bet · GI01UU5 · 1994-12-01 00:00:00 — kan då --enligt regeringens bedömning -- få det inflytande som ärnödvändigt för att tillvarata sina intressen i den nyautrikespolitiska miljö som är under framväxt i och övrigavärlden.Ett deltagande i GUSP ligger enligt regeringens bedömning väli linje med den inriktning som har varit vägledande för svenskutrikespolitik . Regeringen menar att som medlem iEU förstärks våra möjligheter att verka för att vårasäkerhetspolitiska intressen i närområdet tillgodoses. Vidareframhåller regeringen att inom ramen för GUSP kan intaen central roll i EU:s politik i Östersjöregionen.Sveriges deltagande i GUSP kan enligt regeringens mening skemed bevarad svensk militär alliansfrihet.Genom ett medlemskap i och deltagande i GUSP stärks Sverigei säkerhetspolitiskt hänseende. Vi kan enligt regeringen påräknastöd för insatser som kan förebygga eller förhindra attsäkerhetspolitiska lågnivåhot utvecklas i närområdet.MotionerI partimotion U15 (v) anförs att kommer att få problemmed att göra sin militära alliansfrihet trovärdig, eftersom viskall vara med och fatta beslut om aktioner, som VEU skallverkställa. bör därför inte söka observatörskap i VEU.Motionärerna anser vidare att fredsbevarande insatser endastskall ske inom ramen för FN och Europeiska säkerhetskonferensen(ESK).Inför regeringskonferensen , då EU skall utforma singemensamma utrikes- och säkerhetspolitik mer konkret, bör enligtmotionärerna stärka strävandena att utvecklaicke-militära medel för att skapa fred, stabilitet ochdemokrati.Miljöpartiet de gröna anför i motion U24 (mp) att effekten avsvensk anslutning till EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik är att möjlighet att agerasjälvständigt i utrikespolitiken försvinner. Motionärerna anservidare att skall förbli neutralt och alliansfritt. Dettaär enligt motionen inte möjligt vid EU-medlemskap.Med hänvisning till en till fogadförklaring anser motionärerna att någon reellt användbarvetorätt för som EU-medlem när det gäller utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågor inte förligger.FörsvarsutskottetFörsvarsutskottet delar regeringens bedömning om att ett alltvidare samarbete har möjliggjorts i genom de förändringarsom har skett och att inget är viktigare för deeuropeiska staternas säkerhet än att vi tillsammans tar tillvara möjligheterna till ett närmare samarbete. Genommedlemskapet i EU blir ett sådant samarbete från svensk sida numöjligt även inom det utrikes- och säkerhetspolitiska området.Utskottet anser i likhet med regeringen att ett deltagande i dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ligger väl i linjemed den inriktning som har varit vägledande för svenskutrikespolitik . Det är vidare utskottetsbedömning att som medlem i EU förstärks våra möjligheter attverka för att våra säkerhetspolitiska intressen i närområdettillgodoses.Detta gäller även för olika slag av säkerhetspolitiskalågnivåhot såsom organiserad brottslighet, miljöhot, illegalspridning av klyvbart material, terrorism, uppkomsten avaggressiv nationalism och risk för massflyktingströmmar. Det ärutskottets uppfattning att ett samordnat stöd från EU-ländernaoch en utveckling med siktet inställt på ett alleuropeisktsamarbete inom ramen för ett utvidgat EU verksamt kan bidra tillatt förhindra och förebygga även sådana hot.Av betydelse för försvarspolitiken är vidare enligt utskottetdet närmare samarbete och samordning av utveckling ochproduktion av försvarsmateriel som torde kunna breddas ochfördjupas genom ett medlemskap i . Ett sådant utvidgatsamarbete bör enligt utskottet inom ramen för den svenskaexportlagstiftningen kunna bidra till att stärka såväl deninhemska försvarsindustrin som att i mån av behov öka våramöjligheter att tillgodose våra egna intressen för en merimportbaserad försörjning.Vänsterpartiet konstaterar i sin motion att EU-medlemskapetinnebär att avsagt sig sin utrikespolitiska frihet ialla de frågor