bet · GH01UU18 · 1994-04-21 00:00:00 — Internationelltsamarbete för fred, frihet, demokrati, marknadsekonomi ochrespekt för mänskliga rättigheter är grunden för den svenskautrikes- och säkerhetspolitiken.Vi bör erinra oss att EU från början representerat, ochalltjämt representerar, ett fredsprojekt, en vision av enordning där krig mellan inte längre framstår sommöjligt. Denna vision behöver utsträckas till att omfatta alltfler av och hela Europa.4.2.2 Förenta nationernaFN har efter det slut kommit att spela enalltmer central roll i ansträngningarna att upprätthållainternationell fred och säkerhet -- just såsom stadgan avser.Allt större krav ställs på FN som fredsinstrument. Under loppetav 1992--1993 har antalet personer som tjänstgör i FN:sfredsbevarande insatser femdubblats. Också kraven på humanitärainsatser för att lindra akut nöd och på återuppbyggnad efterväpnad konflikt har ökat. krävs att politiska,fredsfrämjande och humanitära insatser samverkar. FN:s bristandefinansiella bas och svårigheterna att göra nödvändigaomprioriteringar utgör ett växande problem. Resurserna står intei proportion till uppdragen. Genomgripande reformer ärnödvändiga för att FN skall kunna bli ett effektivt instrumentpå flera av sina ansvarsområden.Sverige har, tillsammans med de övriga nordiska länderna,påtagit sig en aktiv roll i strävandena att stärka FN ochförbättra dess effektivitet, såväl på det politiska som på detekonomiska och sociala området. som vi utökat vårtdeltagande i FN:s fredsbevarande operationer har vi förespråkatkonkreta reformer för att stärka verksamheten. Detta gäller bådede militära operationerna och civila insatser i form avhumanitärt bistånd, demokratistöd och hjälp till återuppbyggnad.Sverige har, som första industriland, ratificerat FN:skonvention mot kemiska vapen, som är unik genom att dentotalförbjuder en hel kategori av vapen.Det traditionella säkerhetsbegreppet har fått en vidareinnebörd och avser numera inte bara staters säkerhet, utaninriktar sig alltmer på den enskilda människans situation.Uppföljningen av besluten vid för miljö- ochutveckling (UNCED) som hölls i skallses i detta perspektiv, liksom förberedelserna för de störreFN-konferenser på det sociala området som äger rum under åren1994 och 1995: befolkningskonferensen, det sociala toppmötet ochkvinnokonferensen.4.2.3 FN:s fredsbevarande operationerEtt viktigt inslag i arbete för fred ochsäkerhet är de fredsbevarande operationerna. Vårt engagemang isådana insatser är ett framträdande drag i vår FN-politik. Förnärvarande är 1 300 svenska kvinnor och män engagerade inomUnprofor i det f.d. . De flesta befinner sig iBosnien-Hercegovina till skydd för civilbefolkningen och dessförsörjning. Svenska militärer och poliser medverkar dessutom iflera andra FN-operationer över hela världen.De militära FN-insatserna har i allt högre grad kommit attförenas med civila humanitära operationer. Det kan gällasamhällsbyggande insatser som valövervakning, utbildning avcivilpolis eller ren nödhjälp. och är lyckadeexempel på sådana FN-operationer. I fortsätter FN:sansträngningar i denna riktning, dock under stora svårigheter.Regeringen verkar i FN för en effektivare politisk och militärledning av de fredsbevarande operationerna och för en bättresamordning med de humanitära insatserna. Ett nordisktresolutionsförslag härom antogs av FN:sgeneralförsamling.Behovet av personal till fredsbevarande insatser kommer förlång tid framåt sannolikt att överstiga tillgången, varförutbildningsinsatser alltmer kommer att efterfrågas. Regeringenavser fortsätta att verka för att även andra ländersrepresentanter skall få del av svenska erfarenheter på området.4.2.4 ESKSverige inriktade sig under sin period som ordförande i påatt utveckla ESK:s operativa förmåga, att främja en effektivareförebyggande diplomati och att utveckla nyakonfliktlösningsmetoder. Ytterst har syftet varit att länka införändringsprocessen i , liksom i det f.d.Sovjetunionen, i fredliga banor.ESK:s främsta styrka är dess breda säkerhetsbegrepp som intebara omfattar de traditionella säkerhetspåverkande faktorernautan även frågor rörande demokratiuppbyggnad och mänskligarättigheter i en vid mening. ESK:s flexibilitet och förmåga atttidigt vara på plats i ett konfliktområde utgör ocksåkomparativa fördelar. Under den svenska ordförandeperioden harett reformarbete inletts, syftande bl.a. till att kompensera denbegränsning som utgörs av kravet på konsensusbeslut och bristenpå organisatoriska resurser.Utvecklandet av en aktiv, förebyggande diplomati harresulterat i en rad insatser i , Central- och Östeuropasamt i . ESK har också i krishanteringssyfteupprättat en lokal närvaro i flera delar av det f.d.Sovjetunionen. Det svenska ordförandeskapet har lagt ner ettbetydande arbete på att öka ESK:s engagemang i de nyamedlemsstaterna i och Centralasien.Inrättandet av en högkommissarie för nationella minoriteterutgör ett exempel på en konstruktiv förnyelse för ESK-arbetet.För att stärka internationell konfliktförebyggande ochkrishanterande verksamhet har under sitt ordförandeskapvidgat och förbättrat samarbetet med internationellaorganisationer som , , , VEU och i synnerhetFN. ESK deltar som observatör i FN:sgeneralförsamling. På fältet samverkar ESK och FN med stöd av enramöverenskommelse från början av år 1993.Under sitt ESK-ordförandeskap, som i slutet av november 1993övergick till , har också sökt lägga en grund fören rehabiliterande insats i , närkrigshandlingarna där en gång upphör. ESK:s roll blir då atttillsammans med FN, EU och söka bidra till attåteruppbygga det civila samhället. Här kommer också enskildaorganisationers bidrag att bli av stor betydelse.Under den svenska ordförandetiden genomfördes det första mötetmed ESK:s s.k. i Prag.Vid i i slutet av år 1993övertog ansvaret för ansträngningarna att skapa fred ikonflikten om (den s.k. Minsk-gruppen).4.3 Sammanfattning av motionerna4.3.1 Sammanfattning av motioner väckta med anledning avregeringens skrivelse 1993/94:207I partimotion U6 (s) hänvisas inledningsvis till densocialdemokratiska partimotionen U304, Ett program för gemensamsäkerhet, i vilken uttalats förhoppningen attPartnerskap för fred (PFP) kan utgöra ett förstärkt samarbete påalleuropeisk grund. I den sistnämnda motionen begärdes attregeringen administrativt och finansiellt skulle förbereda ensvensk medverkan i PFP just genom att inrätta ett program förgemensam säkerhet.Socialdemokraterna vill se ett förstärkt samarbete påalleuropeisk grund. ESK är ett sådant forum, Partnerskap förfred är ett annat, nytt. Det franska förslaget, nu antaget avEU, om en stabilitetspakt, som syftar till att med preventivdiplomati förebygga minoritetskonflikter och gränsproblem iEuropa, är likaledes, enligt motionärerna, ett positivtinitiativ. På så sätt kan man i olika fora steg för steg stärkade band som skall göra krig omöjligt i Europa.Den säkerhetspolitik som fastslagit ligger, betonasdet i motionen, fast.Partnerskap för fred innebär för svensk del samverkan på detfredsbevarande området och insatser för att främja demokratiskkontroll över de militära strukturerna och öppenhet imilitärbudgeterna i Öst- och Centraleuropa.Det är Socialdemokraternas uppfattning att en svensk medverkani Partnerskap för fred, i enlighet med regeringsskrivelsen, ärtill gagn för säkerhet och formandet av en framtidaalleuropeisk säkerhetsordning.Vad gäller administration och finansiering av insatserna inomPartnerskap för fred har Socialdemokraterna i motion U304föreslagit att detta bör göras inom ramen för ett program förgemensam säkerhet. Totalt uppgår programmet till 1 300 miljonerkronor.Socialdemokraterna vill uppnå detta genom att avsätta inom försvarsanslaget. Av dessa medel hänför sighuvuddelen till fredsbevarande verksamhet. 