yttr · GH05LU1 · 1993-12-31 00:00:00 — har beslutat attbereda lagutskottet tillfålle att avge yttrande över proposition 1993/94:44Grovt rattfylleri m.m. jämte eventuella motioner i den del ärendet avsersjölagen. I propositionen läggs fram förslag till vissa ändringar ibl.a. lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott och sjölagen (1891:35 s.1), vilka syftar till att främja trafiksäkerheten. Förslaget bygger i nämndadelar på Väg- och sjöfyllerikommitténs betänkande (SOU 1992:131) Grovtrattfylleri och sjöfylleri. Enligt propositionen skall gränsvärdet för grovtrattfylleri sänkas från 1,5 till alkohol i blodet med motsvarandesänkning för alkoholhalten i utandningsluften. Maximistraffet för grovtrattfylleri höjs enligt förslaget från ett till fångelse. Motsvarandeändring föreslås beträffende grovt sjöfylleri enligt 325 a § sjölagen (1891:35s. 1) och trafiknykterhetsbrott som feller under järnvägssäkerhetslagen(1990:1157). Ipropositionen föreslås inte några promillegränser för sjötrafiken. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Propositionen har, såvitt avser lagutskottetsberedningsområde, föranlett ett motionsyrkande avseende maximistraffet förgrovt sjöfylleri samt en motion som rör frågan om promilleregler inomsjötrafiken. , som beslutat att avge yttrande i ärendet,får anföra följande. För sjötrafikens del infördes först en uttryckligstraffbestämmelse om trafikonykterhet. De nu gällande bestämmelserna isjölagen om trafiknykterhetsbrott till sjöss trädde i kraft (prop. 1990/91:128, bet. Trafiknykterhetsbrottet delas in i två grader, sjöfylleri(325 §) och grovt sjöfylleri (325 a §). För sjöfylleri skall den dömas somframfört ett fertyg eller i övrigt på ett fertyg fullgjort uppgift av väsentligbetydelse för säkerheten till sjöss och därvid varit så påverkad avalkoholhaltiga drycker eller något annat medel att det kan antas att han intepå ett betryggande sätt kunnat utföra vad som därvid ålegat honom. Vidbedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningsmannen harvarit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, om den uppgift somgärningsmannen haft att fullgöra 1 1993/94. 1993/94 LUly varit särskilt krävandemed hänsyn till fertygets egenskaper eller andra 1993/94:LUly omständigheter eller omframförandet av fartyget inneburit en påtaglig fara för säkerheten tillsjöss. Straffekalan för sjöfylleri är böter eller Sngelse i högst sexmånader och för grovt sjöfylleri fångelse i högst ett Sjölageninnehåller i motsats till trafikbrottslagen och järnvägssäkerhetslagen intenågra promillegränser. Frågan om införande av sådana gränser också försjötrafiken övervägdes i samband med lagändringar. I propositionengjordes emellertid bedömningen att det då inte fanns ett tillräckligtbeslutsunderlag för ett sådant förslag. Departementschefen ansåg det samtidigtangeläget att frågan blev föremål för förnyade överväganden och att enutredning därför borde få i uppdrag att överväga promilleregler till sjöss. Vidriksdagsbehandlingen delade utskottet i sitt av godkända betänkandedepartementschefens uppfattning att det då saknades ett tillräckligtbeslutsunderlag för att bestämmelser om promilleregler skulle kunna införas isjölagen. Med hänsyn till vad som anförts i propositionen utgick utskottet frånatt direktiven för utredningen på området skulle komma att utformas så attarbetet inriktades på frågan om en promillereglering. En lagstiftning ompromilleregler till sjöss är emellertid, fortsatte utskottet, förenad medåtskilliga svårigheter, vilka bl.a. har samband med att förhållandena tillsjöss i väsentlig mån avviker från dem till lands. Utskottet påpekade attsjölagens trafiknyk-terhetsbestämmelse har ett betydligt mer vidsträckttillämpningsområde än trafikbrottslagens. Det var enligt utskottet varkenlämpligt eller motiverat att regler om promillegränser fick omfetta samtligafartyg i sjölagens mening eller alla de ombordvarande som den nuvarandetrafiknykterhetsbestämmelsen kan tillämpas på. Också andra skillnader mellantrafikförhållandena till lands och till sjöss måste beaktas liksomövervaknings- och