bet · GH01UU15 · 1994-03-29 00:00:00 — En stordel av det utvecklingsarbete som sker genom SIDA består av långsiktiga insatsersom syftar till att tillgodose människors grundläggande behov. Särskilt kannämnas stöd till undervisning och hälsovård samt bistånd för att förbättravattenförsörjning och sanitetsförhållanden.Ett samlande begrepp för de olika komponenterna i utvecklingssamarbetet är"hållbar utveckling". Utgångspunkten är att vidga människors valmöjligheter ochlivskvalitet i ett tidsperspektiv som sträcker sig över generationer. Begreppetinnefattar även målsättningar som tar fasta på förändringar avsamhällsstrukturer både nationellt och internationellt av social, ekonomisk,ekologisk och säkerhetspolitisk natur.För att biståndet skall bli verkningsfullt måste det samverka medmottagarländernas egna ansträngningar. Det är därför väsentligt att biståndetinriktas på att stärka förmåga till ett gott styrelseskick "goodgovernance". Utskottet delar regeringens uppfattning att biståndsgivningenskall ta hänsyn till hur demokratin utvecklas, hur mänskliga rättigheterrespekteras, hur den ekonomiska politiken och marknadsekonomin fungerar och hureffektivt biståndsresurserna används i mottagarländerna. Budgetensresursanvändning i sin helhet-- och militärutgifterna i synnerhet -- måstebeaktas. Biståndet bör inriktas på stöd till utveckling av bärkraftigainstitutioner och program som förbättrar mottagarlandets förmåga att hävafattigdomen. Av avgörande betydelse härvidlag är att främja människorsmöjligheter att lösa sina problem på den lokala nivån.Om biståndet skall kunna samverka som avsett med mottagarländernas egnainsatser krävs en koordination av biståndsprojekten och mellan de olikaaktörerna. I propositionen påpekas att det finns viss risk föratt överlastas med ett stort antal projekt som de inte klarar av. Enviss samordning sker numera i regi genom s.k. konsultativagrupper. Dessa grupper har bidragit till en förbättrad koordination avbiståndet i många länder.Utskottet vill för sin del understryka att det är viktigt att biståndet istörre utsträckning än vad som är fallet koncentreras till färreantal insatser. Koncentration till färre antal biståndsprojekt och ökadgivarsamordning är åtgärder som torde underlätta för mottagarländerna atteffektivt kunna självständigt hantera resurser som tillkommer genom biståndet.Det kan också övervägas om biståndet mer bör inriktas mot vissa slag avinsatser inom ett antal för utveckling viktiga sektorer snarare änsom nu är fallet mot vissa utvalda länder.Med det ovan anförda får motionerna U204 (m), U212 (s) yrkandena 1, 4 och 5,de senare i berörd del, U216 yrkande 1 i berörd del samt motion U218 (c)yrkandena 6 och 7 anses besvarade.Enligt motion U407 (v) yrkande 10 bör ge ökat bistånd till de ländersom minskar sina militärutgifter. Utskottet har i det föregående uttalat sigför att i bidragsgivningen ökad hänsyn bör tas till mottagarländernasanvändning av tillgängliga resurser och då i synnerhet militärutgifternas andelav budgeten. Det är i sammanhanget också väsentligt att resp. mottagarlandssäkerhetspolitiska situation beaktas. Utskottet är därför inte berett attföreslå att göra det av motionärerna önskade uttalandet. Motion U407yrkande 10 avstyrks sålunda.Utskottet avstyrker likaledes förslaget i motion Sf621 (nyd) yrkande 7 om attSverige skall minska eller dra in sitt bistånd till de länder som motsätter sigeller försvårar ett mottagande av sina egna medborgare.Demokrati och mänskliga rättigheterSammanfattning av motionernaI den socialdemokratiska partimotionen U212 anförs att demokratin ochrespekten för mänskliga rättigheter är särskilt viktiga för de fattiga somsaknar andra medel för att hävda sina intressen. Biståndet måste ha en sådaninriktning att demokratin och mänskliga rättigheter främjas. Motionärernakonstaterar att det svenska biståndet har spelat en viktig roll härvidlag ochpoängterar att demokratistödet måste utformas så att det verkligen bidrar tillatt utveckla