yttr · GH05AU2 · 1993-12-31 00:00:00 — En ombildning av arbetsgivarorganisationen för detstatliga området Konstitutionsutskottethar berett arbefemarknadsufekottet tillSlle att yttra sig över proposition1993/94:77 En ombildning av arbetsgivarorganisationen för det statliga områdetjämte motioner. DåvarandeStatens avtalsverk bildades efter det att de offentliga tjänstemännen istat och kommuner Stt förhandlings- och avtalsrätt om anställningsförmånerna.Dessförinnan reglerades de statliga ämbefe-männens anställningsvillkor enligtstafetjänstemannalagen och tillhörande stadga utSrdad av regeringen, statenslöneförordning och statens allmänna avlöningsreglemente (Saar). Efterdet att medbestämmandelagen antagits och trätt i kraft den 1 januari 1977ansågs det erforderligt att anpassa avtalsverkets funktion och organisationtill det nya förhållningssätt som utvecklades mellan arbetsgivarsidan påstatens område och arbetstagarnas organisationer. skulleytterligare inriktas mot att stödja myndigheterna i deras vidgade arbetsgivarroll. Detansågs att de arbetsuppgifter som ankommer på staten som arbetegivare skullehållas åtskilda från de uppgifter som hänger samman med statens allmännasamhällsfunktioner. Det borde klart framgå vilket organ som representerar destatliga arbetegivarintressena. Iproposition 1977/78:157 föreslogs en omvandling av till ett nyttcentralt ämbeteverk. , som central myndighet förarbetsgivarpolitiken. I begreppet arbetsgivarpolitik innefattades bl.a. de måloch principer som staten som arbetsgivare verkar för i frågor som rörförhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Verket skulle svara församordningen av den statliga arbetegivarpoliti-ken. Det nya arbetsgivarverket(SAV) inrättades . SedanSAV bildades har en omfattande utveckling ägt rum på det statligapersonalpolitiska området. Vägledande för denna process har varit förenkling,decentralisering och marknadsanpassning. Personalpolitiken skall vara etttydligt instrument i förnyelsen av den offentliga sektorn. Riksdagen1992/93. I fråga om lönebildningen har verksamhetsintresset och dedirekt 1993/94:AU2y verksamheteansvariga myndigheterna gette ett grundläggandeinflytande som varit vägledande för den statliga arbetsgivarfunktionens utveckling.I praktiken har detta inneburit att staten successivt anpassat sin lönebildningtill vad som gäller på arbefemarknaden i övrigt. centraltdetaljreglerade lönesystem har slopate och ersatfe av lokal och differentieradlönesättning och en anpassning av den statliga lönestrukturen tillarbetsmarknaden i övrigt. En motsvarande utveckling pågår också på detförfattningsreglerade området. Regeringen har lagt fram proposition1993/94:65 En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl. som innehållerförslag till en ny lag om offentlig anställning. De föreslagna förändringarnasyftar bl.a. till att förenkla hanteringen av personalfrågor inom statsförvaltningen. Det s.k. verksledningsbeslutet innebar att regeringensstyrning av den statliga förvaltningen skulle gälla verksamhetenshuvudinriktning vid en myndighet. preciserades regeringens krav påmyndigheten. Successivt har s.k. ramanslag införts där myndigheterna fårdisponera anvisade medel utan restriktioner för olika resursslag. Omfördelningkan därmed ske mellan t.ex. löner, lokaler och övriga förvaltningskostnader. tillkallades den s.k. föratt lämna förslag till framtida utformning av statens centralaarbetsgivarfunktion. På grundval av kommitténs slutbetänkande Staten ocharbetsgivarorganisationerna (SOU 1992:100) föreslog regeringen i förra åretsbudgetproposition (prop. 1992/93:100, bil. 8, s. 8693) att SAV skulleombildas till en uppdragsmyndighet med en från regeringen mer friståendeställning. Omvandlingen sågs som en konsekvens av statsmakternas strävan attutveckla en resultatorienterad styrning av myndigheternas verksamhet.Myndigheterna borde enligt regeringen ha en långtgående frihet att bestämma hurtillgängliga medel skall användas för att uppnå de mål som statsmakterna harbestämt, inte minst i fråga om ansvaret för lönebildningen ochpersonalkostnaderna. 