevereras tillstatsverket och redovisas på budgetens inkomstsida. Statens samladeupplåningsbehov påverkas emellertid inte och effekten blir därigenom endastredovisningsmässig.Regeringen föreslår i finansplanen att, inom en total upplåningsram på9 för /95, skallavsättas för universitetens och högskolornas lånebehov.