bet · GH01FiU10 · 1994-02-17 00:00:00 — Förmågan för ett land att hålla transaktionskostnaderna nere blirdärför avgörande för möjligheterna att höja välståndet.Transaktionskostnadernas storlek bestäms av de s.k. institutionerna. Medinstitutioner menas de vanor, normer och regler som utgör spelreglerna iekonomin. Institutionerna sätter också ramarna för mänskligt beteende.Motionärerna anför att i ett samhälle där ekonomin baseras på hederlighet,personligt ansvarstagande och hänsynstagande blir transaktionskostnaderna låga.Empiriska erfarenheter visar detta. Även om institutionernas betydelse lyftsfram i den senaste finansplanen borde deras roll i högre grad prägla detlångsiktiga arbetet för en god ekonomisk utveckling, menar motionärerna.Regeringens långtidsutredningar, finansplaner och övriga ekonomiska dokumentbör i större utsträckning än beakta etikens och därmed institutionernasbetydelse.Som motionärerna påpekar har regeringen i finansplanerna uppmärksammat denetiska dimensionen i hanteringen av de ekonomiska frågorna. I den senastefinansplanen finns ett särskilt avsnitt om etik och moral som avslutas medföljande: "Samhällets förankring i en god etik är därför av avgörande betydelseför en väl fungerande ekonomi." Utskottet ser därför inte skäl att genom ettsärskilt tillkännagivande göra regeringen uppmärksam på betydelsen av dessafrågor. Motion Fi205 (kds) avstyrks därför av utskottet.Det internationella betalningssystemetI motion Fi203 av m.fl. (v) uttrycker man oro för attkortsiktiga och spekulativt inriktade transaktioner på de internationellafinansmarknaderna verkar destabiliserande på dessa marknader. Motionärernaanser att en internationell skatt inte skulle förhindra valutaflödena men denskulle verka bromsande och stabiliserande. borde enligt motionärernaverka för att IMF-stadgan skärps och preciseras så att det blir lättare attingripa mot spekulativa och kortsiktigt inriktade transaktioner. Regeringen börenligt motionärerna verka för större stabilitet i det internationellabetalningssystemet.Motionärerna tycks utgå från att alla transaktioner av kortsiktigt slag ärspekulativa och destabiliserande. Med fria kapitalrörelser följer attvariationerna i flödenas omfång och kan vara mycket stora. Detta ärsnarare ett uttryck för att de finansiella marknaderna fungerar. Samtidigtfinns naturligtvis ett behov av att utöva tillsyn av marknaderna och aktörerna.Det är t.ex. angeläget att aktörerna genom sitt agerande inte utsätter sigsjälva eller sina uppdragsgivare för otillbörliga risker. I avsikt attundanröja sådana för handeln med s.k. derivatinstrument överväger man förnärvarande i internationella sammanhang att skärpa kapitaltäckningskraven.Utskottet ser mot bakgrund härav inte skäl att vidta några åtgärder medanledning av motionärernas förslag. Motion Fi203 (v) avstyrks av utskottet.BudgetpolitikenBudgetutvecklingenDen offentliga sektorns finanser har försämrats dramatiskt. Mellan 1990 och1993 har gått från ett mindre överskott till ett av västvärldensstörsta underskott i de offentliga finanserna. Inom OECD-området var det i fjolendast som hade ett större underskott än . Då motsvaradeunderskottet i av BNP, vilket jämfört med situationen tre årtidigare var en försvagning med , eller motsvarande 18 %av BNP.I en analys som redovisas i den preliminära nationalbudgeten (prop. 100,bilaga 1.1 s. 87) förklaras fallet i de offentliga finanserna av framför alltkonjunkturnedgången. av försämringen, eller ca 180 miljarderkronor, sammanhänger med den kraftiga nedgången i sysselsättningen, medökningen av arbetslösheten och med det statliga stödet till bankerna.Hushållen har ökat sitt sparande och harvinstandelen stigit. Detta förklarar ytterligare avförsvagningen.Det omfattande och dyra bostadsbyggandet ledde tillatt utgifterna för räntebidrag ökade kraftigt . Detta harbidragit till ca av försvagningen.Lägre ersättningsnivåer i vissa transfereringssystem har å andra sidanbidragit till att det offentliga sparandet förstärkts med ca16 miljarder kronor.Preliminära beräkningar visar att skattereform svarar för ca 15miljarder kronor av försämringen. Hälften av detta belopp beror på att reformeni rådande konjunkturläge inte lett till de dynamiska effekter man räknat med.