164 miljoner kronoromdisponeras inom försvarsanslaget.Socialdemokraterna vill avsätta återstående 300 miljonerkronor inom UD:s anslag. avsätts för ettsärskilt anslag för ESK, suveränitetsbistånd och andrasäkerhetsskapande insatser. Inom biståndet avsätts 150 miljonerkronor för multilaterala insatser.Programmet bör, enligt motionen, utformas i ett nära samarbetemellan och Försvarsdepartementet. Ensärskild samordnare, möjligen på statssekreterarnivå, utsesunder utrikesministern.Med hänvisning till det anförda hemställs i motionen attriksdagen ger regeringen till känna vad som i motionen haranförts angående ett svensk deltagande i Partnerskap för fred(yrkande 1) samt vad som anförts om finansiering och hanteringinom ramen för ett program för gemensam säkerhet (yrkande 2).I partimotionen U7 anförs att haruttalat att svenskt deltagande i Partnerskap för fred (PFP) ärmöjligt om det uppfyller de förutsättningar som finns för svenskneutralitetspolitik. Enligt den skrivelse som regeringen nupresenterar för kommer det svenska deltagandet, enligtmotionärerna, inte att innebära avsteg från denna huvudprincip isvensk utrikespolitik. Det är viktigt att, som betonas iskrivelsen, svenska fredsbevarande operationer även ifortsättningen kommer att ske endast vid begäran från FN ellerESK.Motionärerna påpekar att någon strävan efter utvidgning avNATO inte kan skönjas i den syftesbeskrivning som återges iregeringens skrivelse. Enligt är det endast ettsådant syfte som kan ställa sig bakom. Ett utvidgat NATOskulle med all sannolikhet ses som mycket hotfullt av Rysslandoch kan därmed leda till en ny öst-väst-konflikt i . Ensådan utveckling av PFP ligger inte i säkerhetsintresseoch är inte förenlig med svensk neutralitetspolitik. Skulle ensådan utveckling antydas bör lämna samarbetetinom PFP. I det presentationsdokument regeringen skall lämnatill NATO bör detta framgå (yrkande 1).Motionärerna anser att det i presentationsdokumentet också börpoängteras att inte ämnar delta i verksamhet somgenerellt syftar till att utveckla stridskrafter som har störreförmåga att samarbeta med NATO:s stridskrafter (yrkande 2). Detenda rena militära samarbete som är förenligt med den avriksdagen fastställda utrikespolitiken är samarbete med detklara syftet att utveckla förmågan att genomföra gemensammafredsbevarande och humanitära insatser under FN:s och ESK:smandat.Vänsterpartiet krävde i samband med behandling avfrågan om svenska truppinsatser i f.d. att insatsenskulle finansieras över försvarsanslaget. Det kravet gäller,enligt motionen, också för insatserna inom PFP (yrkande 3).Utvecklas PFP i den riktning anser önskvärtbidrar det till en gemensam säkerhet i . Eftersom detsvenska försvarets syfte är att skapa säkerhet för ochbästa sättet att skapa denna säkerhet är att få så många statersom möjligt i närhet att också känna säkerhet, bör PFPbetraktas som en viktig del av den svenska försvarspolitiken. Avden anledningen är det helt naturligt att anslagen för detsvenska försvaret också bör täcka insatserna inom PFP.4.3.2 Sammanfattning av motioner väckta under allmännamotionstidenI de socialdemokratiska partimotionerna U304 och U403redovisas partiets grundsyn i säkerhetspolitiska frågor. Enligtmotionärerna måste tyngdpunkten i arbetet för internationellfred och säkerhet förskjutas från att enbart gälla staters ochnationers säkerhet till att betona människors/individerssäkerhet. I centrum står begreppet "gemensam säkerhet". För attäven människors/individers säkerhet skall bli verklig och globalsäkerhet därmed uppnås, måste de globala hoten sommiljöförstörelse, social utslagning, brott mot mänskligarättigheter, etniska konflikter, internationell kriminalitet ochterrorism kunna undanröjas.Det viktigaste målet för global säkerhet måste vara attförebygga konflikter genom att avskaffa ekonomiska, sociala,politiska och militära förhållanden som hotar människor ochgenom att förutse och hantera kriser innan de leder till väpnadekonflikter.Den gemensamma säkerhetens ena beståndsdel är