bet · GH01AU26 · 1994-06-10 00:00:00 — Genomatt föra in det särskilda arbetsvillkoret blandförutsättningarna för kontant arbetsmarknadsstöd enligt 8 § kan10 a §, såsom anförts av Lagrådet, begränsas till att angeinnebörden av villkoret. Enligt utskottets mening bör iparagrafen även anges den ramtid förearbetslöshetens inträde inom vilken den jämställda tiden skallligga.Vidare bör, i enlighet med Lagrådets förslag, paragrafen ävenange att tid under vilken en arbetslös deltagit i vissverksamhet för arbetslivsutveckling skall jämställas med tidunder vilken förvärvsarbete utförts. Därmed blir den föreslagnaregleringen om detta i lagen (1992:1331) om arbetslivsutvecklingöverflödig.Den av utskottet förordade lydelsen framgår av utskottetshemställan.13 §Denna paragraf anger vilken tid som inte räknas (överhoppas)när ramtid skall beräknas enligt vissa lagrum.Lagrådet har utgått från att ramtid inte skall beräknas vid s.k.jämställd tid enligt 10 a §. Som framgått av utskottets förslagtill 10 a § anser dock utskottet att sådan beräkning skall ske.Enligt utskottets mening bör inte styrkt sjukdom överhoppasnär ramtid bestäms för prövning av om avgiftsvillkoret enligt 9§ är uppfyllt, såvida sjukpenning enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring har lämnats. Detta föranleder ändrad lydelseav paragrafen, som får ett nytt andra stycke.Enligt paragrafens sista stycke skall vad som sägs i det nästsista stycket om tid som får överhoppas inte gälla om tiden fårtillgodoräknas som s.k. jämställd tid enligt 10 a §. SomLagrådet påpekat bör hänvisningen i sista stycket endast avse 10a §, inte 11 §.15 §I denna paragraf regleras rätten till dagpenning dels i detfallet att arbetslöshet upphör innan ersättningsperioden hargått till ända (första stycket), dels i det fallet attersättningsperioden har gått till ända och sökanden underersättningsperioden på nytt uppfyllt avgiftsvillkoret ellernågot arbetsvillkor (andra stycket).I konsekvens med vad som förordats i fråga om 8 § börbestämmelsen i andra stycket få annan lydelse. I detta styckefinns en hänvisning till 11 §. Eftersom 11 § inte anger i vilkenutsträckning det särskilda arbetsvillkoret uppfyllts utanbegränsningarna av möjligheterna att få ersättning, bör dettaförhållande framgå av hänvisningen till 11 §, såsom Lagrådetförordat.20 §Paragrafen anger hur dagsförtjänsten skall beräknas. Enligtkommentaren till lagförslaget (prop. s. 123) skall -- i motsatstill vad som gäller enligt föreskrifter och praxis --dagpenningen beräknas på den inkomst som sökanden förearbetslöshetens inträde vanligen fick under arbetstid som varnormal för sökanden i det arbete som ryms inom det arbetsvillkorsom ligger till grund för den nya ersättningsperioden. Dettainnebär att endast det förvärvsarbete m.m. som är relevant förden nya ersättningsperioden får läggas till grund förberäkningen av dagpenningen. Om det finns särskilda skäl för detfår dagpenningen, med undantag från vad som gäller enligt punkt1, beräknas på hela inkomsten , varesig inkomsten ryms inom det relevanta arbetsvillkoret ellerinte.Sådana skäl kan föreligga om exempelvis sökandens inkomsterunder de månader som tillgodoräknas för att uppfyllaarbetsvillkoret sammantagna har varit påtagligt lägre ännormalt. Båda beräkningsmetoderna i det andra stycket utgår frånden genomsnittliga inkomsten som är relevant iresp. metod.Enligt paragrafens tredje stycke enligt regeringens förslagfår endast inkomster från sådant förvärvsarbete som sägs i 10 §läggas till grund för beräkningen av dagpenning enligt andrastycket. Inkomster från beredskapsarbete och inkomster avliknande slag får inte ingå i denna beräkning.I det av regeringen föreslagna fjärde stycket finns -- medviss i femte stycket angiven begränsning -- undantag frånbestämmelserna i första--tredje styckena för den som uppfylltarbetsvillkoret huvudsakligen genom beredskapsarbete m.m.Det föreslagna sjätte stycket innehåller slutligen en regel omomprövning i visst