yttr · GH05JuU5 · 1993-12-31 00:00:00 — Utvisning på grund av brott Iproposition 1993/94:159 om utvisning på grund av brott har regeringen() föreslagit att anta av Lagrådet granskadeförslag till dels lag om ändring i utlänningslagen (1989:529, UtIL), dels lagom ändring i (RB). Propositionenhar hänvisats till socialförsäkringsutskottet som (prot.1993/94:22) har beslutat att inhämta justitieutskottets yttrande överpropositionen jämte motionerna 1993/94:S05 av (),1993/94:Sf36 av m.fl. (s) och 1993/94:S07 av (nyd),vilka väckts med anledning av propositionen, samt motion 1993/94:Sf611 av CarlG och (båda m) om brott mot utlänningslagen som väcktsunder den allmänna motionstiden . Ärendet föranlederföljande yttrande från justitieutskottet. Detstora flertalet utländska medborgare som lever i är skötsamma ochbidrar i stor utsträckning till uppbyggnaden och utvecklingen av landet. Detär emellertid känt att utländska medborgare är överrepresenteradevad gäller viss brottslighet i . För att bekämpa brottsligheten och inte minst för att skapa trovärdighet åt en på humanitetens grund vilandeflykting- och invandringspolitik är det viktigt att på alla plan vidtaåtgärder för att hindra att personer som inte iakttar grundläggande normer idet svenska samhället inrättar sig för ett liv här. Enligtgällande rätt får en utlänning som döms för brott under vissa förutsättningarutvisas från som en särskild rättsverkan i brottmålet. Enförutsättning härför är att brottet kan leda till fångelse i mer än ett år.Dessutom måste det antingen föreligga risk för att utlänningen fortsätter medbrottslig verksamhet i eller brottet vara särskilt kvalificerat. 1Riksdagen 1993/94. 1993/94 JuU5y Den grundläggande förutsättningen för utvisning enligtförslaget är 1993/94:JuU5y att utlänningen döms för ett brott som kan leda tillSngelse. För att utvisning skall komma i fråga krävs, förutom att brottet kanleda till Sngelse, att det kan antas att utlänningen kommer att göra sigskyldig till fortsatt brottslighet här i landet eller att brottet med hänsyntill den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda ellerallmänna intressen är så allvarligt att utlänningen inte bör få stanna kvarhär. Risken för fortsatt brottslighet behöver inte avse likartad brottslighet.Utvisning med hänvisning enbart till brottets allvarlighet, dvs. oavsettåterfallsrisken, bör kunna komma i fråga även vid brott av något lägre svårhetän vad som krävs enligt nuvarande ordning. I likhet med vad som gäller skall domstolenväga in utlänningens anknytning till vid prövningen av utvisningsfrågan.Förslaget innebär dock en förlängning av den tid för vistelse i somkrävs för att utvisning skall få tillgripas endast vid synnerliga skäl. Frågan om utvisning skall enligt förslagetfortsättningsvis prövas av domstolen oberoende av yrkande. Åklagaren bör dockså snart det är möjligt och senast i stämningsansökan ange sin inställning iutvisningsfrågan. Likaså skall domstolen vid straffmätning och påföljdsvaläven i fortsättningen i skälig omfattning beakta om den tilltalade förorsakasmen genom att han på grund av brottet utvisas ur riket. I propositionen föreslås vidare att en nyhäktningsbestämmefee införs som tar sikte på samtliga fall där domstolenförordnat om utvisning och där det finns risk för att den misstänkte undandrarsig utvisning. Den nyalagstiftningen föreslås träda i kraft . De frågor som aktualiseras i ärendet och som ligger inomjustitieutskottets beredningsområde gäller i första hand straffrättsliga ochprocessrättsliga spörsmål. Utskottet begränsar sitt yttrande i första handtill sådana frågor. I motion S06 (s) yrkas avslag på propositionen. Därjämteyrkas att aktuella frågor blir föremål för en fördjupad utredning. Utskottet vill redan här lägga fast att utskottet har enpositiv grundinställning till regeringsförslagen, och utskottet delarregeringens bedömning om vikten av en markering från statsmakternas sida attett kriminellt beteende inte accepteras hos dem som vill bosätta sig i Sverigesamt att hållningen gentemot dem som inte godtar att följa viktiga ochgrundläggande normer i vårt samhälle bör skärpas. Utskottet instämmer också iatt ett skärpt förhållningssätt från statsmakternas sida gentemot demisskötsamma utlänningarna är ägnat att bidra till att göra förhållandenalättare för det stora