Återstoden sammanhänger bl.a. med att bolags- och pensionsfondsbeskattningensamt den särskilda löneskatten gett mindre inkomster än väntat.Övriga skattesänkningar beräknas ha försvagat de offentliga finanserna med ca12 miljarder kronor . Av stor betydelse är därvid att dentillfälligt höjda mervärdesskatten och den likaledes tillfälligaarbetsmiljöavgiften gav ett inkomsttillskott , vilket bortföll när dessaskatter avvecklades senare.De växande stora underskotten i statsfinanserna avspeglar sig i en snabbtstigande statsskuld. har statsskulden i det närmastefördubblats, och vid utgången av uppgick den till 1 132 miljarder kronor.Det motsvarar av BNP. Skulden i sig utgör inte något större hot,åtminstone inte för stunden. Inom övriga delar av den offentliga sektorn finnsnämligen också betydande tillgångar, framför allt inom AP-fonden. Om även dessatillgångar beaktas inskränker sig den offentliga sektorns nettoskuld vid sammatidpunkt till av BNP, vilket är en lägre nivå än i många andraländer.Vad som oroar är emellertid den mycket snabba skuldökningen, vilken -- ominget görs -- leder till att vi inom passerar genomsnittet förOECD-länderna och därefter närmar oss de nivåer som gäller för mer skuldtyngdaindustriländer som , och Grekland.Oroande är också att den snabba skuldökningen driver upp utgifterna förstatsskuldräntor, som därigenom successivt kommer att minska utrymmet för andraangelägna utgifter på statsbudgeten. Utskottet har vid upprepade tillfällenpekat på detta problem och krävt att åtgärder vidtas. Ett viktigt steg i dennariktning har också tagits när på förslag av regeringen i förra åretskompletteringsproposition lade fast ett saneringsprogram för de offentligafinanserna --1998. Programmet omfattar besparingar ochinkomstförstärkningar på sammanlagt och väntas leda tillatt det konjunkturrensade underskottet i de offentliga finanserna avskaffas motperiodens slut.Delar av saneringsprogrammet har genomförts , däriblandindexeringen av vissa miljö- och punktskatter samt finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen. I budgetpropositionen återkommer regeringen medförslag om ytterligare besparingar, vilka tillsammans med de tidigareåtgärderna väntas leda till en långsiktig förstärkning av de offentligafinanserna på netto ca 14 miljarder kronor.Det budgetförslag som regeringen redovisar för /95 innebär attden tidigare utvecklingen mot ökande underskott och lånebehov nu bryts. Jämförtmed innevarande budgetår väntas såväl budgetunderskott som upplåningsbehovminska med ca . En viktig förklaring till denna förändringär att konjunkturen nu vänt och att behovet av stödinsatser för bankerna väntasminska markant.I efterföljande tabell redovisas budgetutfallet samt lånebehov och statsskuldför budgetåren 1991/92 och 1992/93 samt regeringens beräkning av motsvarandevärden för de båda efterföljande budgetåren.33>Regeringens förslag till budgetpolitiska riktlinjerRegeringens förslag till budgetpolitiska riktlinjer utgår från deekonomisk-politiska mål som regeringen tidigare lagt fast. Enligt dem skall detstrukturella underskottet i de offentliga finanserna avvecklas och den totalaoffentliga finansiella skulden stabiliseras samt minska, mätt som andelav BNP.Under de närmaste åren är det enligt regeringen nödvändigt att vissaomfattande förändringar kommer till stånd. De bör genomföras i överensstämmelsemed det saneringsprogram som antog . Detta program innebäratt budgeten skall förstärkas med 46 miljarderkronor netto, vilket skall uppnås med hjälp av utgiftsbegränsningar, ökade egnaavgifter och skatteförändringar. Programmet innebär dessutom att den offentligakonsumtionen skall begränsas så att utgifterna hålls realt oförändrade.Nya reformer som leder till utgiftsökningar skall alltid kombineras med likastora