fall av den dagförtjänst som fastställts.Utskottet delar Lagrådets uppfattning att innebörden avbestämmelserna skulle komma till klarare uttryck om 20 § ges ennågot annan lydelse. Utskottet ansluter sig till den av Lagrådetförordade lydelsen med den ändringen att hänvisningen till 10 a§ bör tas bort ur andra stycket punkt 1, eftersom det endast ärsådant förvärvsarbete som sägs i 10 § som får läggas till grundför beräkningen av dagpenningen. I konsekvens med detta börparagrafens tredje stycke utgå.Lydelsen framgår av utskottets hemställan.22 och 23 §§Som påpekas av Lagrådet synes det i 22 § andra stycket intagnabemyndigandet kunna användas även i det fall som regleras i 23 §första stycket. I enlighet med Lagrådets förslag bör därför 22 §första stycket och 23 § slås samman till en paragraf, som gesbeteckningen 22 §. Det föreslagna andra stycket i 22 § tas uppi 23 §.Paragraferna får den lydelse som framgår av utskottetshemställan.27 a §Som framhålls av Lagrådet kan paragrafens tredje stycke utgåsom obehövligt. Anmärkningen i specialmotiveringen (s. 126)torde vara till fyllest.27 b § andra stycketVad som sägs i paragrafens andra stycke skall enligt såvälgällande lag som lagkommentaren gälla en sökande för vilken enersättningsperiod gått till ända sedan hon eller han har fyllt60 år. Paragrafen bör därför ges den lydelse som föreslås avLagrådet och framgår av utskottets hemställan.27 d §Som påpekas av Lagrådet skall orden "första stycket" utgåefter 27 e §, eftersom denna paragraf endast innehåller ettstycke.27 h §Eftersom livränta kan utgå även för arbetsskada bör, enligtvad som anförs av Lagrådet, i 27 h § andra stycket anges attgrundbeloppet skall sättas ned även när en sökande får livräntapå grund av en arbetsskada.27 i §Till följd bl.a. av de föreslagna ändringarna i 22 och 23 §§bör paragrafen få den lydelse som förordats av Lagrådet.30 §Paragrafen reglerar avstängningstiden. Enligt tredje stycketskall en sökande vara avstängd från rätten till ersättning tilldess sökanden utfört förvärvsarbete , om det äruppenbart att hon eller han inte vill anta lämpligt arbete.Frågan om det är uppenbart huruvida sökanden inte vill anta ettlämpligt arbete skall enligt kommentaren till stadgandet bedömasutifrån samtliga omständigheter. Enligt motsvarande stadgande ilagens gällande lydelse (27 § tredje stycket) skall sådanavstängning ske om det är uppenbart att en stödtagare inte villanta lämpligt arbete, "såsom då stödtagaren vid upprepadetillfällen antingen avvisat erbjudet sådant arbete eller lämnatsitt arbete frivilligt utan giltig anledning". I kommentarentill stadgandets föreslagna lydelse anges att ändringen är avförtydligande natur. Såsom påpekas av Lagrådet torde ändringenvara föranledd av risken för att stadgandet felaktigt tolkats såatt exemplifieringen är uttömmande. Utskottet delar Lagrådetsmening att stadgandets innebörd framgår tydligare av dessnuvarande lydelse, som alltså bör behållas i sak.31 a §Avsikten med den föreslagna bestämmelsen är att ett beslutenligt ALF-lagen om att frånkänna en medlem rätt till ersättningskall ha samma verkan som ett beslut enligt KAS-lagen om att drain ersättningen (34 § i förslaget). Utskottet anser liksomLagrådet att paragrafen bör ges en lydelse i enlighet med detta.Lydelsen framgår av utskottets hemställan.33--33 d §§I dessa paragrafer finns bestämmelser om omprövning ochöverklagande av beslut. Utskottet har i den föregåendeframställningen anslutit sig till Lagrådets förslag attprövningstillstånd bör införas i kammarrätten. Detta börregleras genom ett tillägg till 33 c §. I sammanhanget kannoteras att ett förslag av denna innebörd är under utarbetandeinom Justitiedepartementet.34 §Paragrafens andra stycke bör, såsom förordas av Lagrådet, iöverensstämmelse med vad som anförts under 31 a § ges en någotannan lydelse.