1 budgetpropositionen hemställde regeringen om riksdagensgodkännande av att den statliga arbetsgivarorganisationen skulle ombildas ienlighet med den förordade inriktningen. Denna inriktning innebar bl.a. attmyndigheterna skulle ges ett direkt inflytande över sin arbefe-givarorganisationgenom att vid årsmöte utse dess styrelse. Styrelsen skulle i sin tur tillsättaorganisationens ledning. 1 fråga om val av verksamhetsform förarbetsgivarorganisationen hade flera remissinstanser uttryckt tveksamhet om enuppdragsmyndighet skulle innebära den önskvärda självständigheten iförhållande till den politiska nivån. I propositionen aviserades därför att enutredare skulle få i uppdrag att undersöka möjligheterna till andraassociationsformer. Om fördelarna med en annan verksamheteform övervägde avsågregeringen att återkomma med förslag. Även i andra delar förutsattes att regeringen skulleåterkomma. Det gällde bl.a. frågan om roll i samband med löneavtalen för \ destatsanställda där nuvarande ordning innebär att finansutskottet på statens vägnar godkänneravtalen (9 kap. 11 § första stycket regerings- l993/94:AU2y Regeringenaviserade ett förslag om grundlagsändring och om en ny förenkladställföreträdarlag. Regeringenshär återgivna förslag föranledde inga motionsyrkanden. godkände attden statliga arbetsgivarorganisationen ombildades med den inriktning somförordate i propositionen (1992/93:AU10, rskr. Proposition 1993/94:77 Detnu framlagda förslaget innebär i princip ett fullföljande av tidigareställningstaganden av statsmakterna. Arbetegjvarorganisationenför det statliga området föreslås bli ombil-dad till en uppdragsmyndighet. Ifråga om myndighetens beslutande organ är förslaget dock modifierat i förhållandetill förra årets budgetproposition, detta sedan Lagrådet uttryckt tveksamhetkring konstitutionella frågor. I stället för årsmöte skall det beslutandeorganet utgöras av ett arbetsgjvarkollegium, vars ledamöter skall ufees avregeringen efter förslag av kollegiet. Det skall ankomma på kollegiet att genomen arbetsordning fasfetälla formerna för myndigheternas inflytande i arbetsgivarorganisationen.Kollegiet bör enligt propositionen också fastställa avgifterna tilluppdragsmyndigheten och utse en styrelse. skall förutomberedande och verkställande uppgifter ha beslutanderätt i löpande frågor ochdärvid bl.a. utse myndighetens chef. Detföreslås också att finansutskottet inte längre skall godkänna avtal i frågor omanställningsvillkor som gäller statens arbetstagare eller i övrigt tillhörriksdagens prövning. Vidareskall den s.k. ställföreträdarlagen upphävas. Enligtpropositionen skall ombildningen ske den . Reformen skallfullföljas genom att den förut angivna ändringen iregering;sformen jämte följdändringar i riksdagsordningen och i sekretesslagenträder i kraft liksom upphävandet av ställföreträdarlagen. lmotion av m.fl. (v) yrkas avslag på propositionen. Motionärerna vill också ha ett tillkännagivande om den statliga arbete- givarpolitiken. De pekar på att ett av syftena med förslaget är att främja en ökad samverkan mellan arbetsgivarorganisationerna på hela arbetsmarknaden. Vid en närmare granskning kan förslaget inte ses som något annat än ett steg mot att SAV går upp i SAF, sägs det i motionen. Motionärerna vill att politiken inriktas mot att staten skall vara en mönsterarbetsgjvare, vilket förutsätter att den statliga arbetsgi varorganisationen inte samordnar sig med SAF, vars udd är riktad mot