utgiftsminskningar inom lägre prioriterade områden.Regeringen räknar med att det kommer att ta innan man återskapatstarka offentliga finanser. Även framöver måste det reguljära budgetarbetetdärför vara inriktat på en hård utgiftsprövning.I budgetförslaget /95 lägger regeringen fram förslag som syftar tillatt begränsa utgifterna för tandvårdsförsäkringen och för läkemedel medsammanlagt i helårseffekt. Dessutom har ytterligarebesparingar på gjorts inom samtliga departementsansvarsområden. Så t.ex. har besparingar gjorts i stödet till folkbildning,hemspråk och skyddsrumsbyggande liksom i presstödet och RBF-stödet. Ettproduktivitets- och effektivitetskrav har också tagits ut inom den statligaförvaltningen. Tillsammans med höstens beslut om ändrad finansiering avarbetslöshetsförsäkringen samt indexering av vissa miljö- och punktskatter gerdetta en besparing vars långsiktiga effekt kan uppskattas till 17 miljarderkronor.Samtidigt har regeringen i sitt budgetförslag skapat utrymme för vissaangelägna reformer som finansieras med budgetförstärkningar som går utöversaneringsprogrammet. Det gäller t.ex. ett aviserat förslag om vårdnadsbidragsamt förslag om vidgad biståndsram, innovationsfrämjande insatser,regionalpolitiskt stöd samt vissa åtgärder på handikappområdet. Sammantagetleder dessa förslag till ökade utgifter på , vilket innebäratt den bestående effekten av vidtagna eller föreslagna åtgärder inomsaneringspaketets ram uppgår till netto ca 14 miljarder kronor.Oppositionspartiernas förslag till budgetpolitiska riktlinjerSocialdemokraterna förespråkar i motion Fi208 en politik som främjartillväxten och då framför allt den investeringsledda tillväxten. De åtgärdersom motionärerna föreslår kommer enligt deras egna bedömningar att leda tillatt 90 000 fler personer kommer att ha arbete somtillväxten kommer att öka med under1994 resp. 1995.För att nå därhän vill motionärerna stimulera investeringarna inom såväl denprivata som den offentliga sektorn.Industrins investeringar skall främjas genom direktavskrivningar av maskineroch inventarier. Investeringar som görs till den1 skall sålunda få skrivas av av anskaffningskostnaden,vilket enligt motionärerna väntas ge en investeringseffekt inkl.tidigareläggningseffekt på ca under 1994 och 1995.Nyproduktionen av bostäder skall främjas genom ett investeringsbidrag på ,och dessutom skall bidrag på lämnas till ombyggnad av 100 000 lägenheterpå . Utvecklingsfondernas stöd till småföretag skall ökas, och AP-fondenskall ges rätt att placera ytterligare i aktier.Inom den offentliga sektorn skall renoverings- och ombyggnadsarbetenstimuleras genom olika ROT-åtgärder. Bl.a. skall kommunerna kunna få bidrag på40 % av kostnaden för renovering av skolor och av kostnaden förinvesteringar i bullerbekämpning. Stöd skall likaså utgå till upprustning aväldrebostäder och till handikappanpassning av offentliga lokaler. Vägverketsanslag för vägunderhåll skall räknas upp med ochytterligare skall utgå för underhåll av statligajärnvägar. Vidare skall AXE-systemets slutliga utbyggnad påskyndas ochtidigareläggas genom att ges rätt att ta upp ett räntefritt låni för detta ändamål.Socialdemokraterna vill också höja utbildnings- och kompetensnivån genom attutöka antalet platser i högskolan, gymnasieskolan, komvux och folkbildningen.På några års sikt bör ytterligare 100 000 permanenta utbildningsplatserinrättas. Tillgångarna i Fond 92--94, dvs. kvarvarande löntagarfondsmedel på7 miljarder kronor, bör enligt Socialdemokraterna användas för att finansieraolika typer av forskningsinsatser.De arbetsmarknadspolitiska stödåtgärderna bör byggas ut. Bl.a. bör AMS ges iuppdrag att förhandla med kommunerna om åtgärder som förhindrar att uppsagdpersonal går ut i öppen arbetslöshet.De socialdemokratiska skatteförslagen berör i huvudsak fyra områden.Beskattningen av kapitalinkomster skall höjas liksom bolagsbeskattningen. Ensärskild värnskatt skall tas ut för inkomsttagare med inkomster över ca200 . Det sker genom att statsskatten höjs , och