yttr · GH05SfU3 · 1993-12-31 00:00:00 — Arvoden till privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster samt vissa ersättningar till 1993/94 har beslutat beredasocialförsäkringsutskottet tillfålle att yttra sig över proposition 1993/94:75om arvoden till privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster samt vissaersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. jämte motioner. Utskottet yttrar sig över regeringens förslag såvittgäller överföringen från sjukförsäkringen till landstingen av finansieringenoch administrationen av ersättningarna till privatpraktiserande läkare ochsjukgymnaster och därmed sammanhängande frågor. Utskottet yttrar sig ocksåöver följande motioner som väckts med anledning av propositionen, 1993/94:So20av lan m.fl. (nyd) yrkandena 1 och 3, 1993/94:So22 av IngvarCarlsson m.fl. (s) yrkande 1, 1993/94:So25 av m.fl. (v)yrkandena 1 och 3, 1993/94:So26 av () yrkande 1 ochl993/94:So28 av m.fl. (s). I den avvikande meningen (m,fp, c, kds) behandlas även motionerna 1993/94:Sol9 av och (), 1993/94:So21 av (), 1993/94:So23 av UllaTilländer (c), 1993/94:So24 av () yrkandena 1 och 4 samt1993/94:So29 av (). Vidare överlämnar utskottet med eget yttrande följandemotioner väckta under den allmänna motionstiden /93, 1992/93:Sf201 av HugoHegeland (m), 1992/93:Sf230 av m.fl. (fp), 1992/93:Sf234 av lanWachtmeister och (nyd) yrkandena 3, 4 och 7, l992/93:Sf236 avBengt (), 1992/93:Sf242 av och (),1992/93:Sf267 av m.fl. (s), 1992/93:Sf277 av (), 1992/93:So248 av lan och (nyd) yrkandena 5 och6 samt 1992/93:So460 av lan och (nyd) yrkandena 1och 3. 1 1993/94. Nuvarandeersättningssystem för privata vårdgivare i993/94:SfU3y Sjukvårdsersättning från den allmänna sjukförsäkringenutges i form av bl.a. ersättning för öppen hälso- och sjukvård som ombesörjs avsjukvårdshuvudmännen samt läkarvård eller annan sjukvårdande behandling somlämnas av privatpraktiserande läkare eller sjukgymnast som är uppförd på en avförsäkringskassan upprättad förteckning. Det nuvarande systemet med schabloniserad ersättning frånden allmänna sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen enligt överenskommelsermellan regeringen och sjukvårdshuvudmännen infördes (prop.1983/84:190, bet. SfU 1983/84:31, rskr. 1983/84:393). Genom det nya systemetomvandlades de tidigare presta-tionsrelaterade ersättningarna frånsjukförsäkringen till en samlad ersättning beräknad med ett i principenhetligt belopp per invånare, en allmän sjukvårdsersättning. Den allmännasjukvårdsersättningen fördelas mellan sjukvårdshuvudmännen efter enbehovsbaserad modell. Från den allmänna sjukvårdsersättningen avräknas vad somunder föregående år utbetalats från försäkringen till privatpraktiserande läkareoch sjukgymnaster som förts upp på en förteckning hos . Förutsättningen för att privatpraktiserande läkare skallerhålla försäkringsersättning är att de är uppförda på försäkringskassansförteckning. För att en läkare skall föras upp på förteckningen krävs attsjukvårdshuvudmannen tillstyrker detta. Sjukvårdshuvudmannens tillstyrkanbehövs dock inte om läkaren med avsikt att bedriva heltidsverksamhet övertar en befintlig praktik från en läkare som är ansluten till försäkringenoch den övertagande läkaren bedriver verksamheten vidare med i huvudsakoförändrad inriktning. Tillstyrkan behövs inte heller om läkaren nyetablerarsig inom stödområdena 1 eller 2 eller vissa angivna glesbygdskommuner.Tillstyrkan behövs slutligen inte för en tillfållig vikarie för läkare som äruppförd på förteckning. I huvudsak motsvarande villkor gäller för enprivatpraktiserande sjukgymnast. Det nuvarande systemet infördes för att nå en bättrebehovsbaserad fördelning av både de ekonomiska och personella resurserna inomsjukvården. Systemet har också för statens del inneburit en kontroll översjukförsäkringens utgifter för den öppna sjukvården genom att det för varje årbestämts en kostnadsram för hur mycket av vårdkostnaderna som försäkringenskall finansiera. Landstingen har fått kontroll över vilka belopp somskall avräknas från statens ersättning genom att de avgör vilka nyaprivatläkare och privata sjukgymnaster som skall få etablera sig. har (prop. 1992/93:150 bil. 4,bet. 1992/93:FiU30, rskr. 1992/93:447) godkänt riktlinjerna för ändringar i systemet med ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvud männen fr.o.m. . Sombakgrund till ändringen angavs att det nya statsbidragssystemet 1993/94:SfU3y för bl.a.landstingen har medfört att utrymmet för ersättningarna som utges frånsjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen minskat . 