flertalet skötsamma utlänningar som lever i . Utskottet vill också understryka vikten av att de nyareglerna också 1993/94:JuU5y präglas av grundläggande humanitära kravoch rättssäkerhetsgarantier för den enskilde. Utskottet anser att regeringen ipropositionen bemästrat uppkommande problem i dessa hänseenden. I propositionen aktuella frågor har utretts avUtvisningsutredningen (SOU 1993:54). Utskottet finner inte anledning attföreslå någon ny utredning. Utskottet föreslår att socialförsäkringsutskottetavstyrker bifall till motion Sf36. Till enskilda frågor i propositionen återkommer utskotteti det följande. Förutsättningar för utvisning på grund av brott är den grundläggande förutsättningen för att någonskall kunna utvisas på grund av brott att brottet kan leda till fångelse i merän (4 kap. 7 § första stycket UtIL). I propositionen (s. 9) anförs attkravet Sngelse i straffekalan har kritiserats påden grunden att det är otillfredsställande att möjligheten till utvisning intestår till buds i exempelvis sådana fall där brottsligheten är systematisk ellerupprepad, men där varje brott i sig inte kan hänföras under en strängarestraffekala än fångelse i högst . Som exempel anförs att återfall isnatteri aldrig kan föranleda utvisning hur stötande återfall i brottslighetenän kan te sig. I propositionen anförs vidare att det är viktigt att utvisningsfråganbedöms på ett nyanserat sätt, och att det självfallet måste finnas proportionmellan brottet och de rättsverkningar det får för den enskilde. När det gällert.ex. en utlänning som bott i och anpassat sig här kandet framstå som rimligt att utvisning kommer i fråga först om han eller honbegått ett tämligen allvarligt brott. För sådana fall finns det inte någonanledning att ifrågasätta den nuvarande gränsen för det utvisningsgrundandebrottets svårhet. Annorlunda ter det sig emellertid, anför regeringen, i frågaom en utlänning som efter ankomsten hit ger sig in i brottsligverksamhet och visar oförmåga eller bristande vilja att foga sig i gällanderegler. Även om brottsligheten är av mindre allvarligt slag kan det i sådanafall vara motiverat att kunna utvisa utlänningen. Regeringen föreslår därföratt en sådan möjlighet öppnas och att gränsen därvid sätts vid brott därSngelse ingår i stra&kalan. Den grundläggande förutsättningen för utvisningpå grund av brott föreslås alltså bli att utlänningen döms för ett brott somkan leda till Sngelse. Utvisning bör dock även vara utesluten vidbagatellartade brott. Därför krävs för utvisning att påföljden i det konkretafallet bestäms till ett svårare straff än böter. För att utvisning skall kunna komma i fråga fordras ,förutom att utlänningen döms för ett brott som kan leda till Sngelse i mer änett år, att det på grund av gärningens beskaffenhet och övriga omstän- digheter kan antas att hankommer att fortsätta med brottslig verksam- 1993/94:JuU5y het här ilandet eller att brottet är sådant att utlänningen inte bör få stanna kvar (4kap. 7 § andra stycket UtIL). Bestämmelsensförsta led anses i allmänhet, i vart fall när det gäller förmögenhetsbrott,innebära krav på risk för fortsatt liknande brottslighet. Såsom nu gällandepraxis uppfattas kan den situationen uppkomma att en utlänning dömts t.ex. engång för förmögenhetsbrott, en gång för våldsbrott och en gång förnarkotikabrott utan att domstolen därför kan komma fram till att det finns riskför fortsatt brottslighet i den mening bestämmelsen anses ha i utlänningslageneftersom utlänningen gjort sig skyldig till brott av olika slag vid de olikalagföringstillfållena. Regeringsförslaget i denna del går ut på en ändring sommöjliggör en rättstillämpning där utlänningens allmänna brottsbenägenhet fårrelevans vid bedömningen. I propositionen anförs också att domstolen vidbedömningen av risken för att utlänningen kommer att göra sig skyldig tillfortsatt brottslighet självfallet skall kunna beakta inte bara tidigare domarutan även åtafeunderlåtelser och godkända strafförelägganden. Ivissa fall kan utvisning ske även om det inte föreligger någon risk för fortsattbrottslighet. Detta gäller huvudsakligen i fråga om grova vålds- ochsexualbrott samt narkotikabrott. I propositionen anförs att nuvarande ordningställer mycket stora krav på brottets grovhet. I propositionen föreslås därföratt möjligheterna till utvisning utvidgas