ÖvergångsbestämmelsernaLagrådet anför i sitt yttrande att de omfattandeövergångsbestämmelserna, vars syfte har angetts vara attåstadkomma en mjuk och smidig anpassning av det nu gällanderegelverket till det föreslagna regelsystemet, i vissutsträckning försvårar överblicken av hur de föreslagnaändringarna låter sig inpassas i det nuvarande systemet förersättning vid arbetslöshet. Till detta bidrar enligt Lagrådetockså att bestämmelserna i flera fall är svårtillgängliga. Föratt underlätta förståelsen av bestämmelserna föreslår Lagrådeten annan lydelse av punkterna 2--7. Punkt 8 är enligt Lagrådetobehövlig och kan utgå.Utskottet delar Lagrådets mening och förordar attövergångsbestämmelserna får den lydelse som framgår avutskottets hemställan.II. Lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring (ALF-lagen)2 och 3 §§Såsom Lagrådet förordar bör 3 § i gällande lydelse bli 2 § iföreslagen lydelse och 2 § i förslaget ges beteckningen 3 §.Enligt Lagrådets förslag bör vidare 3 § utformas i enlighetmed vad som förordats beträffande 3 § KAS-förslaget.Lydelsen framgår av utskottets hemställan.8--10 a, 13, 15 och 20 §§Utskottet hänvisar till vad som anförts under motsvarandeparagrafer i av paragraferna framgår av utskottets hemställan.22 och 23 §§I enlighet med vad som förordats beträffande motsvarandeparagrafer i bör paragraferna få en annan lydelse.I förhållande till vad som förordats av Lagrådet bör 22 § förstastycket tillföras en första mening av motsvarande innebörd somnuvarande 22 § första stycket första meningen ALF-lagen.Den föreslagna lydelsen framgår av utskottets hemställan.30 och 31 a §§Utskottet hänvisar till vad som anförts under motsvarandeparagrafer i § fjärde stycketI enlighet med vad som förordats beträffande 34 § andrastycket KAS-förslaget bör denna paragraf få en något annanlydelse.Lydelsen framgår av utskottets hemställan.98 §I enlighet med vad som anförts under 33--33 d §§ KAS-förslagetbör prövningstillstånd införas i kammarrätten även beträffandeärenden enligt denna lag.Regleringen bör lämpligen ske i denna paragraf, som då får denlydelse som framgår av utskottets hemställan.ÖvergångsbestämmelsernaUtskottet hänvisar till vad som anförts ovan underÖvergångsbestämmelserna till KAS-förslaget och förordar ienlighet med Lagrådets förslag att punkterna 2--9 får en annanlydelse. Punkt 10 är såsom Lagrådet påpekat obehövlig och kanutgå.III. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1331) omarbetslivsutvecklingI enlighet med vad som anförts i den föregåendeframställningen är lagförslaget obehövligt och kan utgå. Därmedkan 2 och 3 §§ i lagen upphävas.IV. Förslag till lag om ändring i studiestödslagen (1973:349)7 kap. 7 §Såsom förslaget har utformats är det, vilket Lagrådet påpekat,tveksamt bl.a. om orden "under den längsta tid som ersättningkan betalas ut" syftar såväl på ersättning från någonarbetslöshetskassa som på kontant arbetsmarknadsstöd ellerendast på det sistnämnda stödet. I enlighet med vad Lagrådetförordat bör paragrafens första stycke ges en annan utformning.Lydelsen framgår av utskottets hemställan.Arbetslöshetsförsäkringen på m.m.I var och en av de tre partimotioner, A80 avSocialdemokraterna, av Ny demokrati och A77 avVänsterpartiet, som väckts med anledning av proposition 209yrkas att en utredning skall tillsättas med uppgift att utredaoch lämna förslag till hur arbetslöshetsförsäkringen börutformas på litet . Även i Socialdemokraternas motionA254 finns förslag om inriktningen av den framtida försäkringen.I motionerna anger partierna de riktlinjer som de anser börgälla för denna försäkring. Alla tre förslagen avviker igrundläggande avseenden från den allmänna och obligatoriskaarbetslöshetsförsäkring som utskottet i det föregående ställtsig bakom.