utvecklingen avett gott samarbete där våldet som politiskt instrumentavlegitimeras. Den andra beståndsdelen är omrustning till ihuvudsak defensiva kombinationer av militärt och civilt försvar.Dessa måste kopplas till regionala ordningar för gemensamsäkerhet. Som de viktigaste uppgifterna anges att 1. förebyggaoch lösa konflikter, 2. demilitarisera internationellarelationer/aktiv nedrustning samt 3. undanröjamassförstörelsevapen.Konflikthantering i vid mening är den stora utmaningen. Idetta ingår konfliktanalys, krigsriskutvärdering och tidigförvarning om konflikter innan de övergår till våld. Insatserför att förebygga våld är de viktigaste. Parallellt behövsfredsskapande (förhandling, medling, skiljedom etc.) ochfredsbyggande. Detta måste ses som en sammanhängande politik.FN:s civila insatser i form av valövervakning och polisiärbevakning måste byggas ut. Institutioner för såväl förvarning,faktainsamling som konfliktlösning måste ges en mycket starkareroll också på regional nivå (ESK). "Fredsakademier" bör på sikttillskapas i varje land.Sverige bör integrera detta synsätt i sin politik samt börockså i olika internationella organ aktivt ta initiativ i dennariktning (motion U403, yrkande 1).Både ESK och FN har på olika sätt sökt stärka sin potentialför att finna fredliga lösningar på konflikter oavsett om dessavarit nationella eller internationella. Till mönstret hör av konflikter och FN:s nya avdelningför humanitära frågor. Parallellt med denna utveckling har ettomfattande arbete bedrivits av folkrörelser och andra ideellaorganisationer.Motionärerna menar att utrymmet och intresset för svenskainsatser i fråga om förhandling, medling och försoning inationella och internationella konflikter är betydande. I kraftav sin historia och traditionella ställning i detinternationella samfundet bör ha goda förutsättningaratt spela en särskild roll i dessa avseenden. I motion U403yrkande 2 begärs att regeringen återkommer med förslagbeträffande former och resurser för stärkta svenska insatser ifråga om förhandling, medling och försoning i nationella ochinternationella konflikter.Socialdemokraterna anger att de vill stärka säkerhetoch se till att ger de bidrag till det nyasäkerhetspolitiska samarbete och de säkerhetsskapande insatsersom krävs i vår del av världen (norra ) samt på andra hålli och i världen. De vill se ett förstärkt samarbete påalleuropeisk grund. ESK är ett sådant forum. Det s.k.Partnerskap för fred kan bli ett nytt. Till detta måste Sverigeha beredskap för att kunna göra insatser. Också i ett globaltperspektiv kommer det att ställas nya krav på svenskt engagemangi ett sammanhållet säkerhetsarbete. Därför är det attintroducera ett samlat program för gemensam säkerhet. I motionU304 yrkande 1 (delvis; yrkandet i övrigt behandlas i betänkandeUU14) hemställs att beslutar anta ett program förgemensam säkerhet.Socialdemokraterna framhåller att ett samarbetsnätverk mellanEuropas länder håller på att växa fram i existerande och nyaorganisationer med nya uppgifter. Främst nämns FN, ESK, EU,NATO, VEU, NACC och . Huvudproblemet är att finna enhållbar alleuropeisk fredsordning som inkluderar alla länder iEuropa inklusive och USA.Genom och det amerikanska initiativetPartnerskap för Fred (PFP) försöker man skapa nya strukturer förförtroendeskapande samarbete och eventuella gemensammafredsbevarande insatser med länder som står utanför NATO,inklusive . bör på den militära alliansfrihetensgrund ge ett aktivt bidrag till PFP.Sverige besitter en av världens bästa utbildningsplatser förutbildning i fredsbevarande tjänst. Det kan bli ettbetydelsefullt svenskt bidrag vid ett deltagande i Partnerskapför fred. Detta bör ges regeringen till känna (motion U304yrkande 6, delvis).ESK är, tillsammans med FN, speciellt lämpat för den nyatidens konflikthantering och ett vidgat säkerhetstänkande.Organisationen måste dock utvecklas och ges rimliga resurser föratt kunna åta