bet · GH01TU28 · 1994-04-19 00:00:00 — Regeringens redovisning inskränker sig dock enligtmotionen till ytliga bedömningar, närmast av gissningskaraktär.Med hänvisning till att måste grunda sina beslut påbästa möjliga underlag bedöms det som allvarligt attpropositionen inte innehåller någon allsidig konsekvensanalys.Motionärerna ifrågasätter mot denna bakgrund om regeringensavregleringsförslag verkligen kan medverka till att höjaeffektiviteten och konkurrenskraften hos järnvägssystemet iSverige. De föreslår därför att avslår propositionen.I motion T37 (v) anges att det inte är någon slump attjärnvägstrafiken i så gott som hela världen finns samlad inationella företag. Järnvägstrafik är den mest komplexatrafiklösningen av alla. Av främst tekniska skäl krävssammanhållna system som möjliggör att rullande materiel kananvändas på hela den nationella infrastrukturen såväl som iinternationell trafik. Järnvägsdriften är således mycketintegrerad. Det blir därför mycket komplicerat att ha fleraktörer på samma spår.Som framgår av den enda konsekvensutredning som gjorts lederenligt motionen ett system med flera konkurrerande operatörer påsamma spår till en ineffektiv resursanvändning. Staten riskerarockså att dra på sig högre kostnader som deninterregionala persontrafiken i många relationer och stora delarav vagnlasttrafiken riskerar att försämras eller helt läggasned. De linjer som kommer att vara intressanta för konkurrentertill SJ är de som kan betecknas som lönsamma.Motionärerna anser vidare att regeringens förslag att bildaen ny tillsynsmyndighet är ett tankefel. Att ökad byråkrati gerökad effektivitet måste vara sällsynt. Tvärtom anges att enförutsättning för kostnadseffektivitet och rationalitet ärminskad byråkrati. Regeringens avregleringsförslag försämrarjärnvägens konkurrenskraft och splittrar ytterligare upp detjärnvägsnät som av effektivitets- och kostnadsskäl en gångskapades som en sammanhållen enhet. Självfallet kan, som nugörs, viss matartågstrafik och länstrafik och annan specielltågtrafik som inlandsbanetrafiken och trafiken på Malmbananupprätthållas av andra trafikföretag än SJ.Någon grundlig utvärdering i enlighet med 1988 årstrafikpolitiska beslut har ännu inte gjorts, varför grunden föratt nu gå vidare med avreglering och ytterligare uppsplittringav verksamheten är svag. I själva verket skulle en sådanutvärdering kunna leda till upptäckten att en sammanslagning avBanverket och SJ är fullt försvarbar. Någon övergripande analysav trafikpolitikens målsättningar och om de olika trafikslagenbär sina egna kostnader eller ej redovisas inte i propositionen.Vänsterpartiet avvisar mot denna bakgrund förslaget att ge fleraoperatörer tillgång till samma spår och föreslår att istället beslutar att SJ behåller trafikeringsrätten förpersontrafik och godstrafik på stomnätet.I motion T204 (fp) framhålls att fortfarande kännetecknastrafiknäringen av alltför många regleringar ochmonopolbildningar. Som en del i arbetet att främja konkurrensenförslås att SJ:s trafikeringsmonopol avskaffas helt så snart detär praktiskt möjligt. Åtgärder måste också vidtas enligtmotionärerna så att en verklig konkurrenssituation kanetableras.1.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet anser det nödvändigt att viktiga trafikreformervilar på ett fullgott beslutsunderlag som uppfyller högt ställdakrav på allsidighet och noggrannhet. Inte minst mot bakgrund avde omfattande satsningar som sker för att bygga ut ochmodernisera infrastrukturen är det väsentligt att olikakonsekvenser blir väl belysta innan ställning tas till enfortsatt reformering av järnvägsstrafiken. Detta är enligtutskottets mening nödvändigt för att ge järnvägen möjligheteratt framgångsrikt konkurrera på en allt hårdaretransportmarknad.Utskottet anser att regeringens avregleringsförslag intemotsvarar de krav som bör ställas på ett tillfredsställandebeslutsunderlag. Som framhålls i flera av motionerna redovisasinte i propositionen någon närmare analys av konsekvenserna