yttr · GH05UbU3 · 1993-12-31 00:00:00 — Arbetsmarknadsutskottethar och beslutat bereda utbildningsui:skottettillfålle att yttra sig över proposition 1993/94:147 Jämställdhetspolitiken:Delad makt delat ansvar jämte motioner i de delar propositionen ochmotionerna berör utbildningsutskottets beredningsområde samt motion1993/94:A807 yrkande 1 väckt under den allmänna motionstiden innevaranderiksmöte. har beslutat att med egetyttrande till arbetsmarknadsutskottet överlämna motion 1993/94:Ub714 yrkande18, vilken också väcktes under den allmänna motionstiden . Idetta yttrande behandlar utbildningsutskottet motionerna 1993/94:A44 (v)yrkandena 10 och 11, 1993/94:A807 (kds) yrkande 1 samt motion 1993/94:Ub714 (v)yrkande 18. Förekomstenav sexuella trakasserier vid universiteten och högskolorna har föranlettförslag i motionerna 1993/94:A44, 1993/94:A807 och 1993/94:Ub714, vilka allatar sikte på skärpt lagstiftning mot ifrågavarande trakasserier. I förstnämndamotion, väckt med anledning av proposition 1993/94:147, anförs att regeringenunderlåter att beröra det faktum att privata och stiftelseägda högskolor inteinnefattas av högskolelagens paragraf om jämställdhet. Motionärerna motsättersig denna särbehandling, inte minst med tanke på de tänkbara effekterna förjämställdheten och frågan om sexuella trakasserier. Som det nu är, ärstuderande vid fristående högskolor rättslösa vad gäller skydd mot sexuellatrakasserier, hävdas det i motionen, och motionärerna begär förslag till sådanändring i högskolelagen att den omfattar fristående högskolor och stiftelseägdahögskolor (yrkande 10). Sexuella trakasserier är ett allvarligt hot motanställdas och studenters arbetsglädje, trygghet, ekonomi och möjligheter tillframgång i arbete respektive studier, heter det i motion 1993/94:A807. Medhänvisning till undersökningar om sexuella trakasserier av studenter och tillatt studenterna vid universiteten och högskolorna står i sammaberoendeställning till lärare och handledare som de anställda gör till cheferoch arbetsledare föreslås i motionen att begär förslag tilljämställdhetslagstiftning på utbildningsområdet (yrkande 1). Stora delar avjämställdhetslagen skulle kunna tillämpas även inom utbildningsområdet. 1993/94 UbU3y inte,menar motionärerna, att hänvisa till civilrättslig och straftättslig 1993/94;UbU3y lagstiftning.I motion 1993/94:Ub714 yrkande 18 begärs ett uttalande om vad i motionenanförts om jämställdheten i högskolan. Motionärerna anser attjämställdhetslagen bör utvidgas till att gälla också den högre utbildningen.Lagstiftningen mot sexuella trakasserier bör skärpas. Vidare bör riksdagenange klarare direktiv för det lokala jämställdhetsarbetet, och godjämställdhet bör premieras vid resurstilldelningen. Utskottet tar först upp frågan om jämställdhetslagensräckvidd. Denna har diskuterats alltsedan den tidigare jämställdhetslagenstillkomst , varvid det framför allt har framförts att lagen bordeomfatta utbildningsområdet. Den dåvarande regeringen tillkallade ensärskild utredare med uppdrag att göra en utvärdering av lagen och föreslå deförändringar som utvärderingen påkallade för att göra lagen mer verksam ochändamålsenlig. Utredaren behandlade frågan i sitt betänkande medjämställdhetslagen utvärdering och förslag (SOU 1990:41). Utredaren menadeatt de jämställdhetsaspekter som finns inom flertalet samhällssektorer kan ochbör beaktas i samband med lagstiftning av annat slag. Jämställdhetslagen bordeses i samband med allt annat jämställdhetsarbete och hon ansåg att lagen inteborde vidgas till att gälla samhällslivet i stort. I ett särskilt avsnittbehandlades frågan om jämställdhetslagen och utbildningsområdet. Utredarenföreslog inte någon utvidgning av tillämpningsområdet