där EU tagit ställning och anför vidare attSverige kommer att få problem med att göra sin militäraalliansfrihet trovärdig. Motionärerna anser sålunda att Sverigeinte skall söka observatörskap i VEU.Miljöpartiet de gröna anser att effekten av svensk anslutningtill EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik är attSveriges möjlighet att agera självständigt i utrikespolitikenförsvinner och att inte kan förbli neutralt ochalliansfritt vid medlemskap i . Motionärerna anser vidare attnågon reellt användbar vetorätt för när det gällerutrikes-, säkerhets- och försvarspolitik inte föreligger.Utskottet erinrar om vad framhöll (1991/92:UU19) om "att militära alliansfrihetsyftande till att vårt land skall kunna vara neutralt i händelseav krig i vårt närområde består". Det är således utskottetsmening att ett deltagande i GUSP kan ske med bevarad svenskmilitär alliansfrihet.Sverige har, som regeringen redovisat i propositionen, klartmarkerat att avser att delta fullt ut i GUSP men medbevarad militär alliansfrihet. Utskottet konstaterar i dettasammanhang att avtalet innehåller inga alliansförpliktelser. EUär härvidlag en gemenskap bestående av självständiga stater.Sverige kan således inte inordnas i ett försvarspolitisktsamarbete mot sin vilja.Vid översynskonferensen kommer bl.a. VEU:s relation tillEU att diskuteras. Utskottet vill i detta sammanhang framhållavikten av att relation till VEU ges en sådan utformningoch lösning att insyn i, information och kunskap om EU:sförsvarssamarbete kan ges till oss genom observatörskap utan atttrovärdigheten för den militära alliansfriheten rubbas. Även sommedlem i EU konstaterar utskottet att det även fortsättningsvisär en fråga för riksdag att besluta eventuellaförändringar beträffande reglerna om när svensk väpnad styrkafår sändas till annat land.Sammanfattningsvis anser utskottet att den integrationsprocesssom pågått under en följd av år och som för delinnebär ett medlemskap i kommer att stärka Sverigesmöjligheter att få gehör för sina ståndpunkter i omvärlden. FörSverige är det både naturligt och angeläget att medverka i dettaarbete. kan därigenom även inom EU:s ram bidra till attlägga grunden till en ny europeisk freds- och säkerhetsordningoch därmed skapa en säkrare framtid i Europa.Stockholm den 24 november 1994På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), My (), (), BirgittaGidblom (s), (), (), AnnikaNordgren (mp), (), (), ReynoldhFurustrand (s) och ().Avvikande meningJan Jennehag (v) och () anser att utskottetsyttrande bort ha följande lydelse:Propositionen förklarar entydigt att "avser att såsommedlem i EU, delta fullt ut i GUSP (=den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken)". Det heter också att detta "underlättas avatt vi i hög grad delar EU-ländernas grundläggande värderingaroch målsättningar".Det är vår mening att u-landspolitik har varitannorlunda än EU-ländernas, vilka -- enligt SIDA:s remissvar --i sina relationer med tredje världen fortfarande präglas av attde varit kolonialmakter.Under den större delen av tiden sedan harSverige fört en självständig utrikespolitik som på många punktert.ex. , , , ,nedrustning, förhållande till , m.m. har avvikit frånEG:s och NATO:s.Vi anser att den uppenbara och avsedda effekten av en svenskanslutning till EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik äratt möjlighet att agera självständigt försvinner. Dettaär oacceptabelt; tvärtom skall bedriva en aktivinternationell solidaritetspolitik.I försvarsutskottets yttrande tar man upp beslutsordningen somjämförs med "dubbla veto". I texten konstateras dockatt "bestämmelserna skall tillämpas i en anda av allmänsolidaritet och ömsesidig lojalitet". I en tillMaastrichtfördraget fogad förklaring kan man läsa: "Konferensenär enig om att medlemsstaterna beträffande rådsbeslut som kräverenhällighet, i största möjliga utsträckning avstår från atthindra enhälliga beslut, om det föreligger