1992/93:150 angavs att för har regeringenför avsikt att föreslå att slopa skatteutjämningsavgiften. Efterdenna åtgärd och en reducering med , som motsvarar dentillfålliga återbetalningen , återstår en total utgiftsram på ca att fördela mellan sjukvårdshuvudmännen. Vidare erinrades ipropositionen om att regeringen förelagt ett förslag om nationellthusläkarsystem för vilket sjukvårdshuvudmännen avses få finansieringsansvaretoch som innebär ett första steg i en fri etableringsrätt för läkare samt att enöversyn företagits av läkarvårdstaxan med utgångspunkt i att ett system medhusläkare införs över hela landet. Föredragande statsrådet anförde att för attgå vidare med etableringsfrihet för övriga privatpraktiserande läkare krävs systemsom dels gör det möjligt för sjukvårdshuvudmännen att leva upp till sittplaneringsansvar, dels garanterar de privata vårdgivarna en möjlighet att drivasin verksamhet på i huvudsak samma villkor som de offentligt verksammavårdgivarna. Statsrådet underströk också att sjukvårdshuvudmännen måste ha enreell möjlighet att kontrollera hälso- och sjukvårdens kostnadsutveckling.Statsrådet ansåg att finansieringsansvaret och därmed administrationen för denu försäkringsanslutna läkarna och sjukgymnasterna borde föras över tillsjukvårdshuvudmännen vid ingången av och att detta skapar goda förutsättningarför en avveckling av nuvarande etableringsbegränsningar för specialistläkareden . Regeringen skulle senare återkomma till med ettmer detaljerat förslag om hur förändringarna skall genomföras, om vilkenreglering som krävs för detta samt hur en effektiv kostnadskontroll skall kunnaåstadkommas. I propositionen läggs nu fram förslag till lagreglering avprivatpraktiserande läkares resp. sjukgymnasters rätt till ersättning från ettav landstingen finansierat och administrerat offentligt ersättningssystem förhälso- och sjukvård i de fell vårdavtal inte har träffets med . Den nya ordningen innebär att läkare och sjukgymnaster fårrätt till ersättning från enligt de föreslagna lagarna och vissa avregeringen utSrdade tjixebestämmelser under förutsättning att vissa krav påkompetens och verksamhet är uppfyllda. För både läkare och sjukgymnaster gällerbl.a. att de måste bedriva verksamheten på heltid, att de inte får ha fyllt 70år samt att de inte får ha anställning i något landstings hälso- och sjukvård. Läkarvårdsersättning lämnas för vård som ges av en läkarei privat verksamhet med viss angiven specialistkompetens. För sjukgymnastik ersättning ställs krav på viss tids tjänstgöring i offentligt finansierad -, De privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som är 1993/94:SfU3y uppfördapå förteckning hos försäkringskassa skall dock utan särskild prövning gå in idet nya systemet. De ersättningsmodeller för läkare och sjukgymnaster somskall gälla för den nya ordningen skall preciseras i av regeringen fastställdanationella taxor med grundnivåer som kan överskridas av . För varjespecialitet fastställs ett ekonomiskt tak per kalenderår för vissaarvodesgrupper. De nya taxorna skall träda i kraft ochdessförinnan skall arvodesbestämmelser motsvarande nuvarande taxor tillämpas. I propositionen anges att en försäkringskassa efteröverenskommelse med sjukvårdshuvudmannen får sköta utbetalningarna. Som ett led i reformen föreslår regeringen också attskatteutjämningsavgiften för landstingen avskaffes . 1 propositionen föreslås dessutom en förlängning tilllängst utgången av av viss försöksverksamhet inom tandvården. 