löntagarna. Den statliga arbetsgivarorganisationen kan i och för sig ha karaktären av uppdragsmyndighet, men den bör inte ha en mer fristående ställning från regering och riksdag än . m.fl. (s) anknyter i motion K12 till desyn- 1993/94:AU2y punkter som framförts vid lagrådsgranskningen. Motionärernaanser att även den ordning som förordats i propositionen när det gällerorganisationens beslutande organ ger regeringen ett alltför tunt inflytandeför att uppfylla regeringsformens krav. Av konstitutionella skäl bör regeringenutse myndighetens styrelse. S-motionärerna ser även en risk med attfinansutskottet inte längre skall godkänna avtal om anställningsvillkor, ochdet begärs ett tillkännagivande om att finansmakt inte fårurholkas. Utskottet inskränker sitt yttrande till att avse delsfrågan i vilken form arbetsgivarorganisationen för det statliga området skallbedriva sin verksamhet, dels förslaget om upphävande av ställföreträdarlagen. Utskottet har i det av godkända betänkandet1992/93:AU10 ställt sig bakom att ombildas enligt deninriktning som angavs i förra årets budgetproposition (1992/93:100, bil. 8).Avsikten med ombildningen är att ge den statliga arbetsgivarorganisationen enfrån regeringen mer fristående ställning. Ombildningen kan sägas vara enkonsekvens av det genomgripande förnyelsearbete som präglat den statligaförvaltningen i där den statliga personalpolitiken är en viktig del.Som utskottet tidigare framhållit (1991/92:AU3) är det ett övergripande mål ipersonalpolitiken att staten skall kunna rekrytera och behålla bra arbetskraft,eftersom det i mycket hög grad är de anställdas motivation och kompetens som äravgörande för kvalitet, service och effektivitet inom den offentliga sektorn.Genom verksamhetsanpassade lönesystem ökas förutsättningarna för detta.Avreglering, decentralisering och delegering är huvudpunkter i den statligapersonalpolitiken. Utvecklingen går mot en resultatorienterad styrning avstateförvaltningen, vilket innebär att ansvaret för arbetsgivarfrågor liksomövriga förvaltningsfrågor i allt större uteträckning faller på de enskilda myndigheterna. Den nu framlagda propositionen innebär som nämnts iprincip ett fullföljande av det tidigare riksdagsbeslutet om ombildning.Regeringen förordar att den nya arbetsgivarorganisationen för det statligaområdet skall bedriva sin verksamhet i form av uppdragsmyndighet. I förhållandetill förra årets budgetproposition är förslaget modifierat i så måtto att dennya organisationens beslutande organ skall utgöras av ett arbetsgivarkollegiumoch inte ett årsmöte. Enligt vad utskottet inhämtat pågår förberedelsearbete föratt inrätta arbetsgivarkollegjet. Enligt planerna skall detta bestå av 120ledamöter. Myndigheterna skall indelas i grupper efter storleksordning, mätt iantalet årsarbetskrafter. De största myndigheterna får nominera två ledamötervar och de mellanstora en var. De minsta myndigheterna 1993/94:AU2ynominerar ledamöter, 60 till antalet, genom val. Även icke statligaarbetsgivare deltar i detta nomineringsförfarande. De invändningar som finns i motionen av . (v) riktas inte mot förslaget som sådant att ombilda arbetsgivarorganisationentill en uppdragsmyndighet. Motionärerna anser emellertid att organisationeninte bör få en mer fristående ställning från regering och riksdag än ,eftersom de då ser en risk för samordning med SAF. En sådan samordning äroförenlig med tesen att staten skall vara en mönsterarbetsgivare, sägs det imotionen. Av detta skäl yrkas avslag på propositionen i sin helhet samt etttillkännagivande om statens arbete-givarpolitik. ställningstagande med anledning av förslaget iförra årets budgetproposition om ombildning av SAV innebar ett förordande av eni förhållande till regeringen mer fristående arbetsgivarorganisation. Av vadsom