ett kvalificeratflertal för detta beslut." accepterade att inte utnyttjavetorätten, när kvalificerad majoritet föreligger. Dessutomskrev under på att "fullständigt och förbehållslöst"anamma alla mål och bestämmelser.Enligt paragraf 223 i kontrollerarmedlemsländerna fortfarande själva frågor som handlar om"tillverkning av eller handel med vapen, ammunition ochkrigsmateriel". Kritiken mot denna bestämmelse är dock starkfrån EU:s ledande personligheter och en gemensam vapenmarknad iEU kan bli verklighet vid regeringskonferensen . JacquesDelors har kritiserat dels "slöseriet" med att varje landskrigsmakt köper in utrustning var för sig, dels att amerikanskavapen dominerar i de flesta EU-länder. EU-kommissionären har undrat varför just försvarsindustrin skallsärbehandlas som nationell angelägenhet "när vi försöker uppnåen europeisk försvarspolitik". Nytt i reglerna för svenskvapenexport (prop. 1991/92:174, 1992/93:UU1) är att "i takt medatt samarbetet med övriga länder inom Europeiska gemenskapernabyggs ut bör samma principer för utlandssamverkan och exporttillämpas i fråga om dessa länder". Dessutom sägs att regeln omatt tillstånd till vapenexport skall återkallas ommottagarlandet råkar i krig eller inbördeskrig, inte behövertillämpas "om det är förenligt med de folkrättsliga reglerna ochprinciperna och målen för utrikespolitik". tolkar detta som att "samtligaEG-länder skall undantas från vapenexportreglerna, även om dessaländer kommer i krig".Det är enligt vår mening uppenbart att stegvisinrättar sig för en framtid där EU utgör en fri vapenmarknad.Både och de gröna vill förbjudasvensk vapenexport och vi anser att detta mål försvårats genomett svenskt EU-medlemskap.Vi bedömer att icke kan behålla den militäraalliansfriheten och neutraliteten vid ett EU-medlemskap. VEU:sgeneralsekreterare avfärdade också möjligheten för attförbli neutralt i EU. (, oktober -94). har i ett klarsynt betänkande instämt i attalliansfrihet är oförenlig med ett EU-medlemskap. Med ettobservatörskap i VEU kommer enligt vår mening definitivtinte att kunna hävda trovärdigheten av en militär alliansfrihet.Ett för försvarsutskottet viktigt område är den civilaberedskapen. () hargenomfört en studie av konsekvenserna av EU-medlemskap förSveriges civila beredskap och bl.a. funnit att medlemskap i självförsörjningsförmågan, vilket "minskar vår förmågaatt klara en avspärrning i en krigssituation".Socialförsäkringsutskottets yttrande1994/95:SfU4ySveriges medlemskap i unionenTill utrikesutskottetSocialförsäkringsutskottet har berettstillfälle att yttra sig över proposition 1993/94:19 om Sverigesmedlemskap i unionen jämte motioner till den delpropositionen och motionerna remitterats till utrikesutskottetoch har samband med socialförsäkringsutskottetsberedningsområde.Propositionen berör socialförsäkringsutskottetsberedningsområde såvitt gäller personers rörlighet och socialaskydd enligt EG-reglerna samt rättsliga och inrikes frågor omsamarbete på det asyl- och migrationsrättsliga området enligtMaastrichtfördragets artikel K.4. Yrkande 16 i motion1994/95:U15 av m.fl. (v) tar upp frågor omsamarbetet inom den europeiska unionen (EU) på invandrings- ochasylområdet.EG-reglerna om personers rörlighet har i anslutning tillEES-avtalet införlivats med svensk rätt genom lagen (1992:1163)om arbetskraftens fria rörlighet inom Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) och följdändringar i utlänningslagen(1989:529). Om blir medlem i EU blir gemenskapens reglerdirekt tillämpliga i . Regeringen har i proposition1994/95:83 som hänvisats till socialförsäkringsutskottetföreslagit att den nämnda lagen -- under förutsättning avsvenskt medlemskap i -- skall upphävas ochatt vissa ändringar skall göras i utlänningslagen (UtlL) fr.o.m.samma datum.Genom lagen (1992:1776) om samordning av systemen för socialtrygghet när personer flyttar inom Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) har också i