förutsättningarna för demokrati. De önskar att skallgöra ett uttalande av denna innebörd (yrkande 5 delvis).Vänsterpartiet betonar i motion Sf622 (yrkande 2) att svenskabiLståndsinsatser i ökande utsträckning bör ges en inriktning och utformningsom syftar till att främja demokrati och mänskliga rättigheter imottagarländerna. Motionärerna vill att skall göra ett uttalande tillregeringen härom.UtskottetDet finns enligt utskottets mening en hög grad av samstämmighet mellanmotionerna och regeringens inställning i fråga om den stora betydelsen avdemokratimålet i det svenska utvecklingssamarbetet.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om sitt uttalande (bet.1992/93:UU15) att den fulla respekten för de mänskliga rättigheternaförutsätter ett demokratiskt styrelseskick. Ett öppet och demokratisktstyrelseskick och respekt för mänskliga rättigheter gynnar också ekonomiskutveckling som brist på social och ekonomisk utveckling försvårardemokratisering. Fattigdom, orättvisor och låg utbildningsnivå är en dåliggrogrund för demokratin.Samma synsätt kommer till uttryck i slutdokumentet frånFN:s världskonferens om de mänskliga rättigheterna där det slåsfast att "demokrati, utveckling och respekt för de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheter är ömsesidigt beroende och inbördes förstärkande".Det råder vidare enighet om behovet av riktade biståndsinsatser i syfte attfrämja demokrati och mänskliga rättigheter som specifik målsättning. Det kangälla stöd för att stärka demokratiska institutioner, uppbyggnad av fungeranderättssystem eller utbildning.Utskottet ansluter sig till de allmänna riktlinjerna för arbetet på attfrämja demokrati och mänskliga rättigheter som dras upp i budgetpropositionen.Dessa innebär bl.a. att biståndssamarbetet kan omprövas från svensk sida om endemokratiprocess avbryts eller stannar av.Med det anförda får motion U212 (s) yrkande 5 i berörd del och motion Sf622yrkande 2 anses besvarade.I detta sammanhang finns anledning att nämna den pågående utredningen omutvidgade insatser för demokratisk uppbyggnad som tillkallades i november 1993.Det svenska demokratibiståndet är inriktat på att stödja och främjademokratiska institutioner och principer. I det svenska demokratibiståndetförekommer stöd genom svenska partianknutna organ endast i begränsadomfattning.Utredaren har i uppgift att lägga fram förslag till åtgärder som syftar tillatt tillvarata svenska politiska partiers kunskaper och engagemang för attbygga upp och stärka demokratin i länder med otillräcklig demokratiskinfrastruktur. Utredaren skall i samråd med politiska partier ochbiståndsmyndigheter göra en kartläggning av i vilken utsträckning och genomvilka kanaler svenska politiker deltar i det svenska biståndssamarbetetpå demokratiområdet. En bedömning av behovet av nya kompletterande organ skalläven göras. Enligt direktiven skall utredningsarbetet vara avslutat den 30april 1994.Förslag om inrättande av ett internationellt harlagts fram i betänkandet Free and Fair Elections -- and Beyond (SOU 1993:100).Utskottet har i det föregående redovisat huvuddragen i utredningsförslaget.Utskottet noterar med tillfredsställelse att biståndsministern avser att underförsta delen av 1994 sammankalla en konferens för att formellt börja en processsom avses leda till bildandet av ett valinstitut.Bindning, återflödeSammanfattning av motionernaEnligt den socialdemokratiska partimotionen U212 måste biståndet vara obundetför att fungera effektivt. Det är, säger motionärerna, oförenligt att bindabiståndet som man verkar för marknadsekonomisk konkurrens. Vinsternaför svenskt näringsliv av eventuella bindningar är högst marginella. I motionenföreslås att skall göra ett uttalande av denna innebörd (yrkande 9).I motion U229 (m) framhålls att de resurser som finns i bör tas tillvara i större utsträckning än vad nu är fallet.Motionärerna anser att svenskt bistånd i betydligt större utsträckning bör inriktas på former som främjar samarbete