förjärnvägstrafiken, SJ:s ekonomi och samhällsekonomin avregeringens förslag till avreglering. Vidare har regeringen inteutarbetat förslag till erforderlig lagstiftning.Utskottet anser mot denna bakgrund att bör avslåregeringens förslag till avreglering av järnvägstrafiken(yrkandena 1--5 i propositionen) liksom motion T204 (fp) yrkande6. Härav följer att utskottet tillstyrker motionerna T36 (s),T37 (v), T38 (nyd), T39 (s) och T40 (s) i nu behandlad del.1.5 Riktlinjer för fortsatt reformarbete1.5.1 MotionsförslagTvå motioner har väckts som redovisar riktlinjer för fortsattaöverväganden kring järnvägsmarknadens struktur och fortsattautveckling.I motion T36 (s) framhålls att ansvaret för de stora och förhela landet viktiga trafikströmmarna på stomnätet ävenfortsättningsvis bör finnas hos ett samhällsägt trafikföretag.Förutsättningarna för en begränsad öppning av järnvägsmarknadenför konkurrens bör dock prövas. Det bör gälla deninomregionala persontrafik som länstrafikbolagen köper påstomnätet. Trafikeringsrätten på länsbanorna bör dock ävenfortsättningsvis ligga kvar hos länstrafikbolagen som upphandlartrafiken. När det gäller den interregionala persontrafiken påstomnätet som är företagsekonomiskt olönsam menregionalpolitiskt angelägen anges att det finns skäl attförlänga avtalsperioderna till . Därmed bedöms attkonkurrensen skulle kunna öka eftersom fler trafikföretag vågargöra nödvändiga investeringar i bl.a. vagnar och verkstäder.Även för godstrafiken anges att det finns skäl attytterligare utvidga konkurrensen på länsjärnvägarna. vara intressant för de godsmatarbolag som uppstår iolika delar av landet att kunna bedriva vagnslasttrafik framtill stomnätets godsterminaler. SJ bör enligt motionen bedrivaett intimt samarbete med regionala och lokala parter för att såtidigt som möjligt få upp godset på järnväg och säkerställagodstrafik på järnväg även utanför de stora stråken.I motion T38 (nyd) framhålls att en partiell avreglering avjärnvägsmarknaden kan ha sina fördelar. Det bör t.ex. övervägasatt öka konkurrensen beträffande godstrafiken på länsbanorna.Frågan måste dock utredas ytterligare, bl.a. i form av enordentlig konsekvensanalys. Som utgångspunkt för frågansfortsatta beredning bör gälla att marknadslösningar skalltillskapas där det är möjligt som byråkrati ochkrångel måste undvikas. I motionen anges vidare att det intefinns skäl att vänta med en bolagisering av affärsverket SJ.1.5.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att järnvägen i enlighet med 1988 årstrafikpolitiska beslut bör ges förutsättningar att spela enviktig roll som ett effektivt, miljövänligt och energisnålttransportmedel. Ett ökat inslag av konkurrens kan därvidmedverka till att såväl ökad effektivitet som valfrihet inomjärnvägssektorn uppnås. Utskottet vill härvid betona attkonkurrensen bör betraktas som ett viktigt trafikpolitiskt medeloch inte som något överordnat eller fristående mål.Utskottet anser det därför angeläget att reformarbetet omjärnvägsmarknadens fortsatta utveckling förs vidare men i nyaformer som tryggar allsidighet och noggrannhet. Som utgångspunktför detta arbete bör enligt utskottets mening gälla att ansvaretför de stora och för hela landet viktiga trafikströmmarna påstomnätet även fortsättningsvis åvilar ett samhällsägttrafikföretag. Förutsättningarna för en ytterligare öppning avjärnvägsmarknaden för konkurrens bör dock prövas. Detbör gälla den regionala persontrafiken som länstrafikbolagenköper på stomnätet. När det gäller den interregionalapersontrafiken på stomnätet som staten upphandlar kan det vidarefinnas skäl att förlänga avtalsperioderna till för attfrämja en förstärkt konkurrens. För godstrafiken bör detövervägas att utvidga konkurrensen på länsjärnvägarna genom attSJ:s trafikeringsmonopol slopas. Det kan t.ex. vara intressantför de nya godsmatarbolag som uppstår i olika delar av landetatt kunna bedriva vagnslasttrafik fram till stomnätetsgodsterminaler. Det bör ankomma på regeringen