deinkomster detta ger upphov till används för att finansiera underskottet iArbetsmarknadsfonden. Motionärerna betraktar höjningen som temporär, men anseratt den skall kvarstå till dess att fondens inkomster och utgifter är i balans.Inkomstbeskattningen bör enligt Socialdemokraterna ändras även i ett annatavseende. Sålunda föreslår motionärerna att kommunalskatten sänks för allainkomsttagare genom att grundavdraget återställs till den nivå som gällde framtill utgången av 1993. Denna förändring skall genomföras retroaktivt med verkanfr.o.m. inkomståret 1994.Socialdemokraterna anser att den av tidigare beslutade besparingeni bostadsstödet på skall skjutas upp till dess attfastighetsmarknaden har stabiliserats. Motsvarande budgetförstärkning skalldärefter göras på hela beståndet i alla upplåtelseformer.I motionen redovisas också vissa besparingar som sammantaget väntas minskautgifterna med . Sålunda avvisar Socialdemokraterna det avregeringen aviserade förslaget till vårdnadsbidrag. Dessutom skall stödet tilljordbruket minskas liksom försvarsanslaget, som --1997 börhållas realt oförändrat. Motionärerna uppger också att de vill sänkaersättningsnivån i föräldraförsäkringen, men framlägger inget formellt förslagi denna fråga.Finansutskottet vill i anslutning härtill anföra följande. Desocialdemokratiska satsningarna finansieras med skatteökningar ochutgiftsminskningar. Dessutom förutsätts ett mycket väsentligt tillskott tillfinansieringen komma från olika dynamiska effekter. Motionärerna utgår från attderas förslag till åtgärder har så gynnsamma effekter på sysselsättning ochekonomi att skatteinkomsterna som en följd härav ökar med 7,4 miljarder kronorredan under /95 som utgifterna frånArbetsmarknadsfonden minskar med 8,4 miljarder kronor.Sammantaget uppgår de dynamiska effekterna till ,och de utgör därmed den främsta anledningen till att det socialdemokratiskaalternativet framstår som något starkare än regeringens i den sammanställningsom finns intagen i motionen. Utskottet har tidigare ifrågasatt detillväxtegenskaper som motionärerna förbinder med sina förslag. Bortser manfrån dessa i alla sammanhang ytterst svårbedömbara dynamiska effekter förbytsdet överskott på som motionärerna tillgodoräknar sittbudgetalternativ i ett underskott på drygt 10 miljarder kronor.Motionärerna lägger således fram förslag som ökar statsutgifterna och minskarstatsinkomsterna med netto . Genom de s.k. dynamiskaeffekterna inte bara täcks detta underskott utan det uppkommer också ettöverskott. Utskottet frågar sig varför motionärerna nöjer sig med att förbättrabudgetunderskottet med endast 5,2 miljarder om man genom ytterligareutgiftsökningar och skattesänkningar kan åstadkomma ännu större förbättringar istatsbudgeten?Än mer ihåligt framstår budgetförslaget om man också beaktar att 1,5miljarder kronor av det inkomsttillskott som därefter kvarstår har formen av enengångsförstärkning från en föreslagen försäljning av statens andel iriskkapitalbolagen . Motionärerna tillgodoräknar sig inkomsternafrån denna utförsäljning, men belastar inte sitt alternativ med effekten av motsätter sig all annan försäljning av statliga bolag, inkl.regeringens planer på försäljning av AssiDomän.Flera av motionärernas förslag är dessutom inriktade på ellerstatlig verksamhet och förutsätter, för att över huvud taget komma till stånd,ytterligare offentliga insatser som i än högre grad bidrar till att driva uppden offentliga sektorns upplåning. Bl.a. gäller detta de föreslagnaROT-insatserna i kommunerna samt förslaget om en snabbare utbyggnad avAXE-systemet. Det ökade upplåningsbehov som härigenom uppkommer harmotionärerna inte heller beaktat i sin kalkyl.Liksom motionärerna anser utskottet att tillväxtkraften måste återskapas isvensk ekonomi. Nya arbetstillfällen, minskad arbetslöshet, sanering avstatsfinanserna samt bibehållen och utvecklad välfärd kan bara åstadkommas meden förbättrad tillväxt. Skall tillväxtkraften i svensk ekonomi kunna återskapasär det emellertid nödvändigt att