mellan företag i givar- ochmottagarland. Härigenom kan utvecklingen i mottagarländerna på bästa sättfrämjas som svenska företag ges möjlighet att vara med och slåss pådessa framtidsmarknader.I motion U313 anför Ny demokrati att på ett bättre sätt måsteutnyttja de upphandlingar som sker inom FN. Motionärerna hävdar att den del avFN-upphandlingen som är mest intressant för svensk industri uppskattas till ca2,. Svensk industri har visat ett ganska litetintresse för denna FN-marknad. Detta måste rättas till genom en intensifieradinformation från den svenska FN-delegationen i till svenska företag(yrkande 5).Enligt motion N305 (s) yrkande 21 måste biståndet i större utsträckning kommasvenska företag till godo. I första hand är det återföringen av detmultilaterala biståndet som måste bli bättre. Biståndsmyndigheterna har enligtmotionärerna en viktig uppgift att genom aktiva kontakter med svenska företaguppmärksamma dessa på aktuella projekt. bör få en redovisningav hur mycket av biståndet som kommer svenska företag till del.UtskottetMed anledning av förslaget i motionerna U229 (m) och N305 (s) vill utskotteterinra om att frågan om hur den svenska andelen av de multilaterala organensupphandling skall kunna öka har analyserats i en inom Utrikesdepartementetsärskilt tillsatt projektgrupp. Gruppen har haft i uppgift att lägga framförslag till mer effektiva, koordinerade och strategiska svenskafrämjandeinsatser på det multilaterala upphandlingsområdet med hänsyn tagentill gällande principer om obundet bistånd och internationellaupphandlingsregler på området.I den publicerade rapporten föreslår gruppen enrad svenska åtgärder på det multilaterala upphandlingsområdet. Vidare föreslåsatt en projektsamrådsgrupp för samverkan mellan näringsliv och statliga organsamt ett nytt projektexportsekretariat skall inrättas inomUtrikesdepartementet.Med hänvisning till det anförda finner utskottet att syftet med här aktuellamotionsförslag i allt väsentligt är tillgodosett. Utskottet finner därför inteanledning att föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna U229,U313 yrkande 5 och N305 yrkande 21.Vad avser de synpunkter och förslag som läggs fram i motion U212 (s) yrkande9 vill utskottet erinra om att det under en lång följd av år behandlat fråganom bundet bistånd. Vid behandlingen av denna fråga gjorde utskottetföljande uttalande (bet. 1993/93:UU15).Utskottet har tidigare mycket klart framhållit sin principiella syn attbiståndet bör vara obundet. Upphandling enligt frihandelsprinciper och i frikonkurrens ger bäst utbyte i förhållande till de resurser som avsätts.Effektiviteten är enligt utskottet högre i obundet bistånd än i bundet.Återflödet av svenska biståndsmedel är dessutom betydligt större än vad gradenav bindning kan ge intryck av. Närmare hälften av biståndet återvänder tillSverige i form av betalning för svenska varor och tjänster. Den del avbiståndet som är formellt bunden till upphandling i inriktas påkonkurrenskraftiga varor som direkt efterfrågas av mottagarländerna.Med hänvisning till det anförda finner utskottet att motion U212 yrkande 9 ärbesvarad.Bistånd för ekonomisk återhämtning, skuldfrågor m.m.Sammanfattning av motionernaFrågan om skulder tas upp i en rad motioner.I den socialdemokratiska partimotionen U212 (yrkande 5 delvis) betonas behovetav skuldavskrivningar. Många av de fattigaste länderna har, anför motionärerna,en skuldtjänst som berövar dem en stor del av deras små exportinkomster.Motionärerna anser att aktivt bör driva frågan om internationelltsamordnade aktioner för att förbättra situationen för de fattigaste ländernaså att inte eventuellt förbättrade exportinkomster måste gå till att betalaskuldräntor, i första hand då till IMF och Världsbanken.I samma motion, yrkande 4, betonas vikten av gott styrelseskick och ekologiskoch socialt ansvarsfull marknadsekonomi. Biståndet kan enligt motionen spela enviktig roll när det gäller att skapa bättre fungerande offentliga institutioneroch gott