1 propositionen redovisas slutligen en överenskommelse somträffets mellan staten och företrädare för sjukvårdshuvudmännen om vissaersättningar från sjukförsäkringen m.m. för . Inom den festställ-daramen har parterna enats om att den allmänna sjukvårdsersättningen för år 1994skall uppgå till . Någon avräkning av de ersättningar frånförsäkringen som utbetalts till de privata vårdgivarna skalldärvid inte ske. Motioner om införandet av ett nytt system I motion So22 av m.fl. (s) yrkande 1 yrkasavslag på förslaget om fri etablering av privatpraktiserande vårdgivare.Motionärerna anför att det föreslagna ersättningssystemet innebär mycket omfattandeförändringar beträffende finansieringen av hälso- och sjukvården. Motionärernaanser att förslagen måste övervägas i anslutning till resultatet av arbetet iHSU 2000, och de motsätter sig att tar ställning till en sådanförändring innan utredningen lagt sina förslag. Regeringens förslag om iprincip fri etablering för privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster äroförenliga med kravet på totalkostnadskontroll över sjukvårdsutgifterna och påvårdplanering som utgår från befolkningens rätt till en god hälso- och sjukvårdåt alla på lika villkor. Enligt motionärerna är risken påtaglig att systemetblir kraftigt kostnadsdrivande som svårigheterna att bibehålla vissavårdenheter kan bli stora om en privatläkare etablerar sig inom vårdenhetensupptagningsområde. Även i motion So28 av m.fl. (s)framhålls riskerna för att den fria etableringen måste bekostas genom besparingarinom egen vård. Det kan också bli svårt att rekrytera vissa typerav specialister till de mindre sjukhusen eftersom de hellre etablerar sigprivat i befolkningstäta områden. Motionärerna begär därför avslag på förslagetom fri etablering av privatpraktiserande vårdgivare. Även m.fl. (v) anser i motion So25 att den fria 1993/94:SfU3y etableringenblir kostnadsdrivande och att risken för en överetablering är stor.Motionärerna kan inte acceptera att privata vårdgivare skall S breda ut sig pådet allmännas bekostnad utan att det allmänna har möjlighet att säga nej tillöveretablering. Motionärerna begär därför i yrkande 1 avslag på förslaget omfri etableringsrätt för privatpraktiserande läkare. I motion So26 anser () att förslagetskonsekvenser för landstingens möjligheter att utöva kostnadskontroll behövergranskas ytterligare. Det gäller även de regionalpolitiska effekter förslagetkan ge. Motionären begär i yrkande 1 ett tillkännagivande om att frågan ometableringsfrihet för specialistläkare och sjukgymnaster bör hänskjutas tillPrioriteringsutredningen och HSU 2000. I motion So20 motsätter sig lan m.fl. (nyd)att sjukvårdshuvudmännen övertar kostnadsansvaret för och administrationen aversättningar till privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster. Motionärernaframhåller att förslaget innebär att landstingens makt ökar och befåsts, och deanser att det, mot bakgrund av HSU 2000:s utredningsarbete, finns starka skälatt inte låsa fast utvecklingen till landstingsmodellen. Motionärerna ärkritiska även mot vissa andra föreslagna villkor för den fria etableringen. Debegär i yrkande 1 avslag på förslagen till lag om läkarvårdsersättning och lagom sjukgymnastikersättning och därmed sammanhängande förslag. De begär vidarei yrkande 3 ett tillkännagivande om att frågan om fri etablering bör överförastill HSU 2000. Utskottets bedömning av det föreslagna systemet Den i motionerna nämnda utredningen 2000 är enparlamentarisk kommitté om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation,som regeringen tillkallade (dir. 1992:30). Kommittén skall lägga fram en analys och bedömning avhälso- och sjukvårdens resursbehov samt hur dessa skall kunna tillgodoses framtill inom ramen för en samhällsekonomi i balans. Kommittén bör taställning till vem som skall finansiera vården, vem som skall ansvara för attvården blir tillgänglig, i vilka former produktionen bör ske samt hursamhällets kontrollsystem bör vara uppbyggt. Kommitténs