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om de frågor som,utöver konkurrensneutraliteten mellan arbetslöshetskassorna ocharbetsmarknadskassorna, regeringen skall låta utreda vidare. Somnämnts inledningsvis gäller det bl.a. åtgärderna förutförsäkrade, kriterierna för att stå till arbetsmarknadensförfogande, lämpligt arbete, avstängningstider, skyldighet attdelta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, s.k. svartjobb ochannat missbruk, arbetsmarknadskassornas organisatoriska hemvist,hela frågan om administrationen av de kontanta förmånerna vidarbetslöshet, företagarnas rätt till arbetslöshetsersättning,ersättningsperioderna vid deltidsarbete, kalenderårsbaseradkarens, företagarbegreppet samt ersättning vid bisyssla.Enligt utskottets mening bör i anslutning till regeringensöverväganden om företagares rätt till arbetslöshetsersättningäven förhållanden som rör deltidsföretagarna belysas. Utskottetavser bl.a. den situationen att en person som arbetar imakens företag blir arbetslös från en halvtidsanställning.Enligt vad utskottet erfarit är frågan om deltidsföretagarnainte oproblematisk. Även den vidare frågan om ersättning isamband med bisyssla bör enligt utskottets mening belysasytterligare. Utskottet erinrar slutligen om vad som i dentidigare framställningen anförts om en utredning omavgångsvederlaget.Vidare anser utskottet att en kartläggning av praxis bör görasbeträffande företagarbegreppet, såsom det definierats genomlagändringen (prop. 1992/93:150, bil. 8, AU20, rskr.431).Utskottet vill vidare anföra följande. En uppföljning av denreform som genomförs framstår som mycket angelägen. Därvidbör särskilt förutsättningarna för de s.k. KAS-regionerna atthantera den nya försäkringen belysas. Enligt de föreslagnareglerna skall de allmänna försäkringskassorna betala ut detkontanta arbetsmarknadsstödet. För det fall att den nyaförsäkringsformen får en stor omfattning får det övervägas omden föreslagna organisationen skall bibehållas.Utskottet förutsätter att regeringen fortlöpande följerutvecklingen och återkommer till med de förslag somkan vara påkallade.Det kan enligt utskottets mening även finnas anledning attöverväga försäkringens utformning i ett längre perspektiv. Dettabör ges regeringen till känna.Motionerna A77, A79 och A80 får med det anförda ansestillgodosedda i berörda delar. Detta gäller även motionernaA226, A254 och N238, i förekommande fall i motsvarande delar.Vad gäller synpunkterna i motion A241 av omatt det finns skäl att se över finansieringssystemet och attgöra effektiviseringar vill utskottet anföra följande. Utskottethar ingen annan uppfattning än motionären om önskvärdheten avatt kostnaderna för arbetslöshetskassan kan balanseras över enkonjunkturcykel. Utskottet är emellertid inte nu berett attuttala sig om hur finansieringen skall se ut i sina detaljer pålitet . Motion A241 avstyrks därmed i motsvarandedel.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande proposition 1993/94:209 m.m.att riksdagenA. dels med avslag på motionerna 1993/94:A74, 1993/94:A75,1993/94:A77 yrkande 1, 1993/94:A79 yrkandena 2, 3 och 5,1993/94:A80 yrkandena 1 och 2 samt 1993/94:A82,a) antardels det i propositionen enligt bilaga 1 i betänkande1993/94:AU18 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen omkontant arbetsmarknadsstöd såvitt avser 4, 6, 7, 12, 20 a, 21 a,24, 25, 27 c, , 28, 29, 32, 33, 33 a, 33 b, 33 d, 35 och 37§§,dels det av reservanterna enligt bilaga 2 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen om kontantarbetsmarknadsstöd såvitt avser 1, 3, 8, 9, 10, 10 a, 11, 13,14, 14 a, 15, 17, 20--22, 23, 27, 27 a, 27 b, 27 d, 27 e, 27 f,27 h, 27 i, 30, 31, 31 a, 33 c och 34 §§,dels det i propositionen enligt bilaga 1 i betänkande1993/94:AU18 framlagda förslaget till lag om ändring i lagen omarbetslöshetsförsäkring såvitt avser 4, 6, 7, 12, 14 a, 20 a,21, 24, 25, 31 b, 32 och 52 a §§,dels det av reservanterna enligt bilaga 2 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen om arbetslöshetsförsäkringsåvitt avser 3, 8, 9, 10, 10 a, 11, 13--15, 17, 20, 22, 23, 31,31 a, 34 och 98 §§,dels det av reservanterna enligt bilaga 2 framlagdaförslaget till lag om ändring i studiestödslagen såvitt avser 7kap. 7 §,b) avslår det i propositionen enligt bilaga 1 ibetänkande 1993/94:AU18 framlagda