anslutning till EES-avtaletEG:s regelverk om social trygghet för personer som flyttar inomEuropeiska unionen införlivats med svensk rätt. Lagen föreslås-- likaså under förutsättning av svenskt medlemskap i --upphävd i proposition 1994/95:37 som hänvisats tillsocialförsäkringsutskottet.I anslutningsförhandlingarna har accepterat ettsamarbete i rättsliga och inrikes frågor i enlighet medbestämmelser i bl.a. avdelning VI art.K.1--K.9. De frågor som samarbetet kommer att röra sig om ärbl.a. asylpolitik, regler för människors passage avmedlemsstaternas yttre gränser och för kontrollförfarandet isamband med detta, invandringspolitiken och politiken gentemotmedborgare i tredje land vad avser dessas inresa och rörlighetinom medlemsstaternas territorier, villkor för bosättning förmedborgare i tredje land på medlemsstaternas territorier, inkl.villkoren för familjers återförening och tillträde tillarbetsmarknaden och åtgärder mot tredje lands medborgaresolagliga invandring, bosättning och arbete inom medlemsstaternasterritorium. Frågorna skall behandlas med beaktande avEuropakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna och konventionen om flyktingarsrättsliga ställning, liksom det skydd som medlemsstaterna gerpersoner som förföljs av politiska skäl.I samband med anslutningsförhandlingarna har ocksåaccepterat att ansluta sig till den s.k. Dublinkonventioneneller första asyllandskonventionen, som skall säkerställa att enasylansökan prövas i sak och att ett medlemsland identifierassom ansvarigt för prövningen. Konventionen förutsätter ingenharmonisering av nationella asylregler, och varjemedlemsland har rätt att pröva en asylansökan även om ansvaretför prövningen enligt kriterierna i konventionen åligger enannan medlemsstat. Vid tillämpningen av konventionen förutsättsett informationsutbyte mellan medlemsländerna. Konventionen harenligt propositionen undertecknats av alla nuvarandemedlemsstater och flertalet har även ratificerat den. Förstaasyllandsprincipen tillämpas i enligt bestämmelser i 3kap. 4 § andra stycket 4 UtlL.Samarbetet mellan de nuvarande kring asyl- ochmigrationsrättsliga frågor har också lett till attkonventionstexter till den yttre gränskontrollkonventionenföreligger i utkast. Vidare är konventionstexter underutarbetande vad gäller ett europeiskt informationssystem(EIS). Yttre gränskontrollkonventionen förutsätter att deanslutna länderna i princip håller en enhetlig kontrollnivåutefter hela den yttre gränsen. Den syftar till att slå fastgemensamma principer för det praktiska genomförandet av yttregränskontroller, t.ex. villkor som en resande skall uppfylla föratt tillåtas inresa på medlemsländernas område, bestämmelser somrör transportörers ansvar, frågor om avlägsnande, platser förgränsövergång, gränskontroller av pass och bagage etc.Regler om svensk kontroll i samband med in- och utresa finns i5 kap. UtlL, bl.a. regler om kroppsvisitering och undersökningav bagage m.m. Vidare finns regler om transportörerskostnadsansvar i 9 kap. samma lag.Åtgärder under avdelning VI i har endastfolkrättslig status. Samarbetet omfattas inte av EG-rätten ochdess principer. Om alla medlemsstaterna är överens kanemellertid artikel 100c i tillämpas på de ovannämnda samarbetsområdena. Denna artikel har redan gjortstillämpligt på visumfrågor och rådet skall på förslag avkommissionen och efter samråd med enhälligtfastställa för vilka medborgare som visumtvånget skall gälla vidpassage av medlemsstaternas yttre gränser. fattas med kvalificerad majoritet.I yrkande 16 i motion U15 begärs att -- vid ettklart ja i folkomröstningen -- som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om regeringens hållning iEU-samarbetet på invandrings- och asylområdet.Enligt motionärerna har passivt godtagitEU-majoritetens politik, och de anför bl.a. attDublinkonventionen innebär att den asylsökande inte själv fårbestämma i vilket land han eller hon skall söka asyl och att