produktionen ges möjlighet att verka påvillkor som främjar en bestående utveckling. Socialdemokraternas förslag tilländrad företags- och kapitalinkomstbeskattning motverkar en sådan utvecklingoch skulle också innebära att den nödvändiga reformering av företagensriskkapitalförsörjning som kom till stånd revs upp. Dessutom ärderas förslag till investeringsprogram i betydande utsträckning inriktat påbostäder, byggnader och vägunderhåll, dvs. på åtgärder som i sig är mycketangelägna men som i endast begränsad utsträckning grundlägger envaraktig utveckling.Av de åtgärder som förordas av motionärerna är det endast förslaget omdirektavskrivning av investeringar som mer påtagligt tar sikte på att bygga uppproduktionsapparaten i landet. Som utskottet berört och även mer utförligtkommenterat i ett yttrande till skatteutskottet (1993/94:FiU4y) är även dennametod mindre lämplig för att främja tillväxten. Den innebär ju att företagenerhåller en mycket betydande skattekredit inte bara för tidigarelagdainvesteringar utan även för de investeringar som under alla omständigheterskulle ha kommit till stånd. Därigenom blir skattebortfallet -- om än temporärt-- mycket betydande och kan med den av Socialdemokraterna förespråkade modellenväntas leda till att statens inkomster minskar med grovt räknat 7--9 miljarderkronor för enbart de redan planerade investeringarna.Motionärerna har sålunda även i detta avseende kraftigt underskattatbudgeteffekten av sina förslag.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet inte kan ställa sig bakomSocialdemokraternas förslag till budgetpolitiska riktlinjer. Utskottetavstyrker således motion Fi208 (s) yrkande 2.Ny demokrati begär i motion Fi210 att regeringen skall återkomma ikompletteringspropositionen med förslag till besparingar på ytterligare 30miljarder kronor (yrkande 6). Motionärerna föreslår dessutom att nuvarandesystem med indexerade statliga utgifter skall avskaffas liksom den helt nyligeninförda indexeringen av vissa punktskatter (yrkande 10). Basbeloppet som styrmånga av de statliga utgifterna bör enligt deras mening inte bindas . I avvaktan på att nya regler tillkommer, vilket motionärerna ser somofrånkomligt, föreslår de att basbeloppet fastställs för ett kvartal i sänder.Dessutom bör justeringar av basbeloppet grundas på såväl bruttonationalinkomstsom inflation (yrkande 9).I motionen framförs inte något formellt yrkande om alternativabudgetpolitiska riktlinjer. Motionärerna redovisar emellertid översiktligt sinsyn på budgetpolitiken och framhåller i det sammanhanget bl.a. att balansen istatsfinanserna måste återställas inom en konjunkturcykel. Det är därförangeläget att nu fatta så många beslut som möjligt, så att de hinner fågenomslag innan det är . Regeringens saneringsprogram på 81 miljarderkronor betraktar Ny demokrati som otillräckligt. Besparingen räckerinte och programmet är felkomponerat eftersom ca en tredjedel avförstärkningarna utgörs av skattehöjningar som försvagar tillväxten. Enligtmotionärerna bör därför samtliga offentliga utgifter omprövas utom de som ärnödvändiga för landets fortbestånd. Dit räknar motionärerna försvar, polis ochrättsväsende. I överensstämmelse med detta synsätt presenterar Ny demokrati föregen del ett besparingsprogram som uppges leda till utgiftsminskningar på 57miljarder kronor, varav sägs falla ut redan under nästabudgetår.Detta besparingsprogram innebär att regeringens förslag till medelsanvisningpå anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder beskärs med drygt en tredjedel,eller med . Utvecklingsbiståndet föreslås bli halverat,eller minskat med netto . Stödet till barnfamiljer skallreduceras med dels genom att barnbidragen behovsprövas ochalla former av flerbarnstillägg avskaffas, dels genom att ersättningsnivån iföräldraförsäkringen sänks till som antalet stödmånaderbegränsas från 12 till 9. Vidare skall flyktingmottagningen begränsas ochanslagen inom detta område som en följd härav minskas med 2,4 miljarder kronor.Hemspråksundervisningen skall avvecklas helt, vilket innebär att ytterligare1,kan sparas. Konjunkturen har vänt och Ny demokratianser därför att regeringens förslag till infrastrukturinvesteringar är alltförlångtgående. Den föreslagna medelstilldelningen till sådana investeringar bördärför begränsas med 2 miljarder kronor.I motionen diskuteras också olika förslag till skattesänkningar, men av dessaär det endast ett förslag som Ny demokrati formellt lägger fram. Det gällerbyggmomsen som Ny demokrati vill sänka till 12 %.Finansutskottet får med anledning härav anföra följande. I likhet med Nydemokrati anser utskottet att finanspolitiken måste vara stram och attytterligare utgiftsnedskärningar med nödvändighet måste komma till stånd.Samtidigt är det viktigt att en viss stabilitet kan upprätthållas. Skallkraftiga störningar i ekonomin kunna undvikas är det därför nödvändigt attbesparingsarbetet bedrivs systematiskt och med en långsiktig inriktning. Mycketdrastiska utgiftsnedskärningar inom ett område kan annars lätt leda till attkostnaderna vältras över på andra utgiftsområden.Riksdagen ställde sig bakom regeringens förslag tillsaneringsprogram för de offentliga finanserna. Detta program utgör basen förbesparingsarbetet , och delar av programmet har redanförverkligats. Om den ekonomiska utvecklingen snabbt skulle förbättras bör manenligt utskottets mening kunna påskynda genomförandet av detta program. Man böri ett sådant läge också kunna genomföra mer långtgående besparingar.Situationen är emellertid ännu inte sådan, och trots obalanserna istatsfinanserna finns det som utskottet ser det inte heller av andra skälanledning att inför det kommande budgetåret vidta så drastiska och närmastpanikartade utgiftsnedskärningar som motionärerna förordar. börsåledes inte avkräva regeringen något besparingsprogram på 30 miljarder kronori kompletteringspropositionen.Vad beträffar frågan om indexeringen av statliga utgifter och skatter prövadeutskottet ett snarlikt yrkande från samma motionärer så sent som i slutet avförra året. Utskottet fann då ingen anledning att biträda motionärernas förslagoch anser inte att de skäl som redovisas motiverar att dettaställningstagande omprövas. Utskottet kan inte heller biträda motionärernasförslag om ändrade principer för att fastställa basbeloppet. Även detta yrkandeavstyrkte så sent som (FiU1).Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi210 (nyd) yrkandena 6, 9 och10.Vänsterpartiet redovisar i motion Fi206 ett budgetalternativ somsyftar till en radikal omfördelning av inkomster. Det sker genom att höjdaskatter och avgifter kombineras med förbättrade sociala förmåner.Vänsterpartiet föreslår sålunda att beskattningen av inkomsttagare medinkomster överstigande skärps. Vid inkomster över denna nivå skallgrundavdraget vid den kommunala beskattningen slopas som uttaget avstatlig skatt skärps, framför allt för dem med inkomster överstigande 300 000kr. Vidare skall underskottsavdragen begränsas, bl.a. genom att avdragsrättenför skuldräntor stegvis avvecklas. I ett första steg skall endasträntekostnader få dras av. Dessutom skall beskattningen avkapitalinkomster återställas till de nivåer som gällde fram till utgången av1993. Detsamma gäller för bolagsbeskattningen. Motionärerna vill ävenåterinföra fastighetsskatten på kommersiella lokaler och utvidga dennaskatt till att omfatta också industrifastigheter. Den progressivaförmögenhetsskatten skall återinföras, och stämpelskatten höjas med 1/4procentenhet. Enligt motionärerna bör industrins energibeskattning skärpas medca och arbetsgivaravgifterna generellt höjas med 1,3procentenheter. Det senare förslaget väntas tillföra statskassan drygt8 miljarder kronor.Med höjda arbetsgivaravgifter blir det enligt motionärerna möjligt attåterställa ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen till avinkomsten. De vill också återinföra den tidigare tillämpade och förarbetstagarna förmånligare definitionen på arbetsskada. Dessutom skallpensionstillskottet ökas i två steg till av basbeloppet.