förslaget till lag om ändringi lagen om arbetslöshetsförsäkring såvitt avser 30 §,c) beslutar införa ikraftträdande- och övergångsbestämmelsertill lagarna med lydelse i enlighet med det av reservanternaenligt bilaga 2 framlagda förslaget,d) beslutar om rubriker och ingresser i enlighet med det avreservanterna enligt bilaga 2 framlagda förslaget,e) antar följandeFörslag till lag om ändring i lagen (1992:1331) omarbetslivsutveckling.Härigenom föreskrivs att 2 och 3 §§ lagen (1992:1331) omarbetslivsutveckling skall upphöra att gälla.Denna lag träder i kraft . De äldrebestämmelserna skall fortfarande gälla i fråga om verksamhet förarbetslivsutveckling som anvisats före ikraftträdandet.,B. dels med anledning av motionerna 1993/94:A77yrkandena 2 och 3, 1993/94:A79 yrkandena 1 och 4, 1993/94:A80yrkandena 3 och 4, 1993/94:A226, 1993/94:A254 yrkande 45 samt1993/94:N283 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört om arbetslöshetsförsäkringen på längre siktm.m.,C. dels som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om konkurrensneutraliteten,2. Proposition 1993/94:209 m.m. (mom. 1)(nyd) anför:dels att den del av utskottets överväganden som på s. 21börjar med "Proposition 1993/94:209" och på s. 28 slutar med"motsvarande delar" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning bör en allmän och obligatoriskarbetslöshetsförsäkring skapas. Skälen är flera. Precis som ifråga om sjukpenning bör alla ha rätt till ekonomiskt skydd vidarbetslöshet. Det är principiellt felaktigt att eninkomstrelaterad ersättning skall förutsätta medlemskap i enprivat arbetslöshetskassa. Detta har blivitalltmer påtagligt. Den kraftigt ökande arbetslösheten medåtföljande kostnadsökningar har medfört att medlemmarnas bidragtill finansiering blivit allt mindre. Som redovisas ipropositionen motsvarade medlemmarnasfinansieringsavgift av den utbetaladearbetslöshetsersättningen. Om alla arbetande medborgare är medoch finansierar försäkringen via skattsedeln, bör de också halika rättigheter om de blir arbetslösa. Den från årsskiftetinförda obligatoriska avgiften talar i samma riktning. Avgiftentas ut av alla med förvärvsinkomster över viss nivå. Självfalletskall de betalande då också ha lika rättigheter oberoende av omde är medlemmar i en privat arbetslöshetskassa eller ej.Regeringsförslaget har enligt utskottets mening bådeförtjänster och brister.Som redan sagts ansluter sig utskottet tillregeringsförslagets bakomliggande ambition att skapa enarbetslöshetsförsäkring som omfattar alla med stark anknytningtill arbetsmarknaden. Utskottet godtar också att dennaförsäkring tills vidare delfinansieras genom avgiftslagen -- iövrigt via arbetsmarknadsavgiften och statsbudgeten -- och atträtten till försäkringsersättning knyts till skyldighetenatt erlägga avgifter enligt den lagen. Utskottet har inte hellernågot att erinra mot att de s.k. KAS-regionerna,"arbetsmarknadskassorna", tills vidare administrerarförsäkringen. Lagtekniskt bör den allmänna försäkringen införaspå det sätt regeringen föreslår, dvs. genom att det införs eninkomstrelaterad ersättning inom ramen för KAS.Utskottets invändningar mot regeringsförslaget är följande.Under nuvarande förhållanden på arbetsmarknaden med extremthög arbetslöshet kan det inte komma i fråga att ökautförsäkringen. Ett sådant beslut skulle skapa otrygghet blandde många arbetslösa. Den besparing för staten som möjligenskulle bli effekten av regeringsförslaget -- det är att märkaatt propositionen inte innehåller någon beräkning i dettahänseende -- skulle motsvaras av ett ökat tryck på kommunernassocialbudgetar och i förlängningen krav på kompensation frånkommunerna gentemot staten. Även om regeringen säger sig viljagöra intensifierade insatser i form av utbildning, praktik ellerrehabilitering för denna kategori av arbetslösa, är det tänkbartatt en stor del av dem ändå kommer att fastna i ettsocialbidragsberoende. Detta är inte någon önskvärd utveckling.Att de arbetslösa omfattas