anförts i det föregående framgår att utekottet ser detta som en logisk ochönskvärd konsekvens av utvecklingen av löne- och personalpolitiken på detstatliga området. När det gäller synen på den statliga personalpolitikenanser även Utekottet att staten bör vara ett föredöme. Utskottet kan emellertidinte se att en sådan ambition skulle vara oförenlig med en ökad delegering ochett större ansvar på myndigheterna själva för personalpolitiken och en mersjälvständig arbetsgivarorganisation. Tvärtom bör detta kunna bidra till enförbättring, eftersom personalpolitiken mera kan anpassas till den enskildaverksamhetens förutsättningar. Av vad som anförts i det föregående följer att utskottetinte kan ansluta sig till motion , som således avstyrks. Inte heller i motion K12 av m.fl. (s)framförs någon invändning mot förslaget i sig att ombilda SAV till en uppdragsmyndighet.Motionärerna är dock kritiska mot den i propositionen beskrivna modellen medett arbetsgivarkollegium. Utskottet ser saken på följande sätt. Om strävan är attskapa en arbetsgivarorganisation där de enskilda myndigheterna verkligen ärdelaktiga i verksamheten måste de på något sätt beredas möjlighet att reelltpåverka både grundläggande frågor som rör organisationen och dess ledning ochfrågor om t.ex. inriktningen av avtalsrörelserna och annat av övergripandeintresse. Enligt utskottets mening skulle det innebära vissa praktiska problemom samtliga myndigheter och andra som företräds av organisationen skulle S egenrepresentation. En ordning med ett kollegium av den storlek och med densammansättning som beskrivits ovan är möjligen en lämplig väg att gå. Ommodellen verkligen är ändamålsenlig för detta syfte är dock enligt utskottets meningsvårt att uttala sig om, inte minst med hänsyn till att det inom svenskförvaltning saknas erfarenheter av liknande beslutsorgan. Under allaförhållanden förutsätter utskottet därför om ordningen genomförs att enutvärdering sker och att det Gnns en beredskap till omprövning. Vad som framför allt Sr utskottet att känna tveksamhet inför f förslagetär det förhållandet att organisationens styrelse skall utses av kollegiet och inte avregeringen. Utan att anlägga synpunkter på frågan 1993/94:AU2y om grundlagsenligheten avden i propositionen föreslagna ordningen anser utskottet att det bordeövervägas om inte en lämpligare ordning vore att regeringen, efter förslag avkollegiet, uteer styrelse för organisationen. Vadsom nu anförte innebär att arbetsmarknadsufekottet från de synpunkterutskottet har att iaktta tillstyrker motion K12 i mofevarande del. Eftersominvändningarna i denna motion mot regeringsförslaget är av huvudsakligenkonstitutionell art avstår ufekottet från att yttra sig över övriga delar avmotionen. Slutligenvill utskottet om förslaget om ett arbetsgivarkollegium genomförs för sindel framhålla att det är mycket angeläget med en jämn könsfördelning i dennaförsamling. Destatliga myndigheterna företräds av SAV med stöd av förordningen (1976:1021) omstatliga kollektivavtal, m.m. Av förordningen följer att kollektivavtalen slutspå statens vägnar av SAV och att det är SAV som beslutar om lockout eller annanstridsåtgärd mot arbefetagare hos staten. Enligtvad arbetsmarknadsutskottet inhämtat är tanken att de statliga myndigheternaskall vara obligatoriskt "anslutna" till den nya arbetsgivarorganisationen.Hur detta skall regleras rättsligt är ännu inte bestämt. Utskottetvill i detta sammanhang understryka att konflikträtten även framöver bör hållassamman på central nivå. Ställföreträdarlageninnebär att staten genom lag eller särskilt beslut av förbehållit sigatt medverka vid fasfetällandet av anställnings- och arbetsvillkor även för endel arbetstagare hos kommuner och vissa andra icke statliga arbetsgivare. DettaSr ses mot bakgrund av att dessa arbetsgivares personalkostnader i vissutsträckning finansieras genom statsbidrag. Det område som täcks avställföreträdarlagen har, framför allt efter "kommunaliseringen" avlärartjänsterna, blivit allt mindre. Det kan därför enligt utskottetsuppfattning inte anses motiverat att upprätthålla en speciell lagreglering,allrahelst som lagen på sina håll anses mycket svårtolkad framför allt i frågaom sitt tillämpningsområde. Utskottetanser därför liksom regeringen att ställföreträdarlagen bör upphävas. 