utöver vad lagen redangällde, dvs. förhållandet mellan de anställda och deras arbetsgivare. Riksdagenantog en ny jämställdhetslag (prop. 1990/91:113, bet. AU17, rskr.288, SFS 1991:433). Enligt den dåvarande regeringens bedömning bordejämställdhetslagstiftningen också i fortsättningen gälla uteslutandearbetslivet. Även om det var av stor betydelse att det bedrivs ett aktivtjämställdhetsarbete inom utbildningsområdet, borde jämställdhetslagen behållasin arbetsrättsliga karaktär. Regeringen menade att det borde ankomma påhuvudmännen för skolväsendet och den högre utbildningen att driva och följa upparbetet för jämställdhetsmålen inom detta område i enlighet med de riktlinjersom angetts av regering och riksdag. antog en nyhögskolelag (prop. 1992/93:1, bet. UbU3, rskr. 103, SFS 1992:1434). I denföreskrivs uttryckligen att jämställdhet mellan kvinnor och män alltid skalliakttas (1 kap. 5 §). I lagmotiven framhålls att bestämmelsen inskärper enskyldighet att i alla sammanhang i verksamheten vid våra universitet ochhögskolor se till att inte någon missgynnas på grund av sitt kön (prop. s. 80). Av nu föreliggande proposition 1993/94:147 framgår attäven den nuvarande regeringen anser att de synpunkter i fråga om jämställdhetslagensräckvidd som utskottet här har redogjort för får anses giltiga och att lagenalltså inte bör utvidgas till att omfatta andra delar av samhällslivet änarbetslivet (s. 62). delar regeringens uppfattning pådenna punkt. För egen del finner utskottet det angeläget att understryka attdet ankommer på högskolemyndigheterna att se till att de regler om jämställdhetsom återfinns i högskolelagen efterlevs av alla berörda. 1993/94:UbU3yUtskottet, som i det följande går närmare in på frågan om sexuellatrakasserier, vill också erinra om att såväl jämställdhetslagens föreskrift attarbetsgivaren skall motverka sexuella trakasserier som samma lags förbud mottrakasserier på grund av att arbetstagaren avvisat sexuella närmanden elleranmält arbetsgivaren för könsdiskriminering självfallet äger sin giltighet påhögskolans arbetsplatser såvitt avser förhållandet mellan arbetstagare ocharbetsgivare eller den som i arbetsgivarens ställe har rätt att besluta om enarbetstagares arbetsförhållanden (6 och 22 §§). Med det anförda anser utskottetatt arbetsmarknadsutskottet bör avstyrka motion 1993/94:A807 yrkande 1 och1993/94:Ub714 yrkande 18 i nu berörda delar. Beträffande sexuella trakasserier vill utskottet anföraföljande. Utskottet har just redovisat vad i jämställdhetslagen sägsom sexuella trakasserier. Regeringen erinrar i propositionen om de diskussionersom har förevarit om att de lagregler som tar sikte på sexuella trakasserier påarbetsplatsen borde ändras, så att de också omfattar studenter inom högskolan.Bakgrunden är den som även motionärerna åberopar, nämligen att undersökningarvisar att sexuella trakasserier riktade mot studerande förekommer inomhögskolan. Regeringen framlägger inget förslag till ändrad lagstiftning för attkomma åt problemet, utan hänvisar till bestämmelser om ofredandeoch sexuellt ofredande samt att straffeatserna för bl.a. dessa brott skärptesförra året. Självfallet ligger i efterlevnaden av högskolelagens bestämmelser,anför regeringen, att det är högskolans uppgjft att motverka sexuellatrakasserier inom högskolan, vare sig trakasserierna berör de anställda ellerelever och studenter. Regeringen, som utgår från att högskolan aktivt arbetarmed dessa frågor, kommer att följa den fortsatta utvecklingen noga. Regeringenpekar också på att (JämO) inom ramen för sininformations-och rådgivningsverksamhet har möjlighet att verka också på utbildningsområdet. Utskottet finner det för sin del angeläget att strykaunder att man under inga