ställningstaganden bör utgå från en analys ochvärdering av i första hand tre olika finansierings- och organisationsmodeller,som bör arbetas fram och analyseras av en till kommittén knuten expertgrupp.Utgångspunkten för gruppens verksamhet skall vara att hela befolkningen skallkunna erbjudas en god hälso- och sjukvård på lika villkor, oberoende av såvälsjukdomens art eller varaktighet som den vårdsökandes älder, ekonomi ellerbosättningsort. Samtliga modeller skall utgå från att finansieringen nästanhelt och hållet skall ske med skatter, socialavgifter eller obligatoriskaförsäkringspremier som tas ut efter betalningsförmåga och oberoende av risk förden enskilde. De tre modeller som skall arbetas fram och analyseras avexpertgruppen är: -Enreformerad iandstingsmodell som bygger på dagens system, där 1993/94:SfU3y landstingetoch kommunen ansvarar för finansiering och tillhandahållande av hälso- ochsjukvård. Produktionen av hälso- och sjukvården bör i denna modell kunna skeav såväl offentliga som privata producenter på likartade villkor och ikonkurrens. - En modell med primärvårdsstyrd vård där samtliga hälso- ochsjukvårdens resurser läggs hos primärvården. Den enskilde väljer en husläkarevars ersättning till övervägande del beror på hur många som valt honom ellerhenne som sin husläkare. De resurser husläkaren tilldelas inkluderar äventänkta kostnader för bl.a. specialist-och slutenvård, som husläkaren vid behovköper från lämplig vårdgivare. Finansieringen kan ske såväl primärkommunalteller landstingskommunalt som centralt av staten. -En modell med obligatorisksjukvårdsförsäkring som innebär att resurserna för hälso- och sjukvård samlashos en eller flera försäkringsgivare, varmed landstingens rätt att ta ut skattför hälso- och sjukvården upphör. Patienter rätt till försäkringen enligtvissa regler för t.ex. diagnos, behandling m.m. Försäkringen ger ersättningtill vårdgivaren i enlighet med en festställd taxa eller olika former avvårdkontrakt. Expertgruppen bör i denna modell särskilt studera hurkostnadskontroll kan erhållas och kvalitetskontroll kan säkras. Utredningen börenligt direktiven bedriva sitt arbete så att det är slutfört senast den 1 mars1994. Inom de olika riksdagspartierna råder delade meningar omvilken finansieringslösning som bör gälla för sjukvården och vilkaetablerings-villkor som bör gälla för privata vårdgivare. Även inom myndigheteroch organisationer på sjukvårds- och försäkringsområdet råder delade meningar.Detta är också orsaken till att en parlamentarisk utredning tillsatts för attlägga fram förslag om vilken inriktning som bör gälla för framtiden. HSU 2000skall enligt direktiven avsluta sitt arbete . Någon försening avutredningens arbete har inte aviserats. Utskottet konstaterar att propositionens förslag innebären genom gripande förändring av verksamhetsvillkoren för såväl landstingen som läkare och sjukgymnaster. Genom att införa i princip fri etablering för läkare och sjukgymnaster inom ramen för en landstingsfinansierad sjukvård rubbas, enligt utskottets mening, de ekonomiska villkoren och planeringsmöjligheterna för den vård som drivs i landstingens regi. Möjligheterna att från samhällets sida påverka den regionala fördelningen av vårdresurserna minskar. kommer den fria etableringen att med mycket kort varsel kunna förändra förutsättning arna för de redan etablerade läkarna och sjukgymnasterna. Utskottet vill vid sidan härav tillägga att förslaget inte heller tillräckligt beaktar betydelsen av att en väl fungerande rehabiliteringsverksamhet kan bedrivas. T.ex. har läkare som enbart har specialistutbildning inom företagshälsovård inte möjlighet att ansluta sig till det föreslagna ersätt ningssystemet, något som berörs i motionerna So2l, So23, So24 yrkan de 1 och So29. Läkare med specialistkompetens i allmänmedicin och 6 examen i ortopedisk medicin får enligt förslaget inte heller ansluta sig. Utskottet anser att effekterna i nu angivna avseenden inteär möjliga 1993/94:SfU3y att överblicka. Vid sidan om en så