1 den månstaten alltjämt för något visst område har ett intresse av den statligaarbetsgivarorganisationens medverkan vid kollektivavtalsförhandlingarna bördet obligatoriska ställföreträdarskapet regleras särskilt för området i fråga.Detta är också innebörden av regeringsförslaget; i avvaktan på en sådan särskildreglering för de försäkringskasseanställda föreslås att ställföreträdarlagenövergångsvis skall vara tillämplig på detta område. Omde pågående övervägandena om ett ändrat huvudmannaskap för de statligtreglerade biskops- och prästtjänsterna inte föranlett slutligt ställningstagande /95 förutsätter utskottet att rege- 1993/94:AU2y ringenkommer tillbaka med erforderliga förslag till ändringar i kyrkolagen. Deicke-statliga arbetsgivare som väljer att företrädas av den ombild-adearbetsgivarorganisationen skall enligt vad utskottet erfarit "anslutas"genom uppdragsavtal, i vilka de även förutsätts överlåta rätten att besluta omstridsåtgärder på organisationen. Arbetsmarknadsufekottethar inga erinringar mot regeringsförslaget i den nu berörda delen avpropositionen. Tillsist vill utskottet anföra följande med anledning av den oro som uttryckte påsina håll för effekterna på bl.a. pensionsavtal på det icke statliga området omställföreträdarlagen upphävs. Upphävandet av lagen påverkar i sig inte dekollektivavtal som slutife med stöd av ställföreträdarlagen. De löper såledesvidare enligt sina villkor. löper med i taget ochförlängs om inte uppsägning sker från någondera sidan. Enligt vad utskottetinhämtat kommer de icke statliga arbetsgivare som väljer att ävenfortsättningsvis låta sig företrädas av arbefegivarorganisationen att omfattasav avtalet. Som framgår av propositionen kan även anställda hos de arbetsgivaresom väljer att inte lämna förhandlingsuppdrag till organisationen omfattas avden statliga pensionsplanen. Det förutsätter att regeringen bestämmer attarbetsgivaren i fråga skall omfattas av förordningen (1991:1427) om tjänstepensionför vissa arbetstagare med icke statlig anställning. Utskottet vill tilläggaatt detta självfallet innebär att arbetsgivaren skall erlägga föreskrivnapensionsavgifter. Stockholmden På arbetsmarknadsufekottets vägnar lbeslutet har deltagit: (), (), (m), (), (), (), LahjaExner (s), (), (), (nyd),(), (), (), PatriJt ()och (). FrånVänsterpartiet, som inte företräds av någon ordinarie ledamot i utskottet, harsuppleanten () närvarit vid den slutliga behandlingen avärendet. ... . , 1993/94:AU2y Meningsyttringfår avges av suppleant från , eftersom partiet inte företräds avordinarie ledamot i utskottet. () anför: Regeringensfrämsta tanke med förslaget att ombilda SAV är att de arbetandes lönekrav skallmötas med "första linjens ansvar" av alla arbetsgivare i föreningen.Jag motsätter mig en sådan utveckling. Om staten skall vara denmönsterarbetegjvare som staten borde vara är en samordning med SAF utesluten,eftersom SAF har sin udd riktad mot löntagarna. Enligtmin mening finns det alltså starka ideologiska skäl som talar mot att SAV fåren mer självständig ställning från regering och riksdag än . De konstitutionellatveksamheter som förslaget innebär gör det än tydligare att propositionen böravslås. Det anförda innebär attjag biträder motion . gotab 46094, 1994