kontrollaspekterna. Åtskilliga avgränsningsproblem måstealltså enligt utskottet lösas innan sjölagen kunde tillföras bestämmelser ompromillegränser. Med hänvisning till vad utskottet anfört om inriktningen avutredningsarbetet rörande promilleregler avstyrkte utskottet ett antal motionermed önskemål om införande av sådana regler för sjöfarten. Somframgått ovan har Väg- och sjöfyllerikommittén (Ju 1992:03) haft i uppdrag attgöra en utvärdering av bestämmelserna om grovt rattfylleri och frågan ominförande av gränsvärden för alkoholkoncentrationen till sjöss. Kommitténpresenterade resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU1992:131) Grovt rattfylleri och sjöfylleri. Vadgäller sjöfylleridelen ansåg sig kommittén inte böra föreslå införandet avnågot nedre gränsvärde för alkholkoncentrationen i blodet eller utandningsluften.Straffbarheten fick enligt kommittén som dittills prövas genom s.k. kliniskbedömning. Kommitténansåg däremot att det är både möjligt och lämpligt att genom ett övregränsvärde bestämma vad som skall straffas som grovt sjöfylleri. Gränsvärdet skallvara detsamma som för grovt rattfylleri, nämligen alkohol i blodeteller per liter utandningsluft.För att brottet skall anses som grovt måste det emeller- 1993/94:LUlytid också begås i en syssla som efter omständigheterna ställde höga krav pågärningsmannen. Regeringens nu föreliggande förslag innehåller som nämntstidigare inte några promillegränser för sjötrafiken. De svårigheter som ärförknippade med införandet av sådana regler till sjöss kan enligt regeringenhänföras till de särpräglade och mycket varierande förhållanden som råder inomsjötrafiken. Medan nykterhetskravet i vägtrafiken endast avser förare, gällerför sjölivet dessutom att nykterhetskravet ombord inte omfettar enbart den somframför ett fertyg, utan även den som i övrigt fullgör uppgift av väsentligbetydelse för säkerheten till sjöss. Vidare anför regeringen att ett eventuellt behov avpromilleregler på sjön främst gör sig gällande inom vissa slag av sjötrafik. Iförsta hand torde detta gälla nöjestrafik med snabbgående motorbåtar och ävenannan sjötrafik i situationer som påminner om trafik till lands. Ocksåsjötrafik som innefettar yrkesmässig befordran av passagerare eller farlig lastkan i många fall vara hänförlig till denna kategori. Att i en lagbestämmelsesärskilja de situationer där ett behov av promilleregler kan sägas föreliggafrån situationer där något sådant behov inte finns är dock enligt regeringenförenat med betydande svårigheter. Regeringen delar, mot bakgrund av det anförda. Väg- ochsjöfyllerikommitténs uppfattning att något nedre gränsvärde för sjöfylleriinte bör införas. Enligt regeringen kan givetvis de argument som anförts motinförande av ett nedre gränsvärde i princip åberopas jämväl mot att införa ettgränsvärde för grova brott. Detta gäller också om än i mindre grad kommitténs förslag till ett sådant gränsvärde. Den av kommittén föreslagnalagtekniska lösningen förefaller enligt regeringen i många stycken tilltalande.Regeringen anser emellertid att det är svårt att bortse från att den avkommittén föreslagna konstruktionen av 325 a § sjölagen skulle kunna medföravissa tillämpningsproblem, t.ex. i fråga om gränsdragningen mellan uppgiftersom ställt höga krav på gärningsmannen och andra uppgifter. Mot bakgrund av den tveksamhet som kan framföras motkommitténs lagförslag och med beaktande av att effekterna av 1991 årslagändringar ännu inte är klarlagda, anser regeringen att man bör avvakta medatt införa nya lagändringar på området. I stället bör Brottsförebyggande rådetfå i uppdrag att utvärdera ändringar påsjöfyllerilagstiftningens område. När detta underlag föreligger får frågan omytterligare skärpningar t.ex. i form av promilleregler tas upp på nytt.Det finns därför enligt regeringen med ett undantag inte skäl att nugenomföra de av kommittén föreslagna ändringarna av sjöfyllerilagstiftningen. Nämnda undantag innebär att regeringen föreslår en höjningav straffmaximum för bl.a. grovt rattfylleri och grovt sjöfylleri från till . Regeringen anser att man härigenom