ettavslag i ett EU-land kommer att gälla i alla EU-länder.Motionärerna anser att det är nödvändigt att harmoniseratillämpningen av både flyktingbegreppet, olika defacto-flyktingbegrepp och uppehållstillstånd av humanitära skäl.De anser också att bör ta initiativ och verka kraftigtpådrivande för att EU-staterna antar en kompletterandeflyktingdefinition efter mönster av ochCartagenakonventionen. Regeringen bör enligt motionärerna verkaför att artikel 14 i yttre gränskontrollkonventionen omtransportörsansvaret tas bort eller att regeln mildras. När detgäller arbetet med måste regeringen enligtmotionärerna fortlöpande samråda med om arbetet medkonventionen och hur riskerna för den enskildes rättssäkerhetoch integritet skall elimineras eller i vart fall begränsas istörsta möjliga utsträckning.Motionärerna anför också att regeringen i EU-samarbetet börmotverka de tydliga tendenserna i många EU-stater att sökaskyffla över ansvaret för flyktingarna på utanförstående länder.Regeringen bör vidare verka för att harmoniseringen avfamiljeåterförening sker på en högre nivå än för närvarande.Utskottet vill inledningsvis framhålla att internationelltsamarbete i syfte att verka för en solidarisk ansvarsfördelningoch för att stärka flyktingarnas rättsliga skydd ingår som ettav många element i den svenska flyktingpolitiken. Regeringenlämnar en skrivelse till med en redogörelseför bl.a. det internationella samarbetet. Av den senasteredogörelsen i skrivelse 1993/94:127 framgick bl.a. att Sverigei flera fora verkat för att länder skall dela påansvaret i flyktingsituationen till följd av kriget i f.d.Jugoslavien. I anslutning härtill framhöll utskottet ibetänkande 1993/94:SfU14 att regeringen lagt stor vikt vid detinternationella samarbetet inom flykting- ochmigrationspolitikens område och aktivt drivit dessa frågor.Utskottet, som behandlade motioner med delvis samma inriktningsom den förevarande, utgick från att regeringen ävenfortsättningsvis kommer att spela en aktiv roll på detinternationella och nordiska planet. Utskottet erinrade om attöverväganden om flyktingpolitiska insatser internationellt ocksåligger inom Invandrar- och flyktingkommitténs uppdrag och att ikommitténs direktiv bl.a. betonats att behoven av eninternationell samordning av insatserna har blivit uppenbara,och att ett omfattande samarbete pågår mellan de länder sommottar invandrare och flyktingar. Utskottet ansåg att resultatetav kommitténs utredning borde avvaktas och avslogmotionerna på förslag av utskottet.Utskottet vill erinra om att även efter ett medlemskaphar kvar möjligheten att självständigt pröva en asylansökan,även om den sökande vägrats asyl i ett annat EU-land.Utskottet utgår från att kommer att kraftfullt verkaför en solidarisk och human flyktingpolitik inom EU enligt detraditioner som har på området. Utskottet utgår ocksåfrån att regeringen kommer att sträva efter bredast möjligaförankring i av hur skall förhålla sig isamarbetet om asyl- och migrationsrättsliga frågor.Med hänsyn bl.a. till det pågående arbetet inom anser utskottet att regeringen inte nu börbindas upp av uttalanden från sida i olika delfrågorom EU-samarbetet på det aktuella området.Syftet med yrkande 16 i motion U15 får anses tillgodosett medvad utskottet anfört ovan.Stockholm den 24 november 1994På socialförsäkringsutskottets vägnarBörje NilssonI beslutet har deltagit: (), MargaretaIsraelsson (s), (), (), RuneBacklund (c), (), (), SiggeGodin (fp), (), (), Sven-ÅkeNygårds (s), (), (),(), (), () och ().Socialutskottets yttrande1994/95:SoU1ySveriges medlemskap i unionenTill utrikesutskottetUtrikesutskottet har beslutat beredasamtliga övriga utskott tillfälle att yttra sig över regeringensproposition /95:19 om medlemskap i (den del som remitterats till utrikesutskottet) jämtemotioner i de delar som har samband med respektive utskottsberedningsområde.Socialutskottet begränsar sitt yttrande till narkotika- ochalkoholfrågor (propositionen Del 1 avsnitt 16.3 och 16.4 samtmotionerna U5 (kds), U6 (kds), U12 (s), U15 (v) yrkande 11 ochU16 (s) yrkande 2).Proposition 1994/95:19I propositionen föreslår den förra regeringen att riksdagengodkänner anslutningsfördraget mellan Europeiska unionensmedlemsländer och de ansökande länderna, bl.a. , ochslutakten till fördraget. Vidare lämnas förslag till bl.a.