yttr · GH05JuU6 · 1993-12-31 00:00:00 — Detsamma gäller den som i rörliga bildernärgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur meduppsåt att bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring. I paragrafens andra stycke straffbeläggs oaktsam spridningav nu nämnt material under förutsättning att spridningen sker i yrkesmässigverksamhet eller eljest i förvärvssyfte. I paragrafens tredje och Qärde stycke görs bl.a. undantagför sådana bilder som godkänts för visning av . Såvitt avser skildrandet av sexuellt våld eller tvångfinns i princip motsvarande reglering i 7 kap. 4 § 13 punkten respektive 5 kap.1 § första stycket YGL. Som yttrandefrihetsbrott skall också enligt 5 kap. 1 §andra stycket YGL anses att t.ex. sprida sådana olaga våldsskildringar som irörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor ellerdjur. I motionerna K426 och K440 (båda nyd) begärs att innehavav våldspornografi skall kriminaliseras. Utskottet har ovan tagit ställning för ett förbud attinneha barnpornografi. De skäl av kriminalpolitisk natur som utskottet däranfört gör sig inte med samma styrka gällande beträffande olika typer av olagavåldsskildringar. Utskottet vill i sammanhanget särskilt peka på att det ärvuxna människor som agerar vid framställningar av sådana skildringar. Det får,som anförs i den tidigare omnämnda lagrådsremissen, förutsättas attmedverkandet sker frivilligt och att det skildrade våldet framställts genomolika former av tekniska effekter för att ge sken av verkligt våld. När detgäller barnpornografi däremot får man utgå från att det som regel är ettverkligt övergrepp som skildras. Det går således inte att i detta sammanhangdra paralleller mellan barnpornografi och olaga våldsskildringar. I den nyssnämnda lagrådsremissen uttalar regeringen attdet inte finns anledning att ingripa mot endast innehav av material sominnefattar andra tryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott än barnpornografi.Utskottet delar denna bedömning. Det finns under sådana förhållanden inteheller anledning att utvidga regleringen i BrB; praktiskt taget alla häraktuella gärningar torde falla inom TF eller YGL. Utvidgningav det straffbara området 1993/94:JuU6y I motionerna Ju810 (nyd) och A815 (c) begärs en utvidgningav bestämmelsen om olaga våldsskildring så att s.k. fistfucking faller inom detstraffbara området. Utskottet har behandlat liknande motionsönskemål tidigare(se 1992/93:JuU16) och därvid hänvisat till bl.a. en av Justitiekanslernupprättad promemoria (dnr ). Justitiekanslern övervägde bl.a. om detfanns anledning att något jämka bestämmelsen om olaga våldsskildring så att defall som avses bli straffbelagda med större säkerhet kan beivras genom åtal. Bakgrunden var en dom från Hovrätten för där en personfrikänts från ett åtal för olaga våldsskildring som avsåg fistfucking. JK somanförde att en sådan åtgärd synes kräva grundlagsändring ansåg emellertid attdet kunde hävdas att det i rättspraxis inte blivit helt klart att bestämmelseni sin gällande lydelse inte skulle vara tillräcklig för sitt ändamål. JK ansågatt frågan var värd att överväga närmare när större erfarenhet vunnits. har meddelat en dom (DB 3 imål nr B 8-1263-93) i ett mål där JK fört talan om ansvar för bl.a. olagavåldsskildring avseende fistfucking. Tingsrätten uttalar i sina domskäl bl.a.att lagförarbetena med kommentar måste uppfattas så att det för straffbarhet ifråga om sexuellt videovåld krävs att skildringen är ägnad att hos åskådareninge föreställningen att offret utsätts för våld, det vill säga uppleversmärta. I fråga om sexuellt tvång krävs på motsvarande sätt att skildringen ärägnad att hos åskådaren inge föreställningen att offret mot sin vilja tvingasunderkasta sig en kränkande eller nedvärderande behandling av sexuell natur. Tingsrätten dömde för olaga våldsskildring avseende ett stort antal videogramav här aktuell natur. Domen har ännu inte vunnit laga kraft. Utskottet konstaterar med hänvisning till den nu berördadomen att rättspraxis förefaller utvecklas på det sätt som JK förutsåg i sintidigare omnämnda promemoria. kan det inte anses påkallat mednågon utvidgning av rekvisiten för olaga våldsskildring. I två motioner K402 (kds) och K430 (s) begärs attvideovåldets negativa effekter skall utredas. I propositionen om olika åtgärder mot våldsskildringar ifilmer och videogram (prop. 1989/90:70 s. 29 f) finns en sammanfattande redogörelseför kunskapsläget när det gäller våldsskildringars inverkan på enskilda och påsamhället. Där (s. 31) uttalas bl.a. att forskningsresultaten om påverkan avvåldsskildringar inte har gjvit något entydigt resultat till stöd för en direktkoppling mellan utvecklingen av våldsbrottsligheten och medieutvecklingen.Vissa uppgifter tyder dock på ett samband mellan en del ungdomars högakonsumtion av videovåldsskildringar och våldstendenser. Ilagstiftningsärendet tillstyrkte att ett råd mot skadliga j har till uppgift att följa och hakontakt med videomarknaden, ta initiativ och fördela medel 1993/94:JuU6ytill utbildning och information samt stödja frivilliga krafter i kampen motskadliga våldsskildringar. En redogörelse för forskningens nuvarande ståndpunkt närdet gäller effekterna av videovåldet på barn och ungdom görs av Våldsskildringsrådeti delbetänkandet (SOU 1993:39) En gräns för filmcensuren. I sammanhanget ärvärt att nämna att det i en bilaga till betänkandet konstateras (s. 106) attforskningen inte kunnat fastställa något mätbart samband mellanunderhållningsvåldet och våldsbrott. I ingår att undersöka omdet går att få fram ytterligare kunskapsunderlag som belyser eventuella sambandmellan våldspornografi och våld mot kvinnor (Dir. 1993:88 s. 16). Utskottet som tidigare behandlat liknande yrkanden (set.ex. 1992/93:JuU7) vill understryka att utskottet har förståelse för syftetmed motionerna. Enligt utskottets mening kan det inte uteslutas att t.ex. barn-och ungdom på ett negativt sätt påverkas av det utbredda våldet i t.ex. filmer;tvärtom framstår det som sannolikt att sådana effekter finns även om de ärsvåra att påvisa. Utskottet är dock med hänvisning till det arbete som gjortsunder senare år och det som pågår inte berett att förorda alt ytterligareutredningsarbete inleds. I motion K430 begärs också en utvärdering av 1990 årslagändringar beträffande olaga våldsskildring. Då infördes den inledningsvisnämnda bestämmelsen om yrkesmässig oaktsam spridning av olaga våldsskildringsamtidigt som maximistraffet för olaga våldsskildring, och för det oaktsammabrottet, bestämdes till fångelse . En granskning av tillämpningen av bestämmelsen om olagavåldsskildring finns i JK:s tidigare nämnda promemoria ().Granskningen avsåg åren 19861991. Av granskningen framgår bl.a. att åtalväckts beträffande 176 videogramtitlar och att mer än 130 av dessa ansettsinnehålla olaga våldsskildringar. Dessutom tillkommer några fall avstrafförelägganden. I fråga om mer än 40 videogramtitlar har väckta åtalogillats. Fler än hälften av frikännandena berodde på att yrkesmässig spridningsom skett endast av oaktsamhet inte var straffbar . På denpunkten är lagen som framgått numera ändrad. JK anför avslutningsvis i promemorian att han räknar medatt framåt få ta ställning till olika praxisfrågor somuppkommer inom ramen för det nu gällande regelsystemet på området. Han anförvidare att han är medveten om att det kan vara en skyldighet för honom attunderrätta regeringen om behov av regelförändringar som kan komma att visa sigunder det fortsatta arbetet med hithörande frågor. Enligt utskottets mening finns det mot den här angivna bakgrundeningen anledning att, från straffi-ättsliga utgångspunkter, nu initiera en nyöversyn av lagstiftningen. På justitieutskottetsvägnar /94:JuU6y Ibeslutet har deltagit: (), (), (), (), (), Nife (), BirgitHenriksson (m), (), (), (),(), (), (), () och (nyd). FrånVänsterpartiet, som inte företräds av någon ordinarie ledamot i utskottet, harsuppleanten () närvarit vid den slutliga behandlingen avärendet. BrittaBjelle och (båda fp) anser att den del av utskottets yttrande iavsnittet Överväganden som börjar med "Utskottet vill" och slutar med"naturligtvis otillfredsställande" bort ha följande lydelse: Utskottetvill inledningsvis beklaga den situation som nu ställs inför vadgäller ytterligare åtgärder mot barnpornografi. Utskottet framhöll redan förett år sedan att frågan om kriminalisering av innehav av barnpornografi ärkomplicerad och rymmer en rad principiella frågor. Utskottet betonade ocksåatt en kriminalisering skulle ytterligare understryka hur allvarligt samhälletser på hanteringen med barnpornografi. Likafulltdröjde det ända till innan skickade utpromemorian Ökat skydd för barn på remiss. I sammanhanget kan också noteras attfrågan om barnpornografi inte aktualiserades i höstens överläggningar mellanpartierna om ändringar i olika grundlagar. Det är olyckligt att regeringen inteheller nu har lämnat något förslag till som gör det möjligt atteffektivare ingripa mot barnpornografi. GötheKnutson, Birgjt och (alla m) anser debatt den del av utskottets yttrande i avsnittet överväganden som börjar med"Utskottet vill" och slutar med "naturligtvis otillfredsställande"bort ha följande lydelse; Utskottetkonstaterar först att frågan om åtgärder mot innehav av barnpornografi ärkomplicerad så till vida att de kriminalpolitiska övervägandena inte kan sesisolerade från viktiga tryck- och yttrande- Det gäller då inte så mycket avvägningen 1993/94:JuU6y mellanskyddet för de enskilda individerna och de personer som vill utnyttja tryck-och yttrandefriheten som frågan om, och i så fall hur omfattande, ändringar igrundlagarna som är nödvändiga för att åtgärder mot innehav av barnpornografiskall få tillräcklig effekt. Utskottet ser därvid som sin uppgjft att yttra sigöver de kriminalpolitiska aspekterna medan enligtriksdagsordningen har att göra den bedömning som gäller de konstitutionellafrågorna. debatt den del av utskottets yttrande i samma avsnitt som börjar med "Etteffektivt" och slutar med "skall lösas" bort ha följandelydelse: tidigare berört förutsätter en kriminalisering av innehav avbarnpornografi ändringar i centrala delar av den tryck- ochyttrandefrihetsrättsliga lagstiftningen. De svåra avvägningar som måste göras iett så speciellt lagstiftningsärende som detta har bl.a. tagjt sig uttryck iatt det i remissen till Lagrådet föreslogs två alternativ det s.k.kriminaliseringsalternativet och det s.k. konfiskeringsalternativet. Enligtriksdagsordningen ankommer det på att göra de fortsattabedömningar och överväganden som måste göras.