förhållanden får ha överseende med sexuellatrakasserier, än mindre acceptera dem. Den bristande maktbalansen i förhållandetmellan studerande och lärare, där den förre står i beroendeställning till densenare, lägger vilket framhålls i motion 1993/94:A807 ett moraliskt ochetiskt ansvar på läraren. Det är han/hon som har makten. Utskottet finner detsynnerligen angeläget att universitet och högskolor bemödar sig om att kommatill rätta med de problem som föreligger. Det är därför med tillfredsställelsesom utskottet konstaterar att en rad åtgärder nu vidtas inom högskolan i dettasyfte. Universiteten i , och har fastställtåtgärdsprogram mot sexuella trakasserier och enligt uppgift kommer övrigauniversitet att anta liknande program. Svenska akademiska rektorskonferensenhar antagit ett uttalande om sexuella trakasserier. Av uttalandetframgår bl.a. att konferensen uppmanar varje universitet och fackhögskola atttillsätta en arbetsgrupp med särskilt uppdrag att motverkasexuella trakasserier och att ge råd och stöd åt anställda och 1993/94:UbU3y studentersom utsatts för sådana. Universiteten och fackhögskolorna uppmanas att göratydliga uttalanden av innebörd att ledning avser att vidtarättsliga eller andra åtgärder mot den som bryter mot förbudet mot sexuellatrakasserier. De skall enligt uttalandet redovisa åtgärder och resultat förkonferensen . Vid har utarbetatsen handledning för rådgivare. Stopp för sexuella trakasserier. I denna hänvisasbl.a. till de bestämmelser i lagen om offentlig anställning och lagen omanställningsskydd som avser sanktioner, som kan komma i fråga mot en anställd. Som redan framgått ser utskottet utomordentligt allvarligtpå förekomsten av sexuella trakasserier inom högskolan. Av redovisningen i detföregående framgår att också högskolan själv inser hur allvarlig frågan är.Utskottet utgår från att de åtgärder som planeras från de ansvarigamyndigheternas sida kommer att ge resultat. förutsätter utskottetatt regeringen uppmärksamt följer utvecklingen och vidtar de åtgärder som denfinner påkallade. Av förevarande proposition framgår att regeringen harbeviljat medel till ett flertal projekt, också inom högskolan, som haft tillsyfte att finna vägar för att motverka sexuella trakasserier och bedriva ettaktivt opinionsarbete i dessa frågor. Utskottet finner sammanfattningsvis attsyftet med motionerna 1993/94:Ub714 och 1993/94:A807 i motsvarande delar börkunna anses tillgodosett med de initiativ som tagjts och den uppmärksamhetsom inom högskolan nu ägnas åt det aktuella problemet. Någon riksdagenssärskilda åtgärd i nu berört hänseende med anledning av motionerna är utskottetinte berett att förorda, varför utskottet anser att arbetsmarknadsutskottet böravstyrka motionerna 1993/94:Ub714 yrkande 18 och 1993/94:A807 yrkande 1 imotsvarande delar. Utskottet vill i sammanhanget i korthet beröraförhållandena inom skolan. Med övergången till mål- och resultatorienterad styrning av skolväsendet har det varit naturligt att jämställdhetsmålet kommer till uttryck i skollagen och läroplanerna. I 1 kap. 2 § första stycket skollagen (1985:1100, ändrad 1990:1477) föreskrivs att alla "barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom". I den allmänna motive ringen till denna bestämmelse sägs att detta skall tolkas som reella möjligheter, inte bara formella (prop. 1990/91:18 s. 27). Skolhuvud männen skall alltså utforma sitt skolväsende så att inte något barn eller någon ungdom i realiteten förhindras att få del av utbildning på grund av sitt kön. Detta kan t.ex. innebära att en elev, som är missgynnad på grund av sitt kön, måste stödjas särskilt. I 1 kap. 2 § tredje stycket skollagen föreskrivs att verksamheten i skolan skall utformas i överens stämmelse med grundläggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde. Motsvarande formulering om grundläggande demokratiska värderingar och respekt för varje människas egenvärde finns i den del 4 avskollagen som handlar om utbildning för vuxna (1 kap. 9 §). Jämställdhet mellan kvinnor och män är alltså enligtriksdagens 1993/94:UbU3y beslut ett nationellt mål för skolan (prop.1990/91:18, bet. UbU4, rskr. Enligt 2 kap. 8 § skollagen är varje kommundärmed skyldig att i sin skolplan redovisa vilka åtgärder som kommunen avseratt vidta för att uppnå jämställdhet mellan könen inom skolområdet. Riksdagenbeslutade om en ny läroplan för (prop. 1992/93:220, bet.1993/94:UbUl, rskr. I propositionen sade sig regeringen vilja lyfta framjämställdhetsaspekter på skolans verksamhet såväl i läroplanen som ikursplanerna. Därigenom skulle också en grund läggas för uppföljning ochutvärdering av hur skolan lever upp till jämställdhetsmålet. I den sedermera avregeringen beslutade läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94)heter det bl.a.: Skolan skall aktivt och medvetet främja kvinnors och mänslika rätt och möjligheter. Det sätt på vilket flickor och pojkar bemöts ochbedöms i skolan, och de krav och förväntningar som ställs på dem, bidrar tillatt forma deras uppfattningar om vad som är kvinnligt och manligt. Skolan harett ansvar för att motverka traditionella könsmönster. Den skall därför geutrymme för eleverna att pröva och utveckla sin förmåga och sina intressenoberoende av könstillhörighet. Beträffande rektors ansvar föreskrivs i den nya läroplanenatt han/hon har ett särskilt ansvar bl.a. för att ämnesövergripandekunskapsområden integreras i undervisningen i olika ämnen. Ett sådankunskapsområde är jämställdhet (Lpo 94 s. 17). På grundval av riksdagensbeslut (prop. 1992/93:150, bet. 1993/94:UbU2, rskr. 93) har regeringen ävenutfårdat en ny läroplan för de frivilliga skolformerna (Lpf 94). I denföreskrivs att skolan aktivt och medvetet skall "främja kvinnors och mänslika rätt och möjligheter. Eleverna skall uppmuntras att utveckla sinaintressen utan fördomar om vad som är kvinnligt och manligt" (Lpf s. 24).Där föreskrivs också att läraren skall "se till att undervisningen tillinnehåll och uppläggning speglar både manliga och kvinnliga perspektiv"(s. 31). Utskottet övergår till att behandla yrkande 10 i motion1993/94:A44, vari föreslås sådan ändring i högskolelagen att den omfattarfrbtående högskolor och stiftebeägda högskolor enligt vad som anförts i motionen. Genom beslut av bemyndigadesregeringen att till privaträttslig form överföra två statliga högskolor (prop.1992/93:231, bet. 1992/93:UbU18, rskr. Regeringen har därefter den 16september 1993 beslutat att () och Högskolan iJönköping skall övergå i stiftelseform. För de stiftelseägda högskolornaavsågs inte den nya högskolelagen eller den nya högskoleförordningen komma attgälla. Det innebär att stiftelsehögskolan i jämförelse med de statligauniversiteten och högskolorna tiller-känns en högre grad av frihet i fråga omplanering och organisation av verksamheten. Det innebär vidare attstatsmakternas rätt att genom ensidiga beslut styra verksamheten ersätts med enrelation grundad på avtal mellan staten och högskolan. När det särskilt gäller verksamhetenskvalitet framhöll regeringen att det ankommer på stiftelsehögsko- lorna att påvisa kvalitetgenom att delta i nationella och internationella 1993/94:UbU3y utvärderingar.Stiftelsehögskolorna, på samma sätt som andra enskilda utbildningsanordnare,omfattas av det krav på tillstånd som enligt lag (1993:792) om tillstånd attutfårda vissa examina ställs upp för rätt att utfårda vissa examina. I lagenföreskrivs att en enskild utbildningsanordnare som fått tillstånd