så att dels något mindre allvarligabrott, dels ytterligare några brottskategorier kommer att omfattas. För attnärmare klargöra vilka brott som avses föreslås att möjligheten att utvisaoberoende av återfallsrisk relateras till brottets slraffvärde. Som en allmänriktlinje anges att brottet normalt bör ha ett straffvärde om minst ett årsSngelse för att kunna föranleda utvisning på denna grund. Med en sådanavgränsning garanteras att utvisningsmöjligheten endast kommer att avse den typav gärningar som är så allvarliga att det inte framstår som oskäligt att deföranleder utvisning även om det inte finns någon risk för att utlänningen kankomma att återfalla i brott. En faktor som enligt propositionen bör tillmätasextra stor betydelse är vidare huruvida brottet innefattar svårareintegritetskränkningar mot skyddslösa personer, t.ex. barn. I lagtexten harviss precisering skett av de omständigheter som skall beaktas vid prövningen. Imotion Sf35 (s) yrkas att gränsen för det utvisningsgrundande brottets svårhetinte ändras i förhållande till gällande ordning. I motionen framhålls också attstor restriktivitet bör anläggas när tidigare åtafeunderlåtelser ochstrafförelägganden skall beaktas vid bedömning av återfallsrisken. Vidare förespråkasatt stor återhållsamhet iakttas då det gäller att presumera att en utlänningkommer att fortsätta med annan brottslig verksamhet än den för vilken handömts. Imotion SB7 (nyd) yrkas skärpningar utöver de som föreslås i propositionen. I motionen begärs att utvisning skall kunna ske i alla fall då en utlänning döms för ett brott som kan leda till Sngelse även om påföljden i det enskilda fallet skulle stanna vid böter. Som ovan framgått delarutskottet regeringens uppfattning att det 1993/94:JuU5y bör bli något lättareatt utvisa en utlänning som begått brott. De skärpningar som här behandlatsligger väl i linje med utskottets uppfattning, och utskottet tillstyrkerregeringsförslaget i denna del. Utskottet, som utgår frän att domstolarnaiakttar sedvanlig försiktighet vid bedömningar av återfallsrisk m.m., föreslåratt socialförsäkringsutskottet avstyrker bifall till motionerna Sf35 och Sf37i nu behandlade delar. Begränsningar för utvisning på grund av brott Ipropositionen föreslås vissa ändringar i 4 kap. 10 § UtIL som behandlarbegränsningar i möjligheterna att i enlighet med den redovisadehuvudregeln utvisa utlänningar som begått brott. Således föreslås att enutlänning som dömts för brott och som vid tiden för åtafe väckande vistats iSverige med permanent uppehållstillstånd eller som dåvarit bosatt här får utvisas endast om det finns synnerligaskäl. gäller två resp. . För nordiska medborgare och förden som kommit till som barn föreslås inga ändringar. För nordiskamedborgare som inte behöver tillstånd för att vistas här gäller i stället enbosättningstid . En utlänning som kom till innan han fyllt 15år och som när åtal väcktes hade vistats här i minst fem är får över huvudtaget inte utvisas. Vidareföreslås att det nuvarande mycket starka skyddet mot utvisning som personermed flyktingförklaring eller flyktingliknande status har något minskas. Enligtförslaget skall en flyktingförklaring som huvudregel ligga till grund för enpersons flyktingstatus, men domstolarna får i uppenbara fall en möjlighet attbortse frän en sådan förklaring. Imotion Sf37 (nyd) yrkas utmönstring dels av kravet på synnerliga skäl förutvisning av en utlänning som vistats i , dels avförbudet att utvisa den som kommit till innan han fyllt 15 är och somnär åtal väcks har vistats här . Vidare begärs att propositionensåvitt avser den föreslagna förändringen rörande möjligheterna att utvisautlänningar med flyktingförklaring avslås. Utskottetdelar regeringens uppfattning i fråga om de begränsningar för utvisning pågrund av brott som bör gälla och föreslår att socialför-sakringsutskottetavstyrker bifall till motion SE37 i nu behandlade delar. Domstolens behandling av frågan om utvisning Imotion Sf35 (s) yrkas införande av en lagregel som innebär att domstolens rättatt pröva frågan om utvisning begränsas till de fall då ett särskilt yrkandeframställts av åklagaren. Enligtgällande rätt beslutas utvisning pä grund av brott av den domstol som handlägger brottmålet (4 kap. 8 § UtIL). Frågan är föremål för tingsrättens officialprövning varför åklagaren