styrelseskick.I en kommittémotion från , U218 yrkande 2, framhålls attskuldkrisen är ett av de största hindren för många länder i tredje världen attutvecklas. För att klara av räntebetalningarna till ochInternationella utvecklingsfonden () måste länderna ta nya lån. Motionärernapåpekar att många betalar ut mer i amorteringar och räntor än vad defår i bistånd.Motionärerna erinrar om de krav som ställs för att ett land skall kunnaerhålla stöd från och få omförhandling av sina skulder, nämligenatt landet genomgår Internationella valutafondens (IMF)strukturanpassningsprogram. Programmet medför att länderna tvingas satsa påensidig produktion och att allt fler länder konkurrerar med samma typ av varor,vilket medför att priserna går ner.Motionärerna anser att bör inta en mer kritisk hållning gentemotVärldsbanken. gemensamma representanter i , IMF och deolika gemensamma kontoren bör verka för att projekt uppfyller dekrav vi i ställer på biståndets utformning och effekter. Vidare börnoggranna överväganden göras om det svenska IDA-anslagets storlek nästa gångdet skall omförhandlas.Motionärerna är också tveksamma till bistånd i form av betalningsbalansstödeller importstöd. De anser att dessa stödformer innebär tämligen villkorslösatillskott till statsbudgeten i mottagarländerna. De anser att importstödet påsikt bör minskas och frigjorda medel omfördelas till områden som har en merutvecklingsinriktad karaktär. bör enligt yrkande 3 göra ett uttalandeav denna innebörd.I motionen diskuteras även betydelse för u-länderna.Motionärerna framhåller i yrkande 4 att måste ges ekonomiskaförutsättningar och tillgång till nödvändig kompetens och teknik för attutveckla en miljövänlig produktion samt för att skydda sina naturresurser.UNCTAD har enligt motionärerna en viktig uppgift i detta arbete. bördärför verka för att får de resurser som är nödvändiga för att fullgöradetta arbete.Vänsterpartiet tar i två motioner, U211 yrkande 3 och Sf622 yrkande 1, uppfrågan om avskrivning av skulder. Skulderna för de allra fattigasteländerna i söder om , för länder som genomgått regimskifte ochavser bli demokratier samt för länder vars återbetalningar överstiger denursprungliga skulden bör enligt motionärerna avskrivas. Världsekonomin skullestimuleras då skuldländerna kunde använda sina exportinkomster till attimportera nyttigheter. Skälet till att skulderna inte avskrivs är politiska.Skuldhanteringen är ett sätt att förhindra att politiskt ochekonomiskt blir oberoende.Även i motion Sf608 (-) yrkande 3 föreslås att skall verka för ettomedelbart skuldbetalningsmoratorium, följt av en avskrivning av u-ländernasskulder.Vänsterpartiet framhåller i motion U211 att det nya var dåligtför . Därför föreslås i yrkande 5 att skall ta initiativ tillnya GATT-förhandlingar i syfte att öka tillträde tillvärldsmarknaden.Vänsterpartiet menar också att världsmarknadspriset snedvrids av i-ländernassubventioner, framför allt till jordbruket. måste få rätt attförsvara sig mot dumpning och införa importrestriktioner. Internationellavalutafonden (IMF) måste, föreslås i yrkande 7, slopa kravet att skuldländernaskall avskaffa alla importregleringar för att få nya uppgörelser omskuldlättnader och ny finansiering av strukturanpassningsprogrammen.I sammma motion, yrkande 8, föreslås att skall ta upp råvarufrågornai , , och de regionala utvecklingsbankerna.Vänsterpartiet hävdar att resursflödet från i-länder till fördelasojämnt. Huvuddelen går till och en mindre del till . Motionärernaanser att detta mönster måste brytas. De föreslår i motion U211 yrkande 1 attdet förslag som lagt fram om att stärka ekonomi skall stödjas.Förutom att skulder måste avskrivas, skall råvarupriser stabiliseras och blimer rättvisa. Tullarna på tillverkningsexport måste sänkas ochbiståndet måste öka.UtskottetMånga har en orimligt tung skuldbörda som utgör ett allvarligthinder för social och ekonomisk utveckling. Av budgetpropositionen framgår attu-länderna inkl. f.d. , ökade sin totala