bet · GI01SoU3 · 1994-10-27 00:00:00 — I betänkandet behandlas 20 motionsyrkanden från denallmänna motionstiden om olika äldrefrågor. Dessutombehandlas ett motionsyrkande om utbildningsstöd förfunktionshindrade. Samtliga motionsyrkanden avstyrks,främst med hänvisning till att inte bör föregripaden nya regeringens kommande förslag på detta område. 1993/94:So204 av My () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättandet av en statlig äldreombudsman.1993/94:So212 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till generellaregler för kommunernas färdtjänst enligt vad i motionenanförts om ökade möjligheter för människor att leva ettoberoende liv.1993/94:So219 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett högkostnadsskydd inom äldre- ochhandikappomsorgen.1993/94:So220 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att kommunerna inte skall varaskyldiga att utföra hemtjänst i institutioner med privathuvudman.1993/94:So226 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att minska skillnaderna iavgiftssättning mellan landets kommuner,2. att begär att regeringen tillsätter en nymerkostnadsutredning med uppgift att komma med förslag tillett totalt högkostnadsskydd där även kommunala avgifter,sjukresor m.m. bör inordnas,3. att hos regeringen begär en översyn avtillgänglig behandling och sjukvård som skall ingå i etthögkostnadsskydd,4. att begär att regeringen utarbetar ettsystem för periodisering av högkostnadsskyddet så att inteäldre, sjuka och handikappade som har stort behov avsjukvård och omvårdnad drabbas orimligt hårt,5. att begär att regeringen vid förhandlingarmed tar upp frågan om enförsöksverksamhet med kraftigt differentierade avgifter medlåga avgifter i primärvård och högre inom institutions- ochspecialistvården samt om kostnader vid regelbundenspecialistbehandling.1993/94:So248 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av kompetenshöjandeutbildning för personalen inom den kommunala äldreomsorgen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av införandet av etttotalt högkostnadsskydd inom hälso- och sjukvården.1993/94:So249 av m.fl. (s) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om färdtjänstens taxor ochtillgänglighet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om äldre invandrares situation,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av fortbildning avpersonalen inom äldreomsorgen,11. att hos regeringen begär en analys av detsamlade avgiftsuttaget för att kunna bedöma behovet av etteventuellt högkostnadsskydd.1993/94:So250 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av samlat utbildningsstöd somrör alla vuxna med funktionshinder.1993/94:So254 av m.fl. (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inrätta ettäldreombudsmannaämbete,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett forum för anmälanav upplevd otillfredsställande vård på grund av bristanderesurser, eventuellt samordnad med ettäldreombudsmannaämbete.1993/94:So264 av och (nyd) variyrkas12. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att en väntjänstmodellskall organiseras bland de över en miljon medborgare somfår ersättning från samhället och bedöms kunna hjälpa till.1993/94:So402 av My () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att med högsta prioritet skallutreda läkartillgången på sjukhemmen.1993/94:So428 av My () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett pilotprojekt över huvudmannaskapsgränserinom vårdsektorn.YttrandenSocialförsäkringsutskottet, kulturutskottet ochutbildningsutskottet har yttrat sig över motion1993/94:So250. Yttrandena fogas till betänkandet sombilaga 1, bilaga 2 och bilaga 3. Högkostnadsskydd m.m.I motion 1993/94:So249 av m.fl. (s)yrkas att hos regeringen begär en analys av detsamlade avgiftsuttaget för att kunna bedöma behovet av etteventuellt högkostnadsskydd (yrkande 11). Motionärernaanför