sig den växande mängden av säkerhetsproblem ochakuta kriser. Motionärerna föreslår att ökade resurser ges tillESK:s högkommissarie för nationella minoriteter, ODIHR (Officefor Democratic Institutions and Human Rights) och sekretariateni och . Vidare krävs att ESK:s mandat utvidgas iGeorgien. I motion U403 yrkande 5 hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominitiativ för att utvidga ESK:s mandat och utöka ESK:s resurser.I Ny demokratis partimotion U313 framhålls att FN i framtidenskall kunna spela en större roll som "världspolis". FN bördärför disponera fredsbevarande styrkor som skall kunna rycka inmed kort varsel. Dessa styrkor skall rekryteras på frivilligbasis och genomgå gedigen utbildning i respektive landsnationella armé. Insatser av dessa styrkor skall beslutas avFN:s säkerhetsråd. bör också vara berett att ingripa medtrupp för att lösa "blodiga konflikter".Sverige bör (yrkande 1) i internationella sammanhang verka föratt FN inrättar permanenta fredsskapande styrkor (peace-makingunits) under säkerhetsrådets kontroll.Också i motion U406 (fp) av föreslåsupprättandet av internationella styrkor. Motionären anför attdet är angeläget att pröva olika metoder för att förhindralokala angreppskrig och andra typer av väpnade konflikter mellanstater. Ett uppslag är att inrätta internationellaavskräcknings- eller "snubbeltrådsstyrkor" som snabbt kanutplaceras mellan den som hotas och den potentielle angriparen.Denna styrka skulle knytas till en betydligt större och starkarestyrka som närmast med automatik skulle sättas in omaggressionen ändå genomfördes och "snubbeltrådsstyrkan"attackerades. "Snubbeltrådsstyrkan" skulle agera i FN:s regi mensättas upp av enskilda stater. Styrkan skulle även kunna agera iESK-sammanhang.I motsats till FN:s traditionella fredsbevarande styrkorskulle "snubbeltrådsstyrkan" vid utbrott av krigshandlingarstanna kvar och fördröja anfallet. Styrkan skulle också kunna fåandra uppgifter, exempelvis att skydda flyktingströmmar, biståvid humanitära hjälpinsatser, stoppa pågående krigshandlingaroch medverka vid terroristbekämpning.Motionären anser att inrättandet av en "snubbeltrådsstyrka"bör övervägas såväl i internationella som i svenska sammanhang.Enligt motion U407 (v) av m.fl., yrkande 5,drog kolonialmakterna upp gränser utan hänsyn tillspråk, religion eller andra särskiljande faktorer. Resultatethar i dagens värld blivit att det uppkommit en rad gränstvister.Dessa tvister innehåller ett så allvarligt konfliktstoff attFN:s medverkan med experthjälp och preventiv diplomati för attlösa dem vore motiverad. bör ta initiativ till sådantfredsbevarande arbete.I motion U408 (kds) av framhålls att Europeiskaunionen främst är en tanke och vision, nämligen att tryggafreden i . För svensk del bör ett medlemskap i även följas av ett närmande till Västeuropeiska unionen(VEU). Detta närmande bör i ett första steg bestå iobservatörstatus. Motionären framhåller att det inte räcker medatt invänta EU-medlemskapet för att ta ställning till VEU ochhan anför en rad argument för ett aktivt engagemang i Europeiskaunionens säkerhets- och försvarspolitiska samarbete. Bl.a.framhålls att ett organisatoriskt samarbete påkrigsmaterielområdet som inriktas på försäljning till EG-länderkan ge statsmakterna en god kontroll över vapenexporten, att enkollektiv försvarslösning som VEU har positiva statsfinansiellaeffekter samt att ett medlemskap i innebär förbättradnationell säkerhet.Motionären hemställer att ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svensk observatörstatus inom VEU vidett svenskt medlemskap i motion U411 (fp) av understryks attSverige i praktiken måste leva upp till grunden för sinsäkerhetspolitik, dvs. Det innebär attSverige inte bör ingå i militära allianser som NATO eller VEU.Sverige har genom sin långa tradition som neutralt land fått ettsärskilt förtroende bl.a. som medlare i konflikter. I dagenssituation behövs