utlandsskuld från 1992 till ca 1993, en ökning med drygt6 %. Skuldtjänsten, dvs. räntor och amorteringar, uppgår för många länder tillca av exportintäkterna, i vissa fall betydligt mer.För de stora gäldenärerna, de svårt skuldtyngda medelinkomstländerna somhuvudsakligen har skulder till kommersiella banker, har under de senaste årenöverenskommelser ingåtts om skuld- eller skuldtjänstminskning. Skuldstrateginför dessa länder, den s.k. Brady-modellen, som möjliggjorts genom stöd frånVärldsbanken, IMF och bilaterala givare har varit framgångsrik.För de fattigaste låginkomstländerna är däremot skuldsituationen fortsattsvår. Deras skuldsättning är inte stor i absoluta tal men är i många fallmycket betungande i förhållande till de enskilda ländernas betalningsförmåga.Vissa positiva tecken kan dock skönjas när det gäller finansiellasituation. Nettoresursflödet till , som generellt sett var negativtför ett stort antal under delar av , har vänts i positivriktning. Det framgår av budgetpropositionen att de samladenettotransfereringarna till ökade från 1992till 1993. Huvuddelen av ökningen kan förklaras av enökning i privata flöden i form av ökad privat långivning och ökadedirektinvesteringar.Med anledning av de förslag och synpunkter på skuldproblematiken som försfram i motionerna U212 (s) och U218 (c) vill utskottet erinra om att Sverigesedan länge har förespråkat utveckling av en mer sammanhängande och långsiktigskuldstrategi. har också spelat en pådrivande roll för att få tillstånd mer långtgående skuldlättnad för de fattigaste, mest skuldtyngdaländerna. Detta har bl.a. skett i som är det forum där debilaterala, offentliga kreditorernas fordringar omförhandlas. Vikten av mellankreditorerna samordnade aktioner har därvid betonats liksom att externt stöd,inklusive skuldlättnad bör vara kopplat till makroekonomisk anpassning ochstrukturreformer för att kunna bidra till en långsiktigt hållbar ekonomiskutveckling. För de fattigaste länderna är de insatser som kommit tillstånd otillräckliga. fortsätter därför att verka aktivt för merradikala och långsiktigt hållbara lösningar på dessa länders skuldproblem såväli som i andra relevanta fora. kommer tillsammans medSchweiz att arrangera ett internationellt seminarium om externfinansiering för de fattigaste länderna med tonvikt på skuldfrågorna. Syftet äratt söka bidra till att ge dessa frågor högre prioritet på den internationellaagendan liksom att mobilisera ett bredare stöd för samordnade insatser.Samtliga skuldtyper, bilaterala, kommersiella och multilaterala, kommer attbehandlas.De internationella finansinstitutionerna har skuldkris fåttta på sig en allt viktigare roll både som finansiärer och katalysatorer avandra flöden. Utlåningen har ökat kraftigt totalt och andelen lån på mjukavillkor främst från har också ökat.För enstaka länder är skuldtjänsten till de multilaterala institutionernabetungande. Åtgärder för att lindra skuldtjänsten till institutionerna måstefinansieras utifrån för att inte leda till försämrade lånemöjligheter för andralåntagare, t.ex. fattiga länder som inte behövt omförhandla sina skulder. InomVärldsbanken bidrar till ett arrangemang för att underlättaåterbetalning av gamla lån på marknadsmässiga villkor. bidrar ocksåtill ett arrangemang för reduktion av kommersiella skulder genom finansieringav s.k. återköp. För länder med betalningsdröjsmål till de multilateralainstitutionerna har särskilda stödgruppsoperationer genomförts med finansieringfrån bilaterala givare, bl.a. Sverige.Dessa och andra åtgärder, bl.a. extra räntelättnader i bilaterala avtal medSverige utöver den skuldminskning om som skuldtyngda låginkomstländer förnärvarande beviljas i , finansieras under anslagsposten Stöd tillekonomiska reformer och skuldlättnad.Utskottet vill betona att skuldlättnad och betalningsbalansstöd bör kopplastill att mottagarlandet genomför ekonomiska reformer ochstrukturanpassningsprogram. Målsättningen är att landet skall uppnå ekonomisktillväxt och en