stor reformsom här föreslås skall husläkarreformen genomföras, och effekternablir därmed än mer svårbedömbara. Enligt utskottets mening finns det inga starka skäl somtalar för att en förändring redan nu bör ske av finansieringssystemet för ochadministrationen av ersättningarna till de privatpraktiserande läkarna ochsjukgymnasterna. Utskottet anser att det skulle vara direkt oansvarigt attgenomföra en reform av denna omfattning som kanske bara skulle vara . Enligt utskottet måste resultatet av den parlamentariska kommitténsarbete avvaktas innan någon större förändring av etableringsregler ochfinansierings- och administrationsansvar görs. bör därförföreslå att med bifall till motionerna So20 yrkande 1, So25 yrkandeI, So22 yrkande 1 och So28 avslår propositionen i denna del. Härmed är ocksåmotionerna So20 yrkande 3 och So26 yrkande 1 i huvudsak tillgodosedda. Den framtida inriktningen vad gäller finansieringen avhälso- och sjukvården tas upp i flera motioner väckta /93. I motion Sf277 av () begärs att HSU 2000skall få i uppdrag att utreda ett alternativt förslag om en allmän obligatorisksjukförsäkring, en grundläggande försäkring där ersättningen genom patientensval fördelas på vårdgivare. I motion So460 av lan och (nyd) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att nuvarandeersättningssystem, den s.k. Dag-marreformen, skall avskaffas. I motionen begärsi yrkande 3 också tillkännagivande om att landstingens monopol inom sjukvårdenskall upphöra. I motion Sf234 yrkandena 3, 4 och 7 liksom i motion So248yrkandena 5 och 6 av samma motionärer begärs också tillkännagivanden om en radriktlinjer för den framtida sjukvårdspolitiken. Enligt motionärerna skallsjukvårdsproduktionen vara producentoberoende genom att ansvaret förproduktionen och finansieringen skiljs åt och en nationell sjukförsäkringinförs, som garanterar patientens valfrihet och direkta inflytande och i vilkenersättningen för sjukvård i princip följer patienten. Den nationellaförsäkringen skall finansieras solidariskt efter ekonomisk förmåga hosindividerna och administreras av eller av privataförsäkringsbolag som verksam-hetsmässigt kontrolleras av en oberoendeorganisation. Landstingens rätt att beskatta medborgarna för sjukvårdsuppgifterskall upphöra. Enligt utskottet bör ställningstagande tilldessa frågor anstå i avvaktan på resultatet av arbetet inom HSU 2000. Utskottet utgår därvid från att det förslag till försäkringslösning som presenteras i motion Sf277 med hänsyn till den parlamentariska sammansättning en omfattas av utredningens arbete. Motionerna Sf234 yrkandena 3, 4 och 7, Sf277, So248 yrkandena 5 och 6 samt So460 yrkandena 1 och 3 bör därför avstyrkas av socialutskottet. I motionSf230 av m.fl. (fp) begärs tillkännagivande 1993/94:SfU3y om attäven andra grupper av vårdgivare, som exempelvis barnmorskor, legitimeradesjuksköterskor och arbetsterapeuter skall kunna föras upp på förteckning hosförsäkringskassa, så att de skall kunna arbeta inom ramen för den allmännaförsäkringen. Enligt utskottet ryms även denna fråga inom ramen för denpågående översynen av hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation.Motion Sf230 bör därför lämnas utan åtgärd av . I motion Sf242 av och ()tar motionärerna upp frågan om en mer generell ersättningsform för såvälpsykoterapi och psykoanalys som annan psykologisk utredning och behandling.Motionären anser att det är nödvändigt att även utredning och behandling hoslegitimerad psykolog ersätts via . I motion Sf267 av OskarLindkvist m.fl. (s) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att kostnadernaför psykoterapeutisk behandling bör ersättas genom det allmännaförsäkringssystemet. Motionärerna begär vidare i yrkande 2 en utredning avfrågan om behovet av psykoterapeutisk behandling och kostnaderna för denna. har under en följd av år avslagit motioner meddenna inriktning på förslag av utskottet, senast i betänkande 1993/94:SfU4.Utskottet hänvisade i detta betänkande bl.a. till att isitt slutbetänkande Välfård och valfrihet (SOU 1992:73) funnit att de nuvarandevillkoren för att få tillgång till psykoterapi inte är acceptabla. Utredningenframhåller att denna behandlingsform måste jämställas med andra sjukvårdandebehandlingar. Utredningen föreslår att frågan löses i två steg. På kortare siktskall legitimerade psykotera-peuter, även sådana som inte är läkare, efteransökan förtecknas hos som enskilda vårdgivare. I ett längreperspektiv föreslår utredningen att psykoterapins finansiering skall anpassastill de beslut som kan väntas fatta med anledning av förslag från HSU2000. Utskottet ansåg att beredningen av förslag bordeawaktas. Utskottet erinrade också om att regeringen och sjukvårdshuvudmännen iöverenskommelsen för beslutat om en betydligt höjd ersättning förpsykoterapeutisk behandling. Ersättningen har höjts från högst 24,5 miljonerkronor till högst . Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning.Socialutskottet bör därför avstyrka bifell till motionerna Sf242 och Sf267. I en motion väckt under den allmänna motionstiden, Sf201av (), anges att föreslagit att läkareskall föras av förteckning . Motionärenanser att bör besluta att någon bestämd åldersgräns för läkare somdriver samhällsfinansierad verksamhet inte skall finnas. Utskottet konstaterar att det i nuvarandeersättningssystem inte finns någon övre åldersgräns för när läkaren inte Sr vara uppförd på förteckning. Något uttalande från sida är med hänsyn till utskottets ställningstagande till propositionen därför inte påkallat, och motion SfZOl bör avstyrkas. I motionSf236 anför () att nuvarande sekretessbe- 1993/94:SfU3y stämmelserhindrar försäkringskassorna från att granska de journaler som ligger till grundför de privata vårdgivarnas debiteringar. Motionären anser att det är rimligtatt får möjligheter att granska underlaget, och han begär etttillkännagivande härom. har i sitt betänkande Arvodenför vård hos privatpraktiserande läkare (1992:118) föreslagit attförsäkringskassan skall S författningsenlig rätt att i detta syfte ta del avde försäkringsanslutna läkarnas patientjournaler. Utskottet har ovan föreslagit att socialutskottetavstyrker bifall till regeringens förslag om ett nytt system. Utskottet utgårdärför från att beredningen av förslag fortsätter.Något uttalande från sida bör inte göras, och socialutskottet böravstyrka bifall till motion Sf236. I motion So25 anför m.fl. (v) att detsnarast bör tillsättas en utredning med uppdrag att se över de totalakostnaderna, även på nivå, för människor med olika funktionshinder.Enligt motionärerna behövs en merkostnadsersättning där de olikahögkostnadsskyddens summor inräknas i underlaget, som skall knytas till en vissprocentsats av basbeloppet. En sådan merkostnadsersättning skulle ge störretrygghet för den enskilde och vara billig att administrera. Motionärerna begäri yrkande 3 att hos regeringen begär ett sådant samlat högkostnadsskydd. har avslagit en liknande motion påförslag av utskottet i betänkande 1993/94:SfU4. Utskottet anförde därvid attMerkostnadskommittén (S 1990:04) har haft till uppgift att överväga och lämnaförslag till de förändringar i förmånssystemet inom socialförsäkringen som ärpåkallade för att uppnå bättre rättvisa mellan olika grupper av försäkrade somhar betydande kostnader för läkemedel, förbrukningsartiklar, vård och annanbehandling samt resor till följd av sjukdom eller handikapp. I kommitténsbetänkande Merkostnader vid sjukdom och handikapp (SOU 1992:129) redovisasbl.a. system för skydd mot höga sjukresekostnader, prisnedsättning avspeciallivsmedel, en lägre nivå av handikappersättning samt alternativa förslagom de kostnadsfria läkemedlen och förbrukningsartiklarna. Betänkandet harremissbehandlats och bereds nu i . Utskottet ansåg attberedningen av betänkande borde avvaktas. Utskottetnämnde att frågan även ligger inom ramen för den tidigare nämnda utredningen omhälso- och sjukvårdens finansiering och organisation, HSU 2000. Utskottet anser att bör vidhålla sininställning. bör därför avstyrka bifall till motion So25yrkande 3.