inte behöver c framställa någotyrkande om utvisning. Om tingsrätten inte har beslu- tat om utvisning ochendast den tilltalade överklagar domen eller 1993/94:JuU5y åklagarenöverklagar till den tilltalades förmån, får hovrätten enligt 51 kap. 25 § andrastycket RB inte besluta om utvisning. Om den dömde överklagar och yrkar att ettbeslut om utvisning skall upphävas, kan påföljden skärpas om utvisningenupphävs. Utskottetanser i likhet med regeringen att det är angeläget att utvisningfråganuppmärksammas . Härigenom behöver ett eventuelltinhämtande av yttrande inte onödigtvis fördröja målets handläggning. Åklagarenbör därför senast i stämningsansökan ange sin inställning i frågan. Denna ordningtillämpas redan (se Riksåklagarens cirkulär C:81). Utskottet föreslår attsocialförsäkringsutskottet avstyrker bifall till motion Sf35 i denna del. Utvbningpå grund av brott mot 10 kap. 4 § UtIL Imotion Sföll (m) yrkas att det införs möjligheter att förlänga tiden för ettbeslut om utvisning i de fall en utvisad utlänning utan tillstånd återvänderhit och vistas olovligen i riket. Enligt10 kap. 4 § UtIL döms den utlänning som uppehåller sig i fastän hanenligt ett verkställt beslut om utvisning inte haft rätt att återvända hit tillSngelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Detta gällerdock inte om utlänningen har flytt hit för att undgå förföljelse. Medhänsyn till att frågan om utvisning är avgjord i en laga kraft ägande dom finnsingen möjlighet att förlänga utvisningstiden. Någon sådan möjlighet är enligtutskottets uppfattning inte heller önskvärd. föreslår attsocialförsäkringsutskottet avstyrker bifall till motion Sf611. Justitieutskottetvill här Ssta socialförsäkringsutskottets uppmärksamhet på att gällandelydelse av 24 kap. 21 § första stycket RB finns i SFS 1993:1408. Iövrigt har justitieutskottet inget att anföra med anledning av propositioneneller motionerna. Stockholmden På justitieutskottets vägnar Ibeslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), BirgitHenriksson (m), (), (fjp), (),(), (), (), () och (nyd). Från , sominte företräds av någon ordinarie ledamot i 1993/94:JuU5y utskottet, harsuppleanten () närvarit vid den slutliga behandlingen avärendet. Lars-ErikLövdén, , , , , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande iavsnittet Avslag på propositionen som börjar med "Utskottet vill" ochslutar med "till motion SfJ6" bort ha följande lydelse: Utskottetdelar regeringens bedömning att utländska medborgare som begår grova brott iSverige skall kunna utvisas. Utskottet anser emellertid att de förändringar somregeringen föreslagit på vissa punkter är alltför långtgående och att behovetoch konsekvenserna av dem inte analyserats tillräckligt. Hela frågan bör därförbli föremål för en fördjupad utredning av hur reglerna har tillämpatsoch i vilken mån de lämnar utrymme för godtycke och olikformig rättskipning.Enligt utskottets uppfattning blir det möjligt att ta ställning till vilkaåtgärder som behöver genomföras först när en sådan utredning genomförts.Propositionen bör därför avslås och regeringen bör få i uppdrag att snarastgenomföra en utredning med den inriktning som utskottet nu skisserat. Underhänvisning till det anförda föreslår justitieutskottet att socialförsäkringsutskottethemställer att med bifall till motion 1993/94:SD6 dels avslårproposition 1993/94:159, defe som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet nu anfört. Meningsyttringfår avges av suppleant från , eftersom partiet inte företräds avordinarie ledamot i ubkottet. () anför: Domstolensbehandling av frågan om utvisning EnUgtmin mening skall en tilltalad som riskerar utvisning ha god tid på sig attförbereda sig inför prövningen av denna fråga. Det skall inte komma som enöverraskning att domstolen självmant prövar frågan om utvisning utan attåklagaren framställt något yrkande om detta. För att så inte skall kunna bli falletbehövs en lagregel som innebär att domstolens rätt att pröva frågan omutvisning begränsas till de fall då särskilt yrkande därom framställts avåklagaren. Motbakgrund härav anser jag att justitieutskottet borde ha föreslagit 1993/94:JuU5y socialförsäkringsutskottet att hemställa att , medbifall till motion 1993/94:SOS yrkande 4, i utlänningslagen inför en nyparagraf med det innehåll som anges i vad som anförts.