att utfårdaexamina är skyldig att medverka i uppföljningar och utvärderingar avutbildningen (5 §). I motiveringen till lagen (prop. 1992/93:169 s. 83) heterdet att deltagande i uppföljningar bl.a. innebär att regelbundet lämna vissakvantitativa uppgifter som behövs för att bedöma högskoleverksamheten, såsomt.ex. fördelning mellan manliga och kvinnliga studenter. Enligt 2 § samma lagskall utbildningen vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund och bedrivas såatt den i övrigt uppfyller de krav som uppställs på grundläggandehögskoleutbildning i 1 kap. högskolelagen (1992:1434). Genom hänvisningen tillhögskolelagen, framhölls det i motiveringen till lagen om tillstånd att utfårdavissa examina (prop. s. 81), får det anses framgå att de fristående högskolornaockså skall iaktta jämställdhet mellan män och kvinnor (1 kap. 5 §högskolelagen). CTHoch kommer att övergå i stiftelseform.Utskottet har under hand erfarit att stiftelsehögskolorna utöver vad somfinns angivet i ramavtal, stiftelseförordnande och bolagsordning är i fårdmed att i egna bestämmelser ta in centrala delar av högskolelagen ochhögskoleförordningen; detta gäller bl.a. föreskrifter om jämställdhet, skyddför studenter, avskiljande och disciplinåtgärder. Motbakgrund av de nu redovisade förhållandena anser utbildningsutskottet attriksdagen inte ensidigt bör besluta om ändrade regler för de friståendehögskolornas verksamhet i enlighet med motion 1993/94:A44 yrkande 10.Arbetsmarknadsutskottet bör således avstyrka yrkandet. Utskottettar nu upp till behandling den del av yrkande 18 i motion 1993/94:Ub714 somavser möjligheten att premiera god jämställdhet vid resurstilldelningen. Fr.o.m.innevarande budgetår gäller för högskolan ett nytt resurstill delningssystem baserat på deb antalet registrerade studenter vid resp. universitet/högskola (studentpeng), deb helårsprestationer. Regeringen har i proposition 1993/94:177 om utbildning och forskning Kvalitet och konkurrenskraft föreslagit att dessa kvantitativt inriktade delar av resurstilldelningssystemet kompletteras med en del som ut tryckligen skall främja kvaliteten. Propositionen bordlades i kammaren . avser att behandla den . Regeringen föreslår att resurstilldelningen i berört avseende skall baseras på en bedömning av respektive lärosates ambitioner för kvalitetsutveckling, som de uttrycks i fastställda planer program för kvalitetsutveckling och genomförandet av dessa. Regeringens förslag utgår från förslag av Utredningen (U 1992:05) om nytt resurstilldel ningssystem för universitet och högskolor (Resursberedningen) i dess , betänkande Kvalitet och dynamik (SOU 1993:102). har isitt förslag bl.a. beaktat jämställdhetssträvandena inom högskolan1993/94:UbU3y och erinrar om att universiteten och högskolorna skallupprätta särskilda jämställdhetsplaner. Utifrån dessa planer kan ett antalindikatorer formuleras och beredningen anger några exempel på det, såsomandelen kvinnor resp. män inom olika kategorier av lärare, andelen kvinnligaresp. manliga studenter inom olika utbildningar, etc. När det gäller forskningoch forskarutbildning har beredningen haft till uppgjft att analysera hurresurstilldelningen till fakulteterna till viss del skall kunna relateras tillprestationsmått. Regeringen föreslår nu i proposition 1993/94:177 att viss del() av de totala anslagen för ett fakultetsområde skall fördelas i proportiontill antalet avlagda forskarexamina, varvid doktorsexamina ges vikten 1. Föratt främja en bredare rekrytering till forskarutbildningen föreslår regeringenatt vikten för examina avlagda av underrepresenterat kön skall ökas . Då yrkande 18 i motion 1993/94:Ub714, vilken väcktes underden allmänna motionstiden och således innan regeringen lade fram förslaget ompremiering av kvalitet i högskolans verksamhet, får anses tillgodosett i nuberörd del, vill utbildningsutskottet föreslå att arbetsmarknadsutskottetavstyrker yrkandet även i den delen. 