kommer i bättre samklang med straffskalorna för andra, i straffvärde hänseende, jämför bara brott. Därutöver anför regeringen att grovt sjöfylleri i likhet med [ vad som gäller för grovt rattfylleri är ett brott som generellt sett innebär fera för människors liv och hälsa. En grundinställning är 1993/94:LUly därför måste se strängt på detta brott. En höjning av straffmaximum för brottetstår i överensstämmelse med principen att grundsynen på olikatrafiknykterhetsbrott så långt det är möjligt bör vara densamma. Den föreslagnahöjningen av straffmaximum för grovt sjöfylleri kan på samma sätt som vid grovtrattfylleri enligt regeringen också bidra till en ökad nyansering avstraffmätningen. I motion Jul4 av () och ()anförs, med hänvisning till Väg- och sjöfyllerikommitténs förslag, att man intebör vänta med att införa en promillegräns för sjötrafiken. skördasmånga dödsoffer på sjön i olika typer av olyckor beroende på att offren varitpåverkade av alkohol. bör därför enligt motionärerna ge regeringentill känna att den återkommer till med förslag tillpromillegräns vid sjöfylleri. I motion Jul5 av m.fl. (s) yrkas bl.a.att förslaget om straffskärpning vid grovt rattfylleri samt motsvarandebestämmelser i järnvägssäkerhetslagen och sjölagen om grovt sjöfylleri avslås(yrkande 3). Motionärerna anser att dagens straffskala är tillräcklig. Utskottet vill, i linje med vad utskottet uttalade i 1991års lagstiftningsärende, framhålla att de ändringar som då gjordes ilagstiftningen om sjöfylleri innebar en strängare syn på onykterhet till sjössgenom att brottet delades in i två grader och genom att förutsättningarna föransvar vidgades. innebar ändringarna att det ges utrymme för ennyanserad bedömning i varje enskilt fell av påföljdsfrågan. 1 likbet med regeringenanser utskottet att effekterna av dessa tämligen omfattande regeländringar börklarläggas innan man överväger att ytterligare skärpa lagstiftningen på områdeti form av t.ex. en promillereglering. För detta talar också att själva fråganom gränsvärden för alkoholkoncentrationen till sjöss, såsom framgår av denförevarande propositionen, kan behöva övervägas ytterligare i olika avseenden.Med hänsyn till det anförda har utskottet inget att erinra mot att får i uppdrag att utvärdera ändringar av lagstiftningen omsjöfylleri och att det i uppdraget får ingå att göra en utvärdering avändringarna även i påföljdshänseende. I avvaktan på denna utvärdering bör, ienlighet med regeringens bedömning, någon promillereglering på sjötrafikensområde nu inte införas. Motion Ju 14 bör därför avstyrkas. Utskottet har inget att erinra mot förslaget att höjastraffmaximum för grovt sjöfylleri. Utskottet vill dock, i linje med vadutskottet tidigare förespråkat om en samsyn på olika trafiknykterhetsbrott, understrykavikten av att en överensstämmelse med straffekalan för grovt rattfylleribibehålls. Det anförda innebär att utskottet anser att motion Ju 15 yrkande 3såvitt avser lagutskottets område bör avstyrkas. Stockholmden 1993/94:LUly I beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), (), (), (), (), (), (), LarsAndersson (nyd), (), (), (),() och (). , , , ,och (alla s) anser att den del av lagutskottetsyttrande på s. 4 som börjar med "Utskottet har" och slutar med"bör avstyrkas" bort ha följande lydelse: Vad därefter gäller regeringens förslag att höjastraffmaximum för grovt sjöfylleri anser utskottet att det i och för sig ärönskvärt att möjligheter ges till en nyanserad bedömning av påföljden vid brottmot sjönykterheten med hänsyn till att brotten kan ha olika straffvärden. Somnämnts tidigare finns det dock särskilt ändringar isjöfyllerilagstiftningen redan enligt gällande regler utrymme för en sådannyansering. Denna uppfattning ligger också i linje med vad som anförs i motionJu 15. Enligt utskottets mening bör man inte förekomma en angelägen utvärderingav dessa ändringar genom att nu såsom regeringen föreslår skärpa straffekalanför grovt sjöfylleri. Det anförda innebär att motion Jul5 yrkande 3 såvittavser sjölagen bör tillstyrkas och regeringens förslag i ifrågavarande delavstyrkas.