att initieranödvändigt utredningsarbete som bör bedrivas skyndsamt.Utskottets ställningstagande innebär att motion T36 (s)yrkande 2 tillstyrks medan syftet med motion T38 (nyd) yrkande 2delvis torde komma att tillgodoses. Vad utskottet nu anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.2 Mål, huvudinriktning och befogenheter för SJ2.1 Nuvarande bestämmelserGrunderna för statsmakternas krav och styrning av SJ ladesfast trafikpolitiska beslut. SJ skulle enligt dettabeslut efter en femårsperiod redovisa ett överskott sommöjliggjorde självfinansiering av rörelsen. Med hjälp av bl.a.en finansiell rekonstruktion av balansräkningen, en nyansvarsfördelning för infrastrukturen genom bildandet avBanverket samt avyttring av fast egendom m.m. som inte längrebehövdes för järnvägsändamål förutsågs en kraftigresultatförbättring. Genom beslutet fastställdes även mål förSJ:s verksamhet för åren 1988--1992. Koncernstrategin skullebaseras på en renodling av verksamheten till järnvägstrafik.Resultatet skulle förbättras med underperioden. Självfinansiering skulle kunna uppnås 1992. SJ förutsågs vidare utvecklas till ett modernt ochkundorienterat företag bl.a. genom effektiviseringar, kraftfullainvesteringar, en mer aktiv marknadsföring, bättre ekonomiskstyrning och ökad transportkvalitet. Soliditeten för periodenskulle ligga på för affärsverket SJ och förSJ-koncernen.Riksdagen behandlade SJ:s resultat ochverksamhetsförutsättningar senast i samband med 1993 årsbudgetproposition samt kompletteringsproposition (prop.1992/93:100 bil. 7, prop. 1992/93:150 bil. 5, bet. TU39, rskr.445). konstaterade i sitt betänkande att SJ hadeuppfyllt det av fastställda resultatförbättringskravetför åren 1988--1992. angavs att det redovisadeöverskottet inte var tillräckligt för självfinansiering samt attsoliditeten inte uppnått de nivåer som angivits iriksdagsbeslutet. Soliditeten inkl. leasing var vid utgången avår 1992 för affärsverket och för koncernen. SJ:slönsamhet och resultatutveckling skulle därföranalyseras vidare. För koncerninriktningen förutsattes att SJskulle koncentrera sin verksamhet till kärnverksamheten, dvs.järnvägstrafiken. De befogenheter som SJ innehaft till följd avriksdagens trafikpolitiska beslut förlängdes att gälla underytterligare , t.o.m. , i avvaktan på attförslag till nya riktlinjer presenterades. Även frågan om SJ:sframtida associationsform förutsattes komma att behandlas idetta sammanhang.2.2 Regeringens förslag2.2.1 Mål och koncerninriktningI propositionen lämnas förslag till riktlinjer för SJ:sverksamhet --1996. I syfte att stärka SJ:slönsamhet och konkurrenskraft krävs enligt regeringens bedömningfortsatt omstrukturering, rationalisering och avyttring avverksamheter som inte hör samman med järnvägsverksamheten.Regeringens förslag till åtgärdsprogram bygger på att SJ drivsvidare inom ramen för affärsverksformen . SJ bedöms i utgångsläget ha en alltför svagekonomisk och finansiell ställning för att nu kunna ombildastill aktiebolag. Frågan om SJ:s associationsform bör enligtpropositionen ånyo prövas inför utgången av . Syftet medåtgärdsprogrammet är att vid utgången av år 1996skall ha en så stark ekonomisk och finansiell ställning attaffärsverket kan bolagiseras.En ökad koncentration till en affärsmässig utveckling avjärnvägstrafiken förutsätts ske . Verksamheter sominte bidrar till detta bör enligt regeringen avskiljas. Dessutomkrävs fortsatta rationaliseringar. Målsättningen är attSJ-koncernen skall uppvisa en avkastning påeget kapital efter schablonskatt () på lägst 7 %.Soliditeten (inkl. borgensåtaganden och leasing) förSJ-koncernen skall senast vid utgången av uppgå tilllägst . Självfinansieringsgraden, inkl. avyttringar iSJ-koncernen, skall under räkenskapsåren 1994--1996 i genomsnittvara lägst . Den föreslagna inriktningen och målen förSJ-koncernen föreslås gälla fr.o.m. t.o.m.utgången av år 1996.I propositionen anges vidare att regeringens och riksdagensuppföljning av de mål och riktlinjer som ställs för SJ-koncernenbör skärpas. Regeringen avser mot denna bakgrund att årligenredovisa till hur SJ:s verksamhet utvecklas iförhållande till uppställda mål.2.2.2 BefogenheterRegeringen anser att den nuvarande beslutsordningen i huvudsakbör ligga fast även --1996. I propositionenföreslås därför att regeringen bemyndigas att godkänna avtal somSJ träffar om försäljning av fast egendom och aktier inom en rampå . Regeringen föreslås vidare få rätt attfastställa beloppsgräns för försäljning av fast egendom ochaktier från SJ. Vidare förordas att regeringen liksom tidigarebemyndigas godkänna aktieöverföringar mellan affärsverket SJ ochAB Swedcarrier. Regeringens och SJ:s bemyndiganden att besluta iorganisationsfrågor anges även böra omfatta avyttring avverksamhetsgrenar. Beträffande SJ:s avkastningskrav framhållsatt SJ som tidigare bör få möjlighet att disponera överskott isin verksamhet utan att inleverera avkastning på verketsstatskapital till statsverket. SJ bör vidare enligtpropositionen erbjudas möjlighet att tillföras utdelning frånsitt förvaltningsbolag . De föreslagnabefogenheterna för regeringen resp. för SJ föreslås gällafr.o.m. t.o.m. utgången av . Regeringenavser att till redovisa hur de angivnabefogenheterna har utnyttjats.2.3 MotionsförslagI motion T36 (s) bedöms att regeringens förslag skapar storosäkerhet för SJ:s verksamhet både på kort och på lång sikt. Attnu ställa krav på förbättrad självfinansieringsgrad och högresoliditetsmål, utan att trafikpolitiska beslututvärderats, är att alltför mycket sia in i framtiden.Motionärerna kräver därför att beslut om enfullständig utvärdering verkställs. Mot denna bakgrund yrkasavslag på regeringens förslag om mål och huvudinriktning förSJ-koncernen --1996. I avvaktan på resultatet avutvärderingen föreslås att de befogenheter SJ erhållit tillföljd av tidigare trafikpolitiska beslut förlängs att gällat.o.m. den 30 juni 1995.I motion T224 (s) framhålls att trafikpolitiskabeslut har inneburit att järnvägstrafiken utvecklats i positivriktning. Den socialdemokratiska regeringens avsikt var att enutvärdering av den nya organisationen skulle ske innanytterligare beslut om och verksamhet fattades.Regeringen har tidigare deklarerat att man inte avser attgenomföra en samlad utvärdering av trafikpolitiskabeslut, något som enligt motionen är en förutsättning för attformerna för en fortsatt utveckling av järnvägstrafiken skallkunna diskuteras. Regeringen upprepar därmed sin dåliga vana attkräva att skall fatta beslut i frågor som är av storbetydelse både för människornas levnadsvillkor och för vårtlands utveckling utan att ha tillgång till ett fullvärdigtbeslutsunderlag. bör därför ge regeringen till kännaatt beslut om inriktningen av SJ:s framtida verksamhet inte kanfattas förrän en utvärdering skett av trafikpolitiskabeslut.I motionerna T39 (s) och T40 (s) begärs att propositionenavslås i sin helhet av . I motionerna anges bl.a. attavregleringsförslagen kombinerat med skärpta krav på avkastningoch soliditet hos SJ kommer att leda till omfattandenedläggningar av järnvägstrafik.I motion T37 (v) konstateras att trots tidigare riksdagsbesluthar ännu inte någon utvärdering gjorts av den s.k.vägtrafikmodellen, uppdelningen mellan och SJ samtavregleringen av lokal och regional persontrafik. är änså länge ensamt om att tillämpa denna modell inomjärnvägssektorn. Uppdelningen var ett sätt att jämna vägen fören framtida avreglering. Några förnuftsskäl för denna uppdelningfinns inte. Inte någonstans i världen har man tagit ifrånoperatören så grundläggande funktioner som bana, eldrift,teledrift, signaldrift m.m. En harmonisering till förhållandenainom EU skulle innebära att återfördestill SJ. anser att fördelarna med ettsammanhållet tekniskt system är så stora att de talar för enåtergång till ett sammanhållet järnvägsföretag. Detta skullekunna stärka järnvägstrafikens konkurrenskraft i motsats till enytterligare uppsplittring med därpå följande samordningsproblem.I motionen anges vidare