1 motion 1993/94:A44 (v) yrkande 11 anförs att enavveckling av kårobligatoriet får konsekvenser för det jämställdhetsarbete sombedrivits inom kårernas ram. Studenternas resurser till studentfackligt ochstu-diesocialt arbete kommer att begränsas kraftigt, menar motionärerna, sombegär att regeringen skall ge av kårobligatoriet iuppdrag att särskilt utvärdera vad ett avvecklat kårobligatorium får föreffekter på dagens jämställdhetsarbete på universitet och högskolor. godkände under föregående regeringensförslag om att tvånget för studenter att tillhöra studentkår, nation ochstudentförening för fakultet skall upphöra (prop. 1992/93:169,bet. UbU 14, rskr. I propositionen anfördes att det utöver studenthälsovårdenfanns uppgifter på det studiesociala området som kårerna har tagjt ansvar för.Regeringen ansåg det viktigt att en avveckling av kårobligatoriet inte medfördeen försämring i detta avseende. Vid behandlingen av regeringsförslaget ochmotioner väckta med anledning därav förutsatte utskottet att regeringen, närklarhet vunnits i frågan, informerar om de ekonomiska konsekvensernaför studentkårerna m.fl. Om särskilda statliga medel behövdes förstuderandesammanslutningarnas fortsatta verksamhet eller för andra kostnadertill följd av obligatoriets avveckling borde regeringen framlägga förslag härom(bet. s. 75). En särskild utredare tillkallades för attfastställa vilka praktiska åtgärder som behövdes för att genomföra riksdagensbeslut. Som bakgrund till utredarens arbete angavs i direktiven (dir. 1993:106)bl.a. att det är "av betydelse för studenterna att nå en högtillgänglighet till såväl den studiesociala verksamheten som tillsamlingslokaler, bostäder m.m., sådant som studentkårer och nationer haransvaret för". Utredningen överlämnade den 10 rapporten (SOU1994:47) Avveckling av den obligatoriska 1993/94:UbU3y anslutningen tillstudentkårer och nationer. Av rapporten framgår att utredningens arbetefortsätter enligt direktiven. Utskottetutgår från att en avveckling av kårobligatoriet inte skall innebära sämrevillkor för studenternas studiesociala verksamhet i den del verksamheten avserdet av motionärerna aktualiserade jämställdhetsarbetet. En förutsättning fördetta är att de framtida frivilliga studentsammanslutningarna har möjlighet attengagera sig i den studiesociala verksamheten i samma utsträckning somnuvarande obligatoriska sammanslutningar. Utskottethar erfarit att regeringen inte har för avsikt att framlägga förslag tillriksdagen under innevarande om avvecklingen av kårobligatoriet utan istället genom skrivelse informera om de åtgärder som regeringenvidtagit och ämnar vidta i frågan. Utskottet utgår från att regeringen i detfortsatta arbetet med avvecklingen av kårobligatoriet beaktar de synpunkter sommotionärerna anfört beträffande förutsättningarna för studenternas egetjämställdhetsarbete. Vidare utgår utskottet från att regeringen, i enlighetmed vad utskottet förutsatte , kommer att informera riksdagenom de ekonomiska konsekvenserna för studentkårerna vid en avveckling avobligatoriet samt att regeringen återkommer till i frågan omsärskilda statliga medel för studerandesammanslutningarnas fortsattaverksamhet. Medhänvisning till det anförda anser utbildningsutskottet att arbetsmarknadsutskottetbör avstyrka yrkande 11 i motion 1993/94:A44. Stockholmden På utbildningsutskottets vägnar Ibeslutet har deltagit: Hans Nyhage (m), (), (),(),_(fjj), (), MarianneJönsson (c), (), (), (), StefanKihiberg (nyd), (), (), ()och Skånberg (kds). gotab 46429, 1994