av ett försäkringssystem som gerstarka incitament att aktivt söka arbete eller förkovra siggenom utbildning är att föredra enligt utskottets mening.Vad som anförts innebär att utskottet inte kan ställa sigbakom förslaget i propositionen att den som inte efter en andraersättningsperiod återkvalificerar sig genom förvärvsarbete blirutförsäkrad.Utskottet kan inte heller ansluta sig till förslaget om tvåskilda arbetsvillkor med olika möjligheter till kvalificeringför ersättning. Regeringsförslaget medför i detta hänseende intebara den nyssnämnda utförsäkringen utan också att möjligheternaatt kvalificera sig för en första ersättningsperiod försämras.Två olika arbetsvillkor komplicerar regelsystemet och ökarbyråkratin.Någon försämring av möjligheterna att kvalificera sig förersättning bör över huvud taget inte genomföras . Utskottetanser således att det nuvarande arbetsvillkoret i 6 § börbibehållas. Detta arbetsvillkor bör dessutom gälla inom KAS. Fördetta talar inte bara önskvärdheten av enhetliga regler inom debåda systemen. ALF:s arbetsvillkor framstår dessutom som merarättvist eftersom det grundar sig på den totala mängd arbete somutförts och inte på hur det utförda arbetetfördelat sig i tiden.När det gäller regeringsförslaget om beräkning av den s.k.normalarbetstiden accepterar utskottet förslaget med detförtydligandet att de särskilda skälen enligt punkt 2 i andrastycket skall kunna tillämpas också då inkomsten avarbetsbristskäl minskat kort före arbetslösheten.Regeringsförslaget i denna del kommer då att få till huvudsakligeffekt att man stoppar de eviga deltidsersättningarna.Som framgått har utskottet i väsentliga avseenden andrauppfattningar än regeringen om hur den nya försäkringen börutformas.Med hänsyn till att det kommer att dröja avsevärd tid innanregeringens förslag om förkortade ersättningsperioder m.m. fårgenomslag är utskottet ändå berett att acceptera att den iproposition 209 föreslagna reformen träder i kraft den 1 juli1994.Utskottet vill i detta sammanhang framföra synpunkter på enframtida arbetslöshetsförsäkring. Utskottet hänvisar härvid tillNy demokratis motion A79 med förslag om en framtidaarbetslöshetsförsäkring. Försäkringen byggs upp enligt entrestegsmodell, bestående av ett grundskydd, en obligatoriskpåbyggnad och en frivillig påbyggnad. Grundskyddet skallmotsvara av lönen och finansieras av arbetsgivarna,arbetstagarna och staten med en tredjedel vardera. Dessaavgifter fastställs en gång baserat på försäkringenskostnader föregående år. För skydd av lönen ellerhögst 7,5 basbelopp tecknar arbetsgivaren en obligatorisksparförsäkring. Premieinbetalningen fördelas mellan arbetsgivareoch arbetstagare efter förhandlingar mellan parterna.Arbetsgivaren skall betala sin del av premien under 5--,medan arbetstagaren betalar sin del fram till pensioneringen. Dåomvandlas försäkringen till en pension. Den som vill försäkrasig för inkomstbortfall eller förlänga den tid undervilken ersättning kan utgå kan teckna en privattilläggsförsäkring. Denna försäkring skall administreras helt avförsäkringskassan.Utskottet anser att den framtida försäkringen bör varauppbyggd enligt denna modell. Eftersom det är fråga om sågenomgripande förändringar anser utskottet att förslagen börvara förankrade hos en bred majoritet. Förslagen kan lämpligenberedas i den arbetsmarknadspolitiska utredningen. Enutgångspunkt skall vara att reglerna är utformade så att deuppmuntrar till ett aktivt arbetssökande.Utöver denna fråga om själva grundkonstruktionen avförsäkringen är det en rad delfrågor som behöver belysas avutredningen. Dit hör t.ex. företagarnas försäkring. Nuvaranderegler är inte acceptabla. Enligt utskottets mening börutredningen ta fasta på ett förslag i Ny demokratis motion A32som innebär att en företagare skall kunna anses arbetslös utanatt behöva avyttra rörelsen. En revisor skall kunna intyga attingen verksamhet bedrivs i företaget. Ett liknande förslag finnsockså i Ny demokratis motion A262.