länder som hävdar behovet av fredliga lösningaroch som därmed kan bistå som medlare. Inte minst av dennaanledning bör hålla fast vid alliansfriheten. Motionärenhemställer (yrkande 1) att som sin mening bör geregeringen till känna vad som i motionen anförts omalliansfriheten.Enligt motion U412 (s) av består de hot svensksäkerhetspolitik har att bemöta dels av att fel krafter i de nyademokratierna skall komma till makten och därmed få kontrollöver de militära resurserna, dels i risken för flyktingströmmar,miljökatastrofer och organiserad brottslighet. Ett biståndgrundat på säkerhetspolitiska skäl skulle vara ett betydandestöd för ekonomisk utveckling och därmed demokratins överlevnadsamt, ytterst, en säkrare närmiljö för . Sammantagetfinns i närmiljö främst icke-militära hotbilder.Därför bör regeringen, enligt yrkande 1, utredaförutsättningarna för att inrätta ett på säkerhetspolitiska skälgrundat bistånd till länder i vår närmiljö. Detta bistånd bör,enligt motionären, finansieras inom ramen för en sammanhållenutrikespolitik och innebära att kostnaderna för det militäraförsvaret minskas i motsvarande mån. Takten i dessa förändringarbör relateras dels till hotbilden, dels till de krav den svenskaalliansfriheten ställer. Inriktningen mot förebyggande arbete iförsvars- och säkerhetspolitiken bör vara tydlig.Säkerhet har, enligt motion U414 (s, v) av , inte bara militära utan också ekonomiska, sociala,humanitära, ekologiska och MR-aspekter. En ny säkerhetspolitikmåste, i medvetande om världens nationers växande ömesesidigaberoende, bygga på principen om global säkerhet och nationellsjälvständighet. Med utgångspunkt från ett vidgatsäkerhetsbegrepp har FN:s generalsekreterare i forPeace (1992) visat på behovet av konfliktförebyggandeverksamhet, kontinuerlig bevakning av konflikter och globalavarningssystem. som givit viktiga bidrag tillframväxten av en ny internationell säkerhetspolitik har ettsärskilt ansvar för att förverkliga den på nationell nivå.Enligt motionärerna bör därför en parlamentarisk utredningtillsättas med uppgift att belysa konsekvenserna för svenskutrikes- och säkerhetspolitik och analysera behovet av åtgärderi linje med FN:s generalsekreterares rapport för fred.FN:s fredsbevarande verksamhet behandlas i motion U416 (c,kds) av och . Motionärernaanser att FN skulle behöva disponera en styrka med hög beredskapoch bestående av personal med utbildning för "peace-keeping",vilken med kort varsel kan ställas under FN:s befäl. böri FN (yrkande 3) ta upp detta förslag till beredskapsstyrka. Såbör ske i samarbete med i första hand de nordiska länderna.Motionärerna anser också (yrkande 1) att bör inrättaen fond för fredsbevarande insatser i FN:s regi. bordedet i budgeten avsättas ett belopp som fonderas. Regeringen börfå i uppdrag att utreda hur stort belopp som skall ifrågakomma.Fonden skall användas dels till att betala den svenska andelenav de operationer FN gör, dels till att förskottera kostnadernaför svenska insatser i avvaktan på den betalning sedanfår från FN. Återbetalningarna återförs till fonden.I motion U616 av m.fl. (v) framhålls att FN haren potential som bör utnyttjas och utgöra grunden för en globalsäkerhetsordning. Detta förutsätter dock förändringar iorganisationens struktur. Många förslag till åtgärder för atteffektivisera FN:s fredsbyggande verksamhet återfinns igeneralsekreterarens, , . Några av dessa förslag håller nu på att realiseras, mendet som gjorts är otillräckligt.Motionärerna föreslår i yrkande 1 att bör verka föratt förändra reglerna för medlemskap och avskaffa vetorätten iFN:s säkerhetsråd. En reformering av säkerhetsrådet måsteinnehålla en kombination av bättre geografisk representativitetoch ökad effektivitet.Också finansieringssystemet för FN:s reguljära verksamhetföreslås förändrat (yrkande 2). Kritik riktas mot att de flestamedlemmarna, bland dem de allra största, inte betalar in sinabidrag inom föreskriven tid.