långsiktigt hållbar utveckling. Strukturanpassningsprogrammenutarbetas normalt i nära samråd med IMF och , varvid IMF har enhuvudroll vad gäller makroekonomisk stabilisering.Under förutsättning att medlemslandet genomför anpassningsprogrammen ger IMFfinansiellt stöd genom lån på förmånliga villkor. Stödet från IMF fungerar somen signal till andra lån- och biståndsgivare att landet i fråga är berett attvidta nödvändiga åtgärder, vilket ökar intresset för att ge lån, omförhandlaskulder eller att investera. En fortsatt koppling mellanstrukturanpassningsprogram och IMF är därför viktig.Stödåtgärder utan koppling till sådana långsiktiga program riskerar attallvarligt underminera biståndsviljan, eftersom erfarenheten visar attlånemedel på förmånliga villkor används ineffektivt förutan villkor omekonomiska reformprogram. Strukturanpassningsprogrammen leder inte automatiskttill att svaga grupper drabbas hårdast. I många fall gynnas i stället svagagrupper av programmen, exempelvis i fall där en sundare prissättning påjordbruksprodukter införs.I propositionen framhålls att så gott som samtliga samarbetsländer försvenskt bistånd genomför ekonomiska reformer i riktning mot ökadmarknadsorientering av ekonomin. Reformprocessen är dock ingalunda smärtfri ochför dessa länder, främst de i söder om , uppstår många nyaproblem. Härtill kommer de ofta återkommande naturkatastroferna och inbördesstridigheter som drabbat flera länder. Erfarenheterna visar på svårigheter attsamtidigt klara den ekonomiska och politiska omvandlingen. Enligt propositionenavser regeringen att underlätta de ekonomiska reformprocesserna genom fortsattomfattande finansiellt och tekniskt stöd.Utskottet vill understryka att strukturanpassningen måste ske i socialtacceptabla former med särskilt hänsynstagande till svaga grupper. Multilateralaorgan och bilaterala givare bör uppmärksamma behovet av sociala insatser isamband med strukturanpassningsprogram. och de övriga nordiska ländernahar med framgång verkat för en utökad social inriktning i Världsbankensutlåningsverksamhet. Utskottet utgår från att även fortsättningsvisverkar i denna riktning. Det är också viktigt att hänsyn tas till att det kanta att genomföra strukturanpassningsprogrammen. Enligt utskottetsmening bör program där svenskt bistånd ingår bli föremål för en ingåendekritisk granskning.För de allra fattigaste länderna kommer gåvobistånd även framgent att varaden viktigaste faktorn för att få i gång självgenererande ekonomisk utvecklingoch tillväxt. bör fortsatt verka för en ökad internationellbiståndsvolym och för en omfördelning av biståndet till de fattigaste länderna.Förslag om betalningsbalansstöd tar utskottet uppi det följande i samband behandlingen av anslaget C 4.Härmed får de yrkanden som tar upp utlandsskulden och ekonomisk politikgenerellt, dvs. motionerna U212 (s) yrkandena 4 och 5 (båda delvis) samt U218(c) yrkandena 2 och 3 (delvis) anses besvarade.Förslaget i motionerna U211 (v) yrkande 3, Sf608 (-) yrkande 3 och Sf622 (v)yrkande 1 om avskrivning av skulder avstyrks.Beträffande förslaget i motion U211 (v) om att i IMF skall föreslåupphävande av kravet på att i strukturanpassningsprogrammen slopaalla importrestriktionervill utskottet erinra om att IMF inte ställer krav på attalla importrestriktioner skall avskaffas. De villkor som förs fram i sambandmed långivning syftar i stället till att gå ifrån de mest omfattande formernaav restriktioner till förmån för ett mer enhetligt och transparent regelverk. Iflertalet fall handlar det om att minska eller avskaffa icke-tariffära hindersom kvoter, licenser och statliga handelsmonopol.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion U211 (v) yrkande7.Av särskilt stor betydelse för återhämtning är förbättradehandelsvillkor för deras export. Avskaffande av handelshinder ochjordbrukssubventioner skulle enligt vissa uppskattningar kunna ökau-ländernas exportinkomster med ett värde motsvarande 1,5--3 gånger det totalau-landsbiståndet.