övergripande lagstiftning med anledning av anslutningtill Europeiska unionen (EU).Propositionen är efter de inledande avsnitten delad i fyradelar. I den tredje delen redogörs område för område förförhandlingsresultatet och innebörden av ett medlemskap.Beträffande narkotika- och alkoholfrågorna sägs bl.a. följandei propositionen.Fördragen ger inte ministerrådet någon allmän kompetens attlagstifta i socialpolitiska frågor som sådana frågorvanligen definieras i . Medlemsstaterna utformar självasin socialpolitik. Bristen på befogenhet för rådet att lagstiftainnebär dock inte att gemenskapen och kommissionen är overksammapå det socialpolitiska fältet. Kommissionen främjar samarbetemellan medlemsländerna bl.a. på området social trygghet. Ettomfattande samarbete i form av program och nätverk har ocksåutvecklats. Medlemskapet ger möjlighet att aktivt deltai och påverka detta samarbete.Inte heller på det hälsopolitiska området har unionennågon i grundfördragen given allmän kompetens att lagstifta iform av direktiv eller förordningar. Medlemsstaterna utformarsjälva sin lagstiftning på det hälsopolitiska fältet.Genom har gemenskapen emellertid tillagtsen viss behörighet vad gäller frågor som rör folkhälsan imedlemsländerna. Skyddet för folkhälsan skall ingå som en del igemenskapens verksamhet att uppnå de gemensamma målen. Unionenskall bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå förmänniskor genom att främja samarbetet mellan medlemsländerna ochvid behov stödja deras insatser. Gemenskapen skall särskiltinrikta sina insatser på ett förebyggande arbete vad gäller destora folksjukdomarna, inkl. narkotikamissbruket. Detta skallske genom att gemenskapen främjar forskning om sjukdomarnasorsaker och överföring samt genom hälsoupplysning ochhälsoundervisning.Medlemsstaterna skall vidare i samverkan med kommissioneninbördes samordna sin politik och sina program på dessa områden.Även kommissionen kan ta lämpliga initiativ för att främja ensådan samordning. Gemenskapen och medlemsstaterna skall främjasamarbetet med tredje land och behöriga internationellaorganisationer på folkhälsans område. Rådet kan besluta omstimulansåtgärder som dock inte får omfatta någon harmoniseringav medlemsstaternas lagar eller andra författningar samt antarekommendationer genom beslut med kvalificerad majoritet påförslag av kommissionen.Kommissionen har i en rapport dragit uppriktlinjer för det fortsatta arbetet med folkhälsofrågorna. Irapporten redovisas vissa nyckelområden som bör prioriteras ochdär kommissionen avser att lägga fram flerårsprogram. De områdensom uppmärksammas är följande: folkhälsoarbete med betoning påutbildning, information och vidareutbildning, insamling avhälso- och sjukdomsdata liksom hälso- och sjukdomsindikatorer,alkohol, tobak och cancer, droger, aids och andra smittosammasjukdomar, olyckor och skador, miljörelaterade sjukdomar,ovanliga sjukdomar. Inom dessa områden har kommissionen hittillspresenterat ett handlingsprogram såvitt gäller kampen motcancersjukdomar.Några svårigheter för att aktivt bidra till samarbetetpå det hälsopolitiska området, sådant detta bedrivs ellerplaneras, föreligger inte.Unionens medlemsländer har samarbetat för attbekämpa narkotikamissbruk och narkotikabrottslighet. VidEuropeiska rådets möte i godkändes denförsta europeiska planen för bekämpning av narkotika.Narkotikaproblemet ses där som ett globalt problem som kräversamarbete över nations- och sektorsgränser. Såvälkontrollåtgärder som åtgärder för att minska efterfrågan behövsför att komma till rätta med problemen.