att den borgerliga majoriteten i i december1992 genomdrev nya regler för avgifter inom äldre- ochhandikappomsorgen som gäller från och med den 1 mars 1993.Socialdemokraterna ställde sig bakom principen attkommunernas avgifter för service, omvårdnad och vård skallvara neutrala i förhållande till boendeform. Likväl kundede inte biträda regeringens förslag, eftersom de oroadesöver att om inget högkostnadsskydd infördes fanns en riskatt avgiftsuttaget för många äldre och handikappade skullebli så stort att de fick en levnadsnivå som understegSocialstyrelsens s.k. socialbidragsnorm. Socialdemokraternafann det också tveksamt att ta ut hyra av dem som bor iflerbäddsrum och var oroliga för att par där den ena partenflyttat till sjukhem och den andra bor kvar i ordinärtboende skulle få en ekonomiskt svår situation.Motionärerna anför att deras farhågor nu besannats.Socialstyrelsens utvärdering visar att den genomsnittligahyresnivån i sjukhem och på ålderdomshem redan ligger högreän vad räknade med. De boende harfått avgiftshöjningar på 60--. De förbehållsbelopp sominförts har genom sin konstruktion inneburit attpensionärerna ofta fått en lägre standard änSocialstyrelsens rekommenderade socialbidragsnorm. Endastknappt hälften av kommunerna har utarbetat regler förindividuell prövning om jämkning om den enskilde inteförbehållits tillräckliga medel för personliga behov.Motionärerna anser att det är nödvändigt att se över detsamlade avgiftsuttaget och, om så behövs, införa etthögkostnadsskydd.Också i motion 1993/94:So219 av () begärs att ett högkostnadsskydd införs inom äldre-och handikappomsorgen. Även denna motionär hänvisar tillSocialstyrelsens uppföljning av kommunernas avgiftssysteminom äldre och handikappomsorgen. Motionären framhåller attdet är orimligt att gamla och sjuka skall tvingas sökasocialbidrag på grund av för höga komunala avgifter ochanser att ett särskilt statligt reglerat högkostnadskyddskall införas för att garantera den enskilde tillräckligaresurser för personliga behov. Högkostnadsskyddet måsteockså ta hänsyn till hemmaboende makas/makes situationenligt motionären.I motion 1993/94:So248 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförts om behovet av införandet av ett totalthögkostnadsskydd inom hälso- och sjukvården (yrkande4). Motionärerna anför att de i en annan motion sombehandlar kostnaderna inom hälso- och sjukvårdsområdetredogjort för utformningen av ett högkostnadsskydd. Enligtmotionärernas uppfattning bör även de kommunala avgifternainordnas i ett totalt högkostnadsskydd.I motion 1993/94:So226 av m.fl. (v)yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att minska skillnaderna iavgiftssättning mellan landets kommuner (yrkande 1) ochatt begär att regeringen tillsätter en nymerkostnadsutredning med uppgift att komma med förslag tillett totalt högkostnadsskydd där även kommunala avgifter,sjukresor m.m. bör inordnas (yrkande 2). börvidare begära dels en översyn av tillgänglig behandling ochsjukvård som skall ingå i ett högkostnadsskydd (yrkande3), dels att regeringen utarbetar ett system förperiodisering av högkostnadsskyddet så att inte äldre,sjuka och handikappade som har stort behov av sjukvård ochomvårdnad drabbas orimligt hårt (yrkande 4), dels attregeringen vid förhandlingar med tarupp frågan om en försöksverksamhet med kraftigtdifferentierade avgifter med låga avgifter i primärvårdoch högre inom institutions- och specialistvården samt omkostnader vid regelbunden specialistbehandling (yrkande5).I om avgifter i äldre- ochhandikappomsorgen redovisas skillnader på upp till 17 000kronor/år för personer med jämförliga inkomster beroende påvilken kommun de bor i. Den summa som återstår för denenskilde när alla avgifter är betalda understiger, imajoriteten av tillfrågade kommuner, de normer somSocialstyrelsen rekommenderar för socialbidrag.Motionärerna anser att det bör ankomma på regeringen