att lönsamhets- och förräntningskravpå järnvägstrafik bör ställas i relation till ettsamhällsekonomiskt synsätt. De skador för miljö, hälsa, säkerhetoch regionala hänsyn som en minskad järnvägstrafik medför måstebeaktas när en bedömning görs av järnvägens lönsamhet. Dessutommåste järnvägen ges ekonomiska och tekniska förutsättningar attta till vara den potential som finns i transportsystemet somsådant. Staten bör ta det direkta ansvaret för tågtrafik påbandelar och sträckor med svagt trafikunderlag. Även om dettakortsiktigt innebär att statens utgifter ökar är det nödvändigtatt statens upphandling av järnvägstrafik ökar.2.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att regeringens förslag till riktlinjerför SJ i allt väsentligt överensstämmer med gällandebestämmelser. Regeringens förslag till huvudinriktning förSJ-koncernen är således likalydande med den koncernstrategi somlades fast av (prop. 1992/93:150 bil. 5,bet. TU39, rskr. beslöt då att återgå till 1988års trafikpolitiska beslut där det i stor parlamentarisk enighetfastställdes att SJ-koncenen skulle koncentrera sin verksamhettill järnvägstrafiken. Utskottet konstaterar vidare attavkastningskravet på lägst motsvarar den nivå som SJberäknas uppfylla för det senaste räkenskapsåret 1993.Soliditetskravet liksom de övriga mål och befogenheter som angesmotsvarar också i stort nuvarande villkor och förutsättningarsom statsmakterna har angett för SJ. Utskottet har ingaerinringar mot de mål och riktlinjer som regeringen förordat.Utskottet ställer sig vidare bakom regeringens bedömning omvikten av att regeringens och uppföljning av SJ:sverksamhet skärps.Beträffande de krav som framförs i några motioner om enutvärdering av trafikpolitiska beslut innan mål ochbefogenheter läggs fast för SJ vill utskottet erinra om att i1993 års budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 7)redovisades en ingående utvärdering av såväl den allmännautvecklingen på järnvägsområdet som av SJ:sförändringsarbete och resultatutvecklingen underrekonstruktionsperioden --1992. I utskottets betänkande medanledning av redovisningen (bet. 1992/93:TU39, rskr. 445)bedömdes att SJ genomgått en kraftfull förändringtill ett modernare, effektivare och mer kundorienterat företag.Genom omfattande rationaliseringar och effektiviseringar angavsatt SJ:s ledning och personal hade medverkat till att betydanderesultatförbättringar uppnåtts. Utskottet framhöll vidare attinförandet av vägtrafikmodellen, som innebar att ansvaret förinfrastrukturen överfördes till , var en riktig åtgärdsom i sina huvuddrag borde bestå. Utskottet vill vidare isammanhanget hänvisa till den riksdagsbehandlig som skett avflera viktiga trafikfrågor sedan 1988 års trafikpolitiskabeslut, ställningstaganden som inneburit att trafikpolitikenstegvis anpassats och utvecklats i en ny miljö med nyaförutsättningar. Som framgår av årets budgetproposition har ävenregeringen redovisat riktlinjer för det fortsatta arbetet motett långsiktigt bärkraftigt transportsystem (prop. 1993/94:100bil. 7).Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund regeringens förslagom mål, huvudinriktning och befogenheter för perioden1994--1996. Utskottets ställningstagande innebär därmed attmotionerna T36 (s), T37 (v), T39 (s), T40 (s) och T224 (s)avstyrks i nu behandlad del.3 Anslag och låneram3.1 Regeringens förslagSedan år 1988 disponerar SJ ett särskilt anslag, Ersättningtill i samband med utdelning från ABSwedcarrier. Anslaget får belastas med högst det belopp som ABSwedcarrier måste betala i skatt för att affärsverket SJ skallkunna tillgodogöra sig vinst från avyttring av verksamhet inomSwedcarrierkoncernen. Anslaget motiveras med att det inte rådernågot skattemässigt koncernförhållande mellan affärsverket Swedcarrier. Anslaget belastades med totalt 755,7miljoner kronor under budgetåren 1988/89--1991/92. /93 har anslaget inte utnyttjats. /94 beräknas anslaget belastas med 33 miljonerkronor.Regeringen föreslår att SJ även fortsättningsvis får tillförasdet belopp som AB Swedcarrier betalar i skatt till följd av attkoncernbidrag inte kan ges --1996. Det nuvarande1 000-kronorsanslaget föreslås därmed kvarstå även /95.De statliga affärsverken har rätt att inom en ram som beslutasav låna i (prop. 1990/91:29, bet.FiU 4, rskr. Under innevarande budgetår har ramen för SJfastställts till 7 miljarder kronor.Regeringen föreslår att för /95 bör ramen förSJ:s upplåning i sättas till 5 miljarderkronor.3.2 MotionsförslagI motionerna T39 (s) och T40 (s) yrkas avslag på propositioneni sin helhet.3.3 Utskottets ställningstagandeUtskottet har tidigare tillstyrkt en förlängning av SJ:sbefogenheter. Detta innebär att SJ även bör ges fortsattamöjligheter att ta emot ersättning i samband med utdelning frånAB Swedcarrier utan skatteavdrag. Utskottet tillstyrker därfördet föreslagna anslaget till SJ i samband med utdelning frånAB Swedcarrier. Utskottet har heller inget att erinra mot attSJ får disponera en låneram i på 5miljarder kronor under nästa budgetår. Utskottetsställningstagande innebär därmed att motionerna T39 (s) och T 40(s) avstyrks i nu behandlad del.4 Persontrafikfrågor4.1 MotionsförslagPrissättningsfrågor i persontrafiken behandlas i tvåmotioner.I motion T204 (fp) framhålls att SJ:s prissättningssystembör ses över. Skall järnvägen vara ett miljövänligttransportsystem måste medborgarna utnyttja järnvägen varförprissättningen inte bör anpassas till affärsresenärer isnabbtåg. Taxorna på miljövänliga transportmedel såsom tåg måstedärför i högre grad anpassas så att de utgör ett fullgottalternativ till andra transportmedel. Det får inte vara så atten barnfamilj som reser från till Skåneväljer tåget som en sista utväg efter bil, buss och flyg. SJ:sförsök med sänkta priser visade enligt motionenatt folk valde tåget i en mycket större utsträckning när detblev billigare. Ekonomiskt anges att det inte heller innebärnågon större förlust för SJ med lägre priser, då resultatet bliratt fler väljer tåget. Regeringen bör därför ta upp endiskussion med SJ om hur man skall anpassa priserna för attgynna miljön.I motion T216 (v) anges att allvarlig kritik kan riktas motden utbyggnad som sker av nya järnvägar då vanligainkomsttagare inte har råd att åka tåg. Om det är fler än tvåsom skall åka och de har en normaldyr bil är det billigare attta bilen på många sträckor. I väntan på en angelägentrafikpolitisk utvärdering föreslås att ett stöd införs för attsänka SJ:s biljettpriser framför allt för unga resenärer. Stödetbör enligt motionen för /95 uppgå till 100miljoner kronor.Frågor kring rullande materiel uppmärksammas i tvåmotioner.I motion T205 (s) framhålls att investeringen i Mälarbananfortskrider planenligt. Ett problem som växer är dockatt inga förberedelser kan göras för att beställa de tåg somskall trafikera banan. Anledningen är att det är oklart vem detär som skall svara för trafiken eftersom denna lagts ut påanbud. Staten bör därför enligt motionärerna omgående medverkatill bildandet av ett vagnfinansieringsbolag, som får tilluppgift att påbörja upphandlingen. Det blir sedan dettrafikbolag som lämnat det förmånligaste anbudet som får övertafullföljandet av gjorda beställningar. Av inte minst ekonomiskaskäl är det nödvändigt att trafiken kan starta vid sammatidpunkt som banan är klar att köra på. Att då inte ha modernatåg som kan utnyttja spårens kapacitet vad gäller hastighet m.m.bedöms som resursslöseri.I motion T509 (s) framhålls att trafiken på ärinstabil genom att ändringar görs om året.Sammanblandningen av lokal, regional, interregional ochinternationell trafik innebär vidare onödigt långa restider ochtrafikstörningar. Trafikhuvudmännen efter banan har mot dennabakgrund analyserat järnvägstrafikens förutsättningar och vadsom skulle kunna göras för att säkra en långsiktigtrafikeringslösning. I korthet innebär det planeradetrafiksystemet, benämnt Interregio, att en konkurrenskraftigtrafik med korta restider, täta förbindelser och hög komforttillskapas.