attvidta åtgärder för att skillnaden mellan de avgifter somkommunerna tar ut för samma tjänster minskar så att de blirskäliga i förhållande till den enskildes ekonomi och tillövriga kommuners avgifter. Motionärerna vill därför att detsnarast utarbetas ett förslag om högkostnadsskydd förkommunal vård och service som gamla, sjuka och handikappadebehöver för sin livsföring. Taket bör sättas så att allatillförsäkras en skälig levnadsstandard. Det måste ocksåutformas klara regler för hela landet om vilken vård ochbehandling som skall tas in under högkostnadstaket.Motionärerna vill vidare ha ett enhetligt högkostnadskyddför sjukresor och att landstingen skall uppmanas lösaproblemet med en periodisering av högkostnadsskyddet försjukresor, läkemedel och öppenvård.Slutligen anför motionärerna att differensen bör varastörre mellan primärvård och övrig vård så att patienternai större utsträckning än nu hittar till rätt nivå för sinbehandling och samhällets kostnader för sjukvården minskas.Projektverksamhet bör startas i något lämpligt landsting.Frågan om ett samlat högkostnadsskydd m.m. behandlades avutskottet senast i betänkande 1993/94:SoU14. Utskottetkonstaterade då att såväl somSocialförsäkringsutskottet behandlat frågan.Socialförsäkringsutskottet konstaterade (bet. 1993/94:SfU4)att haft att överväga frågan omförmånssystemen inom socialförsäkringen. I kommitténsbetänkande Merkostnader vid sjukdom och handikapp (SOU1992:129) redovisas bl.a. system för skydd mot högasjukresekostnader, prisnedsättning av speciallivsmedel, enlägre nivå av handikappersättning samt alternativa förslagom de kostnadsfria läkemedlen och förbrukningsartiklarna.Socialföräkringsutskottet hänvisade även till att fråganligger inom ramen för utredningen om hälso- och sjukvårdensfinansiering och organisation, HSU 2000. hade i sin tidigare behandling (bet.1993/94:SoU7) konstaterat att HSU 2000 har i uppdrag attanalysera patientavgifternas roll inom hälso- ochsjukvården och att även har attbeakta avgifternas effekter som prioriteringsinstrument.Vidare redovisades att regeringen skulle komma atttillsätta en särskild utredning beträffande effekterna avavgifterna inom handikappområdet. Mot bakgrund av detanförda avstyrkte utskottet det aktuella motionsyrkandet.I budgetpropositionen (1993/94:100, bil. 6)redovisades att regeringen avsåg att ta initiativ till enöverläggning med för att, motbakgrund av , diskuteratillämpningen av avgiftsreglerna inom äldre- ochhandikappomsorgen.Överläggningen hölls mellanrepresentanter från och . framhöll då att de värstaavarterna av avgiftssättningen var korrigerade, men attKommunförbundet hade för avsikt att genomföra en enkät föratt kartlägga kommunernas avgiftssystem. En redovisning avresultatet beräknas, enligt uppgift från , kunna avlämnas under november.Regeringen beslutade att tillkalla ensärskild utredare med uppdrag att göra en översyn av deolika avgiftssystemen inom handikappområdet (dir.1993:127). Utredningen bör, enligt uppdraget, främstinriktas på avgifter för insatser som ges inomsocialtjänsten och hälso- och sjukvården samt insatser somregleras i lagen (1993:387) om stöd och service till vissafunktionshindrade. Den särskilda utredaren skall beskrivaavgiftssystemen för olika stöd-, service- och vårdinsatserför personer med funktionshinder samt analysera huravgifterna förändrats . Om det finns behovav att utveckla särskilda högkostnadsskydd inom områdetskall förslag om sådana utarbetas.I utredningsdirektiven anförs att en viktighandikappolitisk princip är att den som har ettfunktionshinder inte skall ha merkostnader på grund avfunktionshindret. Utredaren skall pröva om det fordrassärskilda åtgärder riktade till funktionshindrade personergenerellt eller till vissa grupper av funktionshindrade föratt begränsa avgiftsuttaget. Kartläggningen bör ävenomfatta äldre funktionshindrade personer. Utredaren börvidare pröva så väl behovet av ett högkostnadsskydd somtäcker en huvudmans samtliga sektorer/verksamheter som ettintegrerat högkostnadsskydd där avgifterna för verksamhetsom bedrivs av både kommuner och landsting samordnas i ettsystem. Såväl finansiella och administrativa somfördelningspolitiska effekter av systemen bör redovisas.Utredningen skall avslutas senast den 31 december 1994.Utskottets bedömningUtskottet delar motionärernas oro för att avgifterna inomäldre- och handikappomsorgen för många människor kan blialltför betungande och att behovet av ett högkostnadsskydddärför kan behöva övervägas. En översyn pågår dock redan påhandikappområdet, och resultatet av denna bör enligtutskottet avvaktas. Utskottet avstyrker därmed motionerna1993/94:So219 (s), 1993/94:So226 (v), 1993/94:So248 (v)yrkande 4 och 1993/94:So249 (s) yrkande 11.FärdtjänstI motion 1993/94:So249 av m.fl. (s)yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om färdtjänstens taxor ochtillgänglighet (yrkande 4). Motionärerna konstateraratt antalet äldre med färdtjänsttillstånd minskat undersenare år och att en ännu kraftigare minskning har skettnär det gäller antalet färdtjänstresor. Enligt motionärernaär detta märkligt då antalet äldre ökar. En förklaring kanvara att kollektivtrafikens tillgänglighet ökat t.ex. genomen ökning av servicelinjerna. Höjda taxor och begränsningari antalet resor kan sannolikt också vara en del avförklaringen. Motionärerna anser att det är angeläget attfärdtjänsten får samma taxa och minst samma tillgänglighetöver dygnet som övrig kollektivtrafik och attlänsfärdtjänsten byggs ut i hela landet.Också i motion 1993/94:So212 av m.fl.(v) tas frågan om färdtjänsten upp. Motionärerna yrkaratt hos regeringen begär förslag till generellaregler för kommunernas färdtjänst enligt vad i motionenanförts om ökade möjligheter för människor att leva ettoberoende liv. Motionärerna anför att har närahälften av landets kommuner sett över sina kostnader förfärdtjänsten och att detta i de flesta fall inneburitförsämringar. Försämringarna drabbar i första hand ungamänniskor och kan leda till passivisering och minskadesociala kontakter.I huvudbetänkandet av handikapputredning (SOU1991:46) diskuteras målen för färdtjänsten och denenskildes resande. Utredningen anför (s. 382 f.):Färdtjänsten skall vara en trafikform som kompletterarkollektiva trafikmedel och möjligheter att gå, cykla osv.När det gäller resors längd inom färdtjänsten anser viatt resor skall kunna ske i såväl kommunen som inom länet.Resenärerna skall alltså ha tillgång till enlänsfärdtjänst.Något högsta tak i antal resor skall i princip inteförekomma, men resevolymen skall vara skälig i förhållandetill andra medborgares resemöjligheter i kommunen och inomlänet.När det gäller resornas tidpunkt menar vi attbegränsningar i resor i princip inte skallförekomma.Egenavgiften för resenären skall inte överstigakollektivtrafiktaxan i lokal- och länstrafiken.Utredningen anför att förslagen innebär att enkomplettering bör ske av 10 och 35 §§ i socialtjänstlagen.Vidare anförs att ett stimulansbidrag på 50--100 miljonerkronor (nya pengar) bör fördelas till kommuner ochtrafikhuvudmän på 4--. Reformen börföljas upp inom den tekniska och samhällsvetenskapligaforskningen.På grundval av arbete och efterförslag av den förra regeringen har beslutatbl.a. om en ny lag om stöd och service förfunktionshindrade. Frågan om de funktionshindradesresemöjligheter bereds dock fortfarande iregeringskansliet.Färdtjänsten behandlades utförligt av utskottet ibetänkandet 1993/94:SoU27 . Ibetänkandet refereras bl.a. regeringens redovisningar ipropositionerna 1993/94:100 bil. 7 och 1993/94:219 om detarbete som pågår i olika utredningar och arbetsgrupper vadgäller resemöjligheter för personer med funktionshinder.Bl.a. har (K 1993:06) i uppdrag attlägga fram förslag för att åstadkomma en bättre samordningi frågor om resor med , riksfärdtjänst,sjukresor och resor med kollektiva färdmedel.PBL-utredningen (M 1992:03) har i uppdrag att göra enanalys av vilka effekter de nuvarande bestämmelserna iplan- och bygglagen (1987:10) har fått i fråga omtillgängligheten för personer med funktionshinder.I betänkandet anförde utskottet följande (s. 22):Utskottet anser det angeläget att öka tillgänglighetentill olika färdmedel. Målet bör vara att funktionshindradepersoner skall kunna tillförsäkras samma villkor som andramedborgare när det gäller möjligheter att förflytta sig ochresa eller att utnyttja andra former av kommunikationer. nu aktuella propositionen, liksom i åretsbudgetproposition, har redovisats det arbete som pågår inomregeringskansliet och inom olika utredningar för attåstadkomma en bättre samordning av kommunikationer ochförbättra tillgängligheten för funktionshindrade. Utskottetanser att regeringens kommande förslag på området böravvaktas.De då aktuella motionsyrkandena avstyrktes därmed.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att frågan om de funktionshindradesresemöjligheter fortfarande övervägs inom regeringskanslietoch i flera utredningar. bör, enligt utskottetsmening, inte föregripa regeringens kommande förslag pådetta område. Motionerna 1993/94:So212 (v) och1993/94:So249 (s) yrkande 4 avstyrks därför.Fortbildning av personalen inom äldreomsorgenI motion 1993/94:So249 av m.fl. (s)yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av fortbildning avpersonalen inom äldreomsorgen (yrkande 9). Motionärernaanför att det behövs personal med olika kompetens inomäldreomsorgen, men att det också är viktigt att kompetensenär bred så att personalen kan utföra många olika uppgifter.Detta för att de äldre skall möta ett begränsat antalpersoner och för att personalen skall kunna skapa sig enhelhetsbild av den äldres behov. Så mycket som möjligt avansvaret bör också lämnas till dem som har daglig kontaktmed de äldre, dvs. hemtjänstpersonalen och personalen inomhemsjukvården. För att personalen skall kunna utvecklas isin yrkesroll behövs fortbildning. Motionärerna anser attnuvarande arbetsmarknadssituation borde utnyttjas för intensivt än tidigare satsa på fortbildning avpersonalen och ge unga arbetslösa möjlighet attvikariera och få erfarenhet från ett område där det kommeratt behöva nyanställas i framtiden.Också i motion 1993/94:So248 av m.fl.(v) tas frågan om kompetenshöjande utbildning upp.Motionärerna yrkar att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avkompetenshöjande utbildning för personalen inom denkommunala äldreomsorgen (yrkande 2). Motionärerna anföratt i uppföljning av Ädelreformen påtalasen rad brister. Bl.a. har brist på rehabilitering uppståttnär landsting och kommuner fått minskade resurser.Kommunernas kunskaper om rehabilitering av gamla ochhandikappade är också dålig.För att utveckla och säkra kvaliteten i äldrevårdenföreslog regeringen i proposition 1993/94:75 att ettsärskilt stimulansbidrag på skulleinföras för /94. Medlen skulle finnastillgängliga fr.o.m. och användas tillutvecklingsarbete kring kvaliteten i äldrevården.Tyngdpunkten borde enligt propositionen ligga på den mermedicinskt inriktade vården och samspelet mellan denna ochde sociala insatserna. Utskottet tillstyrkte förslaget ibetänkande 1993/94:SoU14. följde utskottet(rskr. 118).Utskottets bedömningUtskottet delar inställningen i motionerna om behovet avfortbildning av personalen inom äldreomsorgen. Detta ärdock främst en fråga för kommunerna. Utskottet anser inteatt bör ta något initiativ med anledning avmotionerna. Utskottet avstyrker därmed motionerna1993/94:So248 (v) yrkande 2 och 1993/94:So249 (s) yrkande9.Medicinskt omhändertagande av äldreI motion 1993/94:So428 av My () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett pilotprojekt överhuvudmannaskapsgränser inom vårdsektorn. Motionären anföratt en sanering av landets ekonomi är nödvändig, vilketinnebär att stora besparingar måste göras inom denoffentliga sektorn. Motionären oroas dock över attbesparingarna inom sjukvård och äldrevård kan innebära attvårdkvaliteten i vissa fall blir undermålig inte minst förde äldre patienterna. Effekterna beror i huvudsak på denekonomiska situationen men också på att nya vårdideologierinförs, som t.ex. Ädel- och husläkarreformerna. För attkunna garantera den enskilda människan en god och värdigvård krävs, enligt motionären, ett närmare samarbete översamtliga vårdens huvudmannaskapsgränser. Motionären förslårdärför en försöksverksamhet där en kommun och ett landstinggemensamt, prestigelöst och okonventionellt planerar ochekonomiskt ansvarar för tillämplig del av vårdsektorn.Socialstyrelsen föreslås bli projektansvarig ochutvärderare. Projektverksamheten bör ge värdefulla bidragtill hur samhället även framgent i en ekonomiskt svår tidskall kunna tillförsäkra varje sjuk människa en fullgodvård.I motion 1993/94:So402 av My () pekarmotionären på att vid införandet av Ädelreformen gavskommunerna det samlade ansvaret för all äldrevård, menläkarna fortsatte att tillhöra landstingen. Effekten avdetta beslut har, enligt motionären, blivit attläkartillgången på vissa sjukhem minskat och att mångakommuner inte är på det klara med hur läkartillgången påsjukhemmen skall lösas. Motionären yrkar därföratt ges i uppdrag att med högsta prioritetutreda läkartillgången på sjukhemmen.Som tidigare nämnts föreslog regeringen i proposition1993/94:75 att ett särskilt stimulansbidrag på 50miljoner kronor skulle införas för /94 föratt utveckla och säkra kvaliteten i äldrevården. Medlenskulle finnas tillgängliga fr.o.m. ochanvändas till utvecklingsarbete kring kvaliteten iäldrevården. Tyngdpunkten borde enligt propositionen liggapå den mer medicinskt inriktade vården och samspelet mellandenna och de sociala insatserna. Utskottet tillstyrkteförslaget i betänkandet 1993/94:SoU14. följdeutskottet (rskr. 118).Socialstyrelsen avrapporterade sittuppdrag att, i samråd med och , kartlägga det medicinska omhändertagandetoch omvårdnaden av framförallt de äldre. Styrelsen bedömeratt det finns problem i sjukvården för äldre i samband medakut insjuknande och försämring i en kronisk sjukdomsbild.Styrelsen anser dock att problemen huvudsakligen är av dennaturen att de bör angripas genom lokala/regionalainitiativ och åtgärder. Den dominerande bilden är annarsatt vårdkedjorna för äldre till stora delar fungerar väloch att man funnit samverkansformer ochuppgiftsfördelningar mellan kommuner, primärvård ochsjukhusvård som i huvudsak leder till en god sjukvård ochomsorg för de äldre i befolkningen.Styrelsen konstaterar att "onödiga" intagningar eller"alltför tidiga" utskrivningar och därmed återintagningartill medicinklinikerna inte tycks vara något stort ochökande problem. Inte heller tycks brister i medicinsktillsyn och omvårdnad inom särskilt boende vara en orsaktill snabba återintagningar vid sjukhusen. Snarare kommeröverraskande få äldre vid medicinklinikerna från särskildaboenden.I rapporten anförs vidare att läkarservicen i desärskilda boendeformerna generellt är tillfredsställande.Styrelsen framhåller i sin rapport att det finns storavariationer över landet när det gäller antalet intagningartill internmedicinska vårdenheter beräknat per invånareöver och att vårdtiderna på dessa enheter varierarkraftigt. kan inte finna rimliga skäl attanta att variationerna beror på skillnader i sjuklighetutan finner det rimligt anta att det beror på praxis närdet gäller att lägga in patienter och när det gäller sättetatt vårda patienter i sluten respektive i öppen vård.Styrelsen anför att den avser att i en särskild skrivelsetill sjukvårdshuvudmännen uppmärksamma dessa på dettaförhållande. Styrelsen kommer även att närmare